Справа № 824/895/19-а
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2021-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 р. м. Чернівці Справа № 824/895/19-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боднарюка О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Доміно-БМ" до Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області, про визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Доміно - БМ" (далі - позивач), звернулось в суд з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у Чернівецькій області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення № від 10.07.2019 року, № від 10.07.2019 року, № від 10.07.2019 року прийняті ГУ ДФС у Чернівецькій області;

- стягнути судові витрати з відповідача.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

1. Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що посадовими особами відповідача проведено документальну планову виїзну перевірку позивача, за результатами якої складено акт № 2622/24-13-14-01/37722478 від 18 червня 2019 року, в якому зафіксовані порушення вимог податкового законодавства та винесені оскаржувані податкові повідомлення рішення, зокрема: № , яким застосовано штраф в суму 46482,78 грн за відсутність складання та реєстрації протягом граничного строку податкових накладних, №, яким збільшено суму податкового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 93901,00 грн та застосовано штрафні санкції в сумі 23475,25 грн, № , яким збільшено суму податкового зобов`язання з податку на прибуток на суму 83669,00 грн за податковим зобов`язанням та в сумі 20917, 25 грн за штрафними санкціями.

Вважає, зазначені вище податкові - повідомлення рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, з огляду на наступне.

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що висновки податкового органу ґрунтуються на підставі проведеного останнім аналізу собівартості реалізованого товару. Разом з тим, відповідачем невірно розраховано показник "Кількість проданого товару", через неврахування під час підрахунку частини видаткових накладних, за якими було здійснено відпуск товару покупцям - контрагентам позивача.

Звертав увагу суду на те, що проданий товар по кількості та вартості (собівартості) був відображений належним чином в бухгалтерському обліку. Первинні та зведені документи обліку були надані представникам відповідача, що проводили перевірку, для виконання функцій контролю. А також наголошував на тому, що крім накладних не враховано також в повному обсязі і внутрішнє переміщення товару.

Отже, на думку позивача, невірний розрахунок показника "Кількість проданого товару" вплинув також і на висновок представників відповідача, що проводили перевірку, щодо донарахування податку на додану вартість та необхідність реєстрації податкових накладних (розрахунків коригування).

2. Відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов, в обґрунтування якого зазначив, що позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Заперечуючи проти позову зазначив, що порушення, які зафіксовані в акті перевірки виникли в результаті завищення позивачем вартості та кількості товарів при їх списанні у продаж при відсутності факту реалізації даного товару.

Вказав, що перевіркою відображених показників у податкових деклараціях з податку на прибуток, податку на додану вартість, фінансовій звітності - встановлено, що на формування здекларованих показників мало вплив собівартість придбаних та реалізованих товарів (будівельних матеріалів, клею, сумішей, комплектуючих та ін.)

Так, перевіркою встановлено, що позивачем в березні - липні 2017 року, вересні - листопаді 2017 року, квітні-серпні 2018 року при списанні ряду товарів (по позиціям наведеним в Реєстрі - додатку №10 до акта перевірки "Перелік групи товарів по яким встановлено завищення собівартості реалізації") відображено вартість та кількість придбаного товару, що не підтверджується їх реалізацією, відповідно віднесено до складу собівартості реалізованих товарів без підтверджуючих первинних документів щодо їх реалізації. В результаті безпідставного списання позивачем завищено собівартість реалізованих товарів на загальну суму 464 827,59 грн.

Таким чином, в порушення вимог Податкового кодексу України, Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", позивачем завищено собівартість реалізованих товарів (рядок 2050 Звіту "Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)" всього у сумі 464 827, 00 грн, в результаті завищення вартості та кількості товарів при їх списанні у продаж при відсутності факту реалізації даного товару.

Зверталась увага суду також і на те, що вказані відхилення по собівартості списаних ТМЦ (методом ФІФО), щодо окремих одиниць запасів, відносно яких факт реалізації покупцям (передача прав власності на товари) перевіркою не підтверджено, вплинули на базу оподаткування з податку на додану вартість. Внаслідок чого, позивачем занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 93901,00грн.

Крім того, порушено граничні строки реєстрації розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних виписаних у листопаді 2017 року в сумі "-" 1039,22 грн.

Також перевіркою встановлено відсутність складання та реєстрації податкових накладних в ЄРПН при здійсненні операцій з постачання товарів (не використано в господарській діяльності), загальна сума ПДВ з яких склала 92 965,55 грн.

