Справа № 200/11287/20-а
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2021-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 жовтня 2021 року

м. Київ

справа № 200/11287/20-а

адміністративне провадження № К/9901/35987/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Кашпур О.В.,

суддів - Мацедонської В.Е., Уханенка С.А.,

перевірив касаційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Державного секретаря Міністерства юстиції України Богачової Олени Віталіївни про визнання бездіяльності протиправною,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства юстиції України, Державного секретаря Міністерства юстиції України Богачової Олени Віталіївни, уточнивши позовні вимоги, просив визнати протиправною бездіяльність відповідача, що виявилася у відмові у наданні позивачеві публічної інформації - копії графіків відпусток працівників Відділу з питань запобігання та виявлення корупції Міністерства юстиції України на 2020 рік відповідно до його запиту на отримання публічної інформації від 06 жовтня 2020 року, який зареєстровано у Міністерстві юстиції України 06 жовтня 2020 року за № ПІ-Т-3628.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2021 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України, що виявилася у відмові в наданні ОСОБА_1 публічної інформації - копії графіку відпусток працівників Відділу з питань запобігання та виявлення корупції Міністерства юстиції України на 2020 рік відповідно до його запиту на отримання публічної інформації від 06 жовтня 2020 року, який зареєстровано у Міністерстві юстиції України 06 жовтня 2020 року за № ПІ-Т-3628. Зобов`язано Міністерство юстиції України повторно розглянути запит ОСОБА_1 на отримання публічної інформації від 06 жовтня 2020 року, який зареєстровано у Міністерстві юстиції України 06 жовтня 2020 року за № ПІ-Т-3628, з урахуванням висновків суду, наведених у рішенні. В іншій частині позову відмовлено.

28 вересня 2021 року відповідач засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2021 року, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права. Скаржник просить скасувати оскаржувані судові рішення, прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Спірні правовідносини розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас, пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми Кодексу (в чинній редакції) обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

У свою чергу, за змістом пункту 2 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.

З огляду на зазначене, зважаючи на предмет розгляду справи, за своєю суттю спірні правовідносини стосуються доступу до публічної інформації.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з пунктом 8 частини другої якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та, у визначених законом випадках, - на касаційне оскарження судового рішення.

Зазначена конституційна норма кореспондується з положеннями частини першої статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Скаржник зазначає, що розгляд справи матиме фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та учасника справи, що подає касаційну скаргу, оскільки, висновки висвітлені судом першої та апеляційної інстанцій у даній справі можуть призвести до правових колізій по іншим справам.

Суд відхиляє такі доводи відповідача з огляду на те, що в обґрунтування вказаного твердження скаржник жодним чином не обґрунтував в чому саме полягає фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики цієї справи із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розумінні та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.

Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з установленими судами обставинами цієї адміністративної справи не дають підстав для висновку про наявність обставин, наведених у підпунктах "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Доводи касаційної скарги про неврахування судами висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 23 листопада 2020 року у справі №9901/172/29 та відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування пункту 3 частини першої статті 6, пункту 1, 2, 3 частини другої статті 6 та пункту 1 частини першої статті 9 Закону України «Про доступ до публічної інформації відхиляються судом касаційної інстанції, оскільки пункт 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачає можливість перегляду, в якості винятку, судового рішення, що не підлягає касаційному оскарженню судом касаційної інстанції у разі, якщо скаржником зазначені випадки, передбачені підпунктами «а» - «г» цієї норми, проте відповідачем таких винятків не зазначено, а аргументи касаційної скарги зводяться до тлумачення матеріальних і процесуальних норм права, переоцінки доказів.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Міністерства юстиції України на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Державного секретаря Міністерства юстиції України Богачової Олени Віталіївни про визнання бездіяльності протиправною.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: О.В. Кашпур

Судді: В.Е. Мацедонська

С.А. Уханенко