3. Відповідачем також надані письмові пояснення, де акцентувалась увага суду на тому, що заперечення на акт перевірки та будь-які додаткові документи позивачем контролюючому органу не надавалися, що свідчить на його думку, про відсутність таких документів у позивача під час перевірки та після її проведення. Відтак вважає, що видаткові накладні, які надані безпосередньо в суді і не надавались до перевірки не підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності і були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

4. Окрім того, в матеріалах справи наявні письмові пояснення позивача, де наведені переважно подібні аргументи, які викладені в позовній заяві.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ В СПРАВІ.

1. Ухвалою суду від 01.08.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

2. 13.09.2019 року усною ухвалою суду допущено заміну неналежного відповідача ГУДФС у Чернівецькій області на належного відповідача ГУДПС у Чернівецькій області, що відображено в протоколі судового засідання.

3. Ухвалою суду від 31.10.2019 року призначено в адміністративній справі №824/895/19-а судову економічну експертизу та зупинено провадження в справі до одержання висновку експертизи.

4. 16.02.2021 року ухвалою суду провадження у справі поновлено, справу призначено до судового розгляду.

5. 19.03.2021 року усними ухвалами суду задоволено клопотання про виклик свідків в судове засідання, та закрито підготовче провадження в справі, призначено справу до розгляду по суті, що відображено в протоколі судового засідання.

6. 11.06.2021 року усними ухвалами суду залишено без розгляду клопотання про виклик свідків ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та допущено заміну неналежного відповідача ГУ ДПС у Чернівецькій області на його правонаступника ГУДПС у Чернівецькій області як відокремлений підрозділ, що відображено в протоколі судового засідання.

7. Усною ухвалою суду від 18.06.2021 року задоволено клопотання про виклик експерта.

8. Крім того, з метою з`ясування всіх обставин справи, усною ухвалою суд у позивача витребував докази (в т.ч. і рух коштів), які б могли підтвердити реальність здійснення реалізації товару.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

1. Педставник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав наведених в адміністративному позові. В судовому засіданні подав заяву, в якій просив суд розглянути справу в порядку письмового провадження.

2. Представник відповідача в судовому засіданні подав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу в порядку письмового провадження, проти задоволення позову заперечував з підстав наведених у відзиві.

3. Враховуючи приписи статті 194 КАС України, та подання учасниками справи заяв про розгляд справи у порядку письмового провадження, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами в порядку письмового провадження.

4. Будучи допитаний в якості свідка ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила суду, що вона безпосередньо брала участь під час перевірки господарської діяльності позивача, та нею досліджені були всі надані позивачем документи, з яких неможливо було встановити факт реалізації товару, оскільки були відсутні належні первинні документи.

5. Будучи допитані в якості свідків ОСОБА_5 ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснили суду, що на вимогу податкового органу було надані всі документи, які ними вимагались за три роки господарської діяльності позивача.

6. Надаючи свої пояснення в судовому засіданні експерт Гасюк В.В. пояснив суду, що під час вивчення та дослідження наданих йому видаткових накладних ним помилково не враховані три видаткові накладні, зокрема № 1847 від 22.09.2017 року (покупець ОСОБА_8 ), № 698 від 20.04.2018 року (покупець ОСОБА_9 ) та № 1564 від 31.07.2017 року (покупець ОСОБА_10 ), які наявні в матеріалах справи. Відтак зазначив, що не підтверджуються висновки податкового органу, щодо завищення показників собівартості реалізації товару в загальній сумі 464827,59 грн.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ ТА ВІДПОВІДНІ ПРАВОВІДНОСИНИ.

1. ГУ ДФС у Чернівецькій області проведена планова виїзна документальна перевірка - товариства з обмеженою відповідальністю "ДОМІНО-БМ" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року.

2. 18.06.2019 року за результатами перевірки посадовими особами складено акт №2622/24-13-14-01/ 37722478 , в якому зафіксовані наступні порушення:

- п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст.134 Податкового кодексу України п.5, п.6, п, 7 пп.9.4 п.9, п.10 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року N 318 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 року за N 27/4248, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 83 669 грн., у тому числі за 2017ріку сумі 40 109 гри., за 2018ріку сумі 43 560 грн;

- п. 188.1 ст. 188, п. 189.9 ст. 189, п. 198.5 ст. 198 та пп. 192.1.1 абз. б) п. 192.1 ст.192 Податкового кодексу України, в результаті чого, занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету всього на загальну суму 93901,0 грн., в тому числі: за червень 2017 року на суму 9291,0 грн., за липень 2018року на суму 60 557,0 грн. та за серпень 2018 року на суму 24 053,0 грн;

- п.201.1, п. 201.7, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого: порушено граничні строки реєстрації розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних виписаних у листопаді 2017 року в сумі "-" 1039,22 грн.; встановлено відсутність складання та реєстрації податкових накладних в ЄРПН при здійсненні операцій з постачання товарів (не використано в господарській діяльності), загальна сума ПДВ з яких склала 92 965,55 грн., у тому числі: за березень 2017 року на 716,52 грн., за квітень 2017 року на 3842,17 грн., за травень 2017 року на 1838,61 грн, червень 2017 року на 2893,39 грн., за липень 2017 року на 18054,0 грн., за вересень 2017 року на 8442,18 грн., за жовтень 2017 року на 6372,39 грн., за листопад 2017року на 2405,81 грн., за квітень 2018 року на 3625,51 грн., за травень 2018 року на 4919,82 грн., за червень 2018 року на 5580,60 грн., за липень 2018 року на 10221,38 грн., та за серпень 2018 року на 24053,17 грн.

3. За результатами розгляду акту перевірки відповідачем 10 липня 2019 року винесені податкові повідомлення-рішення:

- №, яким збільшено суму податкового зобов`язання з податку на прибуток на суму за податковим зобов`язанням 83669,00 грн. та за штрафними санкціями 20917,25 грн.; (а.с.34, т.1)

- №, яким збільшено суму податкового зобов`язання з ПДВ на суму за податковим зобов`язанням 93901,00 грн. та 23475,25 грн. штрафних санкцій; (а.с. 35, т.1)

- №, яким застосовано штраф за відсутність складання та реєстрації протягом граничного строку податкових накладних, на суму 46482,78 грн. (а.с. 33, т.1)

4. Судом досліджений розрахунок податкових зобов`язань та штрафних санкцій за результатами акту планової документальної перевірки № 2622/24-13-14-01/ 37722478 від 18.06.2019 року. (а.с.36, т.1)

5. Також судом дослідженні видаткові накладні, згідно яких встановлено придбання товару, зокрема: ВН 1191 від 20.03.2017 р., покупець-контрагент ОЖБК Бульвар; ВН 1095 від 04.04.2017 р., покупець-контрагент ЖБК Квартал; ВН 410 від 07.04.2017 р., покупець-контрагент ОСОБА_11 ; ВН 1336 від 25.04.2017 р,, покупець-контрагент ОЖБК Бульвар; ВН 1379 від 09.05.2017 р., покупець-контрагент ОЖБК "Бульвар"; ВН 1355 від 01.05.2017 р., покупець-контрагент ЖБК "Квартал"; ВН 942 від 24.05.2017 р., покупець-контрагент ОСОБА_12 ;ВН 683 від 20.06,2017 р., покупець-контрагент ОСОБА_13 ; ВН 1180 від 30.06.2017 р., покупець-контрагент ОСОБА_14 ; ВН 683 від 28.06.2017 р., покупець-контрагент ФОП Чорна; ВН 847 від 01.06.2017 р., покупець-контрагент ВКФ Буковина; ВН 1455 від 01.06.2017 р., покупець-контрагент ЖБК Квартал; ВН 1471 від 06.06.2017 р., покупець-контрагент ЖБК Квартал; ВН 1549 від 27.06.2017 р., покупець-контрагент ЖБК Квартал; ВН 1094 від 23.06.2017 р., покупець-контрагент ФОП ОСОБА_15 ; ВН 1492 від 14.06.2017 р., покупець-контрагент ЖБК Квартал; ВН 1223 від 30.06.2017р., покупець-контрагент "ТД "Галпідшипник"; ВН 1221 від 05.07.2017 р., покупець-контрагент ОСОБА_29; ВН 1692 від 31.07.2017 р., покупець-контрагент ЖБК Квартал; ВН 1681 від 24.07.2017 р., покупець-контрагент ФОП ОСОБА_16 ; ВН 1700 від 31.07.2017 р., покупець-контрагент ВКФ Буковина; ВН 1701 від 18.07.2017 р., покупець-контрагент ВЛФ Буковина ; ВН 1564 від 31.07.2017 р. покупець-контрагент ОСОБА_10 ; ВН 1559 від 31.07.2017 р., покупець-контрагент ОСОБА_29; ВН 1455 від 31.07.2017р., покупець-контрагент ТОВ"Трубінвестбуд" ВН 1560 від 31.07.2017 р., покупець-контрагент ОСОБА_18 ; ВН 1846 від 05.09.2017 р., покупець-контрагент ТОВ "Техно-Інвест"; ВН 1951 від 15.09.2017 р., покупець-контрагент ОСОБА_19 ; ВН 1847 від 22.09.2017 р., покупець-контрагент ФОП ОСОБА_8 ; ВН 2101 від 29.09.2017 р., покупець-контрагент ОСОБА_20 ; ВН 2057 від 19.09.2017 р., покупець-контрагент ОСББ Головна 216Б; ВН 1889 від 12.09.2017 р., покупець-контрагент ОЖБК Бульвар; ВН 2039 від 19.09.2017 р., покупець-контрагент ОСОБА_28 ВН 2040 від 19.09.2017 р., покупець-контрагент ОСОБА_21 ; ВН 1987 від 30.09.2017 р., покупець-контрагент СГ ТОВ "Надія"; ВН 1949 від 15.09.2017 р., покупець-контрагент ОСОБА_22 ; ВН 2403 від 18.10.2017 р., покупець-контрагент ФОП ОСОБА_18 ; ВН 2104 від 23.10.2017 р., покупець-контрагент СГ ТОВ "Надія"; ВН 2118 від 25.10.2017 р., покупець-контрагент ЖБК "Затишний квартал"; ВН 2116 від 25.10.2017 р., покупець-контрагент СГ ТОВ "Надія"; ВН 2487 від 25.10.2017 р., покупець-контрагент ФОП ОСОБА_18 ; ВН 2488 від 25.10.2017 р., покупець-контрагент ОСББ "Головна 216Б"; ВН 2126 від 26.10.2017 р., покупець-контрагент СГ ТОВ "Надія"; ВН 2521 від 31.10.2017 р., покупець-контрагент ОСОБА_23 ; ВН 2584 від 10.11.2017 р., покупець-контрагент ОСОБА_24 ; ВН 2233 від 17.11,2017 р., покупець-контрагент СГ ТОВ "Надія"; ВН 2218 від 16.11.2017 р, покупець-контрагент ОК "ЖБК Затишний квартал"; ВН 2228 від 16.11,2017 р., покупець-контрагент ОК "ЖБК Затишний квартал"; ВН 2224 від 16.11.2017 р., покупець-контрагент ОК "ЖБК Затишний квартал"; ВН 2158 від 02.11.2017 р., покупець-контрагент ОК "ЖБК Затишний квартал"; Н 2155 від 02.11.2017 р., покупець-контрагент ОК "ЖБК Затишний квартал"; ВН 2203 від 11.11.2017 р, покупець-контрагент ОК "ЖБК Затишний квартал"; ВН 2206 від 13.11.2017 р., покупець-контрагент ОК "ЖБК Затишний квартал"; ВН 2216 від 15.11.2017 р., покупець-контрагент ОК "ЖБК Затишний квартал"; ВН 698 від 20.04.2018 р., покупець-контрагент ФОП ОСОБА_25 ; ВН 269 від 03.04.2018 р. покупець-контрагент ОЖБК Бульвар; ВН 360 від 25.04.2018 р., покупець-контрагент ЖБК "Кленова Алея"; ВН 003 від 25.04.2018 р., покупець-контрагент ОК ЖБК "Затишний квартал"; ВН 262 від 02.04.2018 р,, покупець-контрагент ОК ЖБК "Затишний квартал"; ВН 279 від 05.04.2018 р., покупець-контрагент ОК ЖБК "Затишний квартал"; ВН 289 від 11.04.2018 р., покупець-контрагент ОК ЖБК "Затишний квартал"; ВН 291 від 11.04.2018 р. покупець-контрагент ОК ЖБК "Затишний квартал"; ВН ІДОООО6 від 30.04.2018 р., покупець-контрагент ОК ЖБК "Затишний квартал"; ВН 384 від 02.05.2018 р., покупець-контрагент ТОВ "Полюс- Девелопмент"; ВН 695 від 29.06,2018 р., покупець-контрагент ОК "ЖБК Затишний квартал"; ВН 662 від 25.06.2018 р., покупець-контрагент ЖБК "Кленова алея"; ВН 557 від 05.06.2018 р., покупець-контрагент ПП Будмонтаж-2001; ВН 660 від 25.06.2018 р., покупець-контрагент ОК "ЖБК Затишний квартал"; ВН 754 від 11.07.2018 р., покупець-контрагент ЖБК "Кленова алея"; ВН 859 від 31.07.2018 р., покупець-контрагент ЖБК "Кленова алея"; ВН 13 від 02.07.2018 р., покупець-контрагент ОК "ЖБК Затишний квартал"; ВН 11 від 02.07.201,8 р., покупець-контрагент ОК "ЖБК Затишний квартал"; ВН 720 від 05.07.2018 р., покупець-контрагент ТОВ "ПОЛЮС- ДЕВЕЛОПМЕНТ"; ВН 734 від 06.07.2018 р., покупець-контрагент ОК "ЖБК Затишний квартал"; ВН 15 від 09.07.2018 р., покупець-контрагент ОК "ЖБК Затишний квартал"; ВН 738 від 09.07.2018 р., покупець-контрагент ТОВ "ПОЛЮС- ДЕВЕЛОПМЕНТ"; ВН 822 від 16.07.2018 р., покупець-контрагент ОСОБА_26 ; ВН 790 від 18.07.2018 р., покупець-контрагент ОК "ЖБК Затишний квартал"; ВН 807 від 23.07.2018 р., покупець-контрагент ОК "ЖБК Затишний квартал"; ВН 829 від 25.07.2018 р,, покупець-контрагент ОК "ЖБК Затишний квартал"; ВН 16 від 26.07.2018 р., покупець-контрагент ОК "ЖБК Затишний квартал"; ВН 17 від 27.07.2018 р., покупець-контрагент ОК "ЖБК Затишний квартал"; ВН 911 від 07.08.2018 р., покупець-контрагент ТОВ "Полюс- девелопмент"; ВН 990 від 20.08.2018 р., покупець-контрагент ЖБК Бульвар; ВН 907 від 07.08.2018 р., покупець-контрагент ОК ЖБК "Затишний квартал"; ВН 946 від 13.08,2018 р., покупець-контрагент ОК ЖБК "Затишний квартал"; ВН 966 від 17.08.2018 р., покупець-контрагент ОК ЖБК "Затишний квартал"; ВН 892 від 06.08.2018 р., покупець-контрагент ОК ЖБК Затишний квартал; ВН 894 від 06.08,2018 р., покупець-контрагент ОК ЖБК Затишний квартал; ВН 945 від 13.08.2018 р., покупець-контрагент ОК ЖБК Затишний квартал; ВН 2236 від 06.08.2018 р., покупець-контрагент ОСОБА_27 ; ВН від 17.08.2018 р., покупець-контрагент ТОВ "Десал".

6. Крім того, судом дослідженні податкові накладні № 67 від 13.02.2017 на суму 33346,40грн.; № 69 від 13.02.2017 на суму 33346,40грн.; № 142 від 23.03.2017 на суму 13950,00 грн.; № 2 від 01.05.2017 на суму 6949,88 грн.; № 203 від 24.05.2017 на суму 7600,00 грн.; № 24 від 06.06.2017 на суму 13933,76 грн.; № 7 від 01.06.2017 на суму 19364,98 грн.; № 4 від 01.06.2017 на суму 7183,76 грн.; № 241 від 30.06.2017 на суму 32371,30 грн; №13 від 02.06.2017 на суму 16000,00 грн.; № 238 від 29.06.2017 на суму 2775,00 грн.; № 280 від 31.07.2017 на суму 22351,15 грн.; № 254 від 31,07,2017 на суму 3011,04 грн.; № 189 від 24.07.2017 на суму 2805,32 грн.; № 256 від 31.07.2017 на суму 11287,93 грн.; № 283 від 31.07.2017 на суму 55249,60 грн.; № 142 від 18.07.2017 на суму 11547,96 грн.; №140 від 18.07.2017р. на суму 3443,95 грн.; №279 від 31.07.2017р. на суму 14708,62 грн.; №182 від 20.07.2017р. на суму 100000,00 грн;№22 від 05.09.2017р. на суму 2907,10 грн; №173 від 15.09.2017р. на суму 11650,00 грн.; №46 від 06.09.2017р. на суму 100000,00 грн.; №321 від 29.09.2017р. на суму 14900,00 грн.; №200 від 19.09.2017р. на суму 12184,74 грн.; №113 від 12.09.2017р. на суму 10393,60 грн.; №206 від 19.09.2017р. на суму 14000,00 грн.; №207 від 19.09.2017р. на суму 14000,00 грн.; №341 від 30.09.2017р. на суму 1409,40 грн.; №171 від 15.09.2017р. на суму 9600,00 грн.; №180 від 17.10.2017р. на суму 16500,00 грн.; №215 від 23.10.2017р. на суму 735,00 грн.; №140 від 11.10,2017р. на суму 33084,48 грн.; №225 від 25.10.2017р. на суму 11721,96 грн.; №230 від 25.10.2017р. на суму 34670,94 грн.; №231 від 25.10.2017р. на суму 43992,20 грн.; №237 від 26.10.2017р. на суму 3965,82 грн.; №303 від 18.10.2017р. на суму 14900,00 грн.; №371 від 27.10.2017р. на суму 14250,00 грн.; №19 від 03.04.2018р. на суму 3507,20 грн.; №158 від 25.04.2018р. на суму 8334,72 грн.; №19 від 06.03.2018р. на суму 15392,00 грн.; №159 від 25.04.2018р. на суму 3309,84 грн.;№141 від 15.11.2017р. на суму 53757,60 грн.; №198 від 30.04,2018р. на суму 3879,36 грн.;№7 від 02.05.2018р. на суму 3031,96 грн.; №368 від 29.06.2018р. на суму 2397,00 грн.; №310 від 25.06.2018р. на суму 6944,40 грн.; №243 від 22.05.2018р. на суму 40000,00 грн.; №37 від 05.06.2018р. на суму 48637,80 грн.; №308 від 25.06.2018р. на суму 33462,71 грн.; №133 від 11.07.2018р. на суму 11932,23 грн.;№418 від 31.07.2018р. на суму 6934,40 грн.; №4 від 02.07.2018р. на суму 15516,71 грн.; №5 від 02.07.2018р. на суму 6775,14 грн.; №63 від 05.07.2018р. на суму 23075,04 грн.; №82 від 06.07.2018р. на суму 4923,42 грн.; №95 від 09.07.2018р. на суму 15552,92 грн.; №98 від 09.07.2018р. на суму 23075,04 грн.; №196 від 15.06.2018р. на суму 69704,00 грн.; №234 від 18.07,2018р. на суму 10226,84 грн.; №276 від 23.07.2018р. на суму 9814,08 грн.;№340 від 25.07.2018р. на суму 4948,54 грн.; №350 від 26.07.2018р. на суму 1009,80 грн.; №373 від 27,07.2018р. на суму 1514,70 грн.;№5 від 02.07.2018р. на суму 6775,14 грн.; №85 від 07.08.2018р. на суму 8213,19 грн.;№70 від 05.05.2018р. на суму 3225,60 грн.; №82 від 07.08.2018р. на суму 4948,54 грн.; №165 від 13.08.2018р. на суму 5896,34 грн.; №222 від 17.08.2018р. на суму 17074,32 грн.; №119 від 11.05.2018р. на суму 214722,18 грн. №57 від 06.08.2018р. на суму 21120,60 грн.; № 67 від 06.08.2017 року на суму 13700,00 грн.; № 235 від 17.08.2018 р. на суму 12257,28 грн.

7. Судом дослідженні платіжні доручення, які підтверджують оплату за товар, зокрема: №2126_2D30/261 від 13.02.2017 на суму 33346,40 грн.; №2258_2D030/263 від 13.02.2017 на суму 33346,40 грн.; №22005765 від 23.02.2017 на суму 13950,00грн.; №286_66031/775 від 06.06.2017 на суму 13933,77 грн.; №1196_6U038/267 від 30.06.2017 на суму 32371,30грн.; №213_62035/141 від 02.06.2017 на суму 16000,00 грн.; № 1090_6Т021/282 від 29.06.2017 на суму 2775,00 грн.; №1299 від 17.10.2017р. на суму 16500,00грн.; №726_71007/16 від 18.07.2017 на суму 11547,96грн.; № 38_7К030/276 від 20.07.2017р. на суму 100000,00 грн.; № 427_96013/517 від 06.09.2017р. на суму 100000,00грн.; №282 від 11.10.2017р. на суму 33084,48грн.; №27233673 від 27.10.2017 р. на суму 14250, 00 грн.; № 10 від 06.03.2018р. на суму 15392,00грн.; № 341 від 15.11.2017р. на суму 53757,60 грн.; № 7601 від 22.05.2018р. на суму 40000,00грн.; № 103755SВ від 01.06.2018р. на суму 30000,00грн.; №22875864-2 від 15.06.2018р. на суму 69704,00грн.; №4114 від 05.05.2018р. на суму 8781,12 грн.; № 185 від 11.05.2018р. на суму 242607,00 грн; №280171SВ від 17.08.2017р. на суму 14800,00грн.; №1356 від 06.08.2018р.на суму 100000,00 грн.

8. Також в ході розгляду справи судом дослідженні витяги з "Оборотно - сальдової відомості" за 2017-208 року, в яких відображено сума і кількість товару списаного ТОВ "Доміно - БМ" на собівартість.

9. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судово - економічної експертизи в адміністративній справі Чернівецького відділення Київського науково - дослідного інституту судових експертиз № 259/19-29 від 31.12.2020 року встановлено, що висновки, які зазначені в акті Головного управління ДФС у Чернівецькій області від 18.06.2019 року № 2622/24-13-14-01/37722478 (в тому числі викладені в додатку № 10 до акту) "Про результати документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Доміно - БМ", з питань дотримання вимог податкового законодавства, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів (обов`язкових платежів), дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотримання якої покладено на органи фіскальної служби за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року, складеного ГУ ДФС в Чернівецькій області в частині завищення собівартості реалізації товару в загальній сумі 464827,59 грн, документально підтверджено частково, в сумі 27664,03 грн.

10. Крім того, на виконання вимог усної ухвали суду позивачем до суду надано наступні документи, зокрема: виписки з особового рахунку позивача, згідно яких вбачаєтеся надходження коштів у спірному періоді зокрема: лютий, березень, травень червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2017 року та платіжні доручення за 2018 рік, згідно яких підтверджується фактична реалізація (оплата) товару.

ДО ВКАЗАНИХ ПРАВОВІДНОСИН СУД ЗАСТОСОВУЄ НАСТУПНІ ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНОДАВСТВА ТА РОБИТЬ ВИСНОВКИ ПО СУТІ СПОРУ.

1. Згідно із статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах, встановлених законом.

2. Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України №2755-VI від 02.12.2010 (далі - ПК України). Зокрема ПК України визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (абз. 1 п. 1.1 ст. 1 ПК України).

Згідно з підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

3. Заперечуючи проти позову відповідач зазначив, що під час проведення перевірки господарської діяльності позивача контролюючим органом виявлені порушення податкового законодавства, що зафіксовані у акті перевірки, та виникли в результаті завищення позивачем вартості та кількості товарів при їх списанні у продаж при відсутності факту реалізації товару. Також зазначав, що перевіркою відображених показників у податкових деклараціях з податку на прибуток, податку на додану вартість, фінансовій звітності, встановлено, що на формування задекларованих показників мало вплив собівартість придбаних та реалізованих товарів. Відтак, на думку відповідача позивачем в березні - липні 2017, вересні - листопаді 2017 року, квітні - серпні 2018 року при списанні ряду товарів відображено вартість та кількість придбаного товару, що не підтверджується їх реалізацією, відповідно віднесено до складу собівартості реалізованих товарів без підтверджуючих первинних документів щодо їх реалізації на загальну суму 464 827,59 грн. При цьому зазначив, що до перевірки надано наказ по підприємству від 04.01.2016 року № 2/01-ОД "Про застосування методу ФІФО при вибутті запасів згідно П (С)БО 9"Запаси на ТОВ "Доміно - БМ".

4.Надаючи оцінку доводам відповідача, суд зазначає наступне.

Приписами підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи (підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Кодексу).

Пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пунктом 44.2 статті 44 Податкового кодексу України визначено, що для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

За правилами п.198.5 ст.198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися, зокрема в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

5. Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначені Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Так, в розумінні статті 1 Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз вказаної норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з визначенням містить дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства (ст.1 Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Обов`язковим критерієм щодо підтвердження показників податкової звітності платника податків є забезпечення належного бухгалтерського обліку відповідних господарських операцій, в тому числі дотримання вимог щодо підстав для здійснення такого обліку, якими можуть бути первинні документи, оформлені згідно з вимогами чинного законодавства.

6. З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток та/або податкового кредиту з податку на додану вартість суду необхідно з`ясовувати, зокрема, обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції та установлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Отже, витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток та/або податкового кредиту з податку на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Зважаючи на приписи статей 14, 44, 134 Податкового Кодексу України господарські операції для визначення податкових зобов`язань мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку, при цьому для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

7. Так, згідно висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи № 259/19-29 від 31.12.2020 року судом встановлено, що надані для дослідження видаткові накладі, які наявні в матеріалах справи та дані внутрішнього переміщення товару, які не враховані та не відображені в додатку № 10 до акту перевірки, за своїм змістом відповідають вимогам статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, відображають зміст господарських операцій, в результаті яких вони складені, тобто є документами первинного бухгалтерського обліку по фінансово - господарським операціям, здійсненими позивачем з покупцями - контрагентами, дані яких відображено та порівняно з додатком № 10 до Акту перевірки від 18.06.2019 року № 2622/24-13-14-01/37722478 та регістрами бухгалтерського обліку в яких відображені видаткові накладні (віднесені до складу собівартості реалізованих товарів), що наявні в матеріалах справи.

У дослідженій судом експертизі також містяться висновки про те, що методом документальної перевірки і зіставленням, а також арифметичною перевіркою, врахувавши наявні видаткові накладні і операції внутрішнього переміщення товарів згідно облікових регістрів позивача (по позиціям наведеним в додатку № 10 до акта перевірки "Перелік групи товарів по яким встановлено завищення собівартості реалізації") підтверджується завищення показників собівартості реалізації товару в сумі 27664,03 грн.

Отже, за результатами проведення експертизи, експерт підсумовуючи наведене вище, дійшов висновків, що в обсязі наданих на дослідження документів, висновки зазначені в акті перевірки контролюючого органу в частині завищення собівартості реалізації товару в загальній сумі 464827,59 грн документально підтверджуються частково - в сумі 27664,03 грн.

Разом з тим суд зазначає, що надаючи свої пояснення в судовому засіданні експерт пояснив суду, що під час вивчення та дослідження наданих йому видаткових накладних ним помилково не враховані три видаткові накладні, зокрема № 1847 від 22.09.2017 року, № 698 від 20.04.2018 року та № 1564 від 21.07.2017 року, які наявні в матеріалах справи.

При цьому, обґрунтовуючи свої вимоги, представником позивача в присутності експерта (в розрізі придбаного і списаного на реалізацію товару (додаток №10) надано пояснення про те, що експертом також помилково не враховано під час дослідження накладні №1560 від 31.06.2017 року та №001784 від 31.07.2017 року.

Судом встановлено, що по вказаним вище податковим накладним, які власне і вплинули на формування суми 27664,03 грн (на яку завищено позивачем собівартість реалізації товару (див. висновок експерта) у позивача відбувся рух коштів, що по своїй суті спростовує висновки експерта та податкового органу в частині цієї суми 27664,03 грн, яка на думку відповідача (в тому числі) являлась завищена позивачем.

Іншими словами, судом встановлено, що також і підтверджується матеріалами справи (рух коштів і товару по підприємству) в частині реальності господарських операцій, відповідач дійшов помилкових висновків про завищення позивачем в податковому обліку показників собівартості реалізації товару в загальній сумі 464827,59 грн, що і стало підставою для прийняття спірних рішень.

8. Крім того, в підтвердження своєї правової позиції відповідач наводив аргументи з приводу того, що висновок експерта є неприйнятним доказом протиправності спірних податкових повідомлень - рішень, оскільки судово-економічна експертиза проведена на підставі первинних документів, які не надавались податковому органу при перевірці та не були предметом її дослідження.

Суд відхиляє вказані аргументам відповідача, з огляду на наступне.

Як встановлено судом в ході розгляду справи, посадові особи відповідача 28.05.2019 року звернулись до позивача із письмовим запитом під час проведення документальної перевірки, з вимогою надати наступні документи, зокрема: регістри бухгалтерського обліку-журнали ордери по рахунках 361,631,685 в розрізі податкових звітних періодів, видаткові накладні на реалізацію товарів фізичним особам за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року; оборотно - сальдові відомості по рахунку 281 в вартісних та кількісних показниках з ідентифікацією товарних позицій (помісячно), за період, що перевіряється, банківських виписок за період у якому надходили кошти від фізичних осіб; книги складського обліку та аналіз рахунку 281 "Товари на складі" по рокам (2016;2017;2018).

Тобто із змісту наведеного вище запиту достовірно встановлено, що відповідачем запитувалась інформацію (документи), що стосуються бухгалтерського та податкового обліку фінансово - господарської діяльності позивача із фізичними особами. Разом з тим, доказів того, що відповідач протягом часу проведення перевірки витребував первинні документи бухгалтерського та податкового обліку фінансово - господарської діяльності позивача із контрагентами покупцями - юридичними особами суду не надано. Крім того, в матеріалах справи відсутні будь - які докази ненадання чи/ або надання не в повному обсязі запитуваних документів, що підтверджували б фінансово - господарські відносини позивача з юридичними особами за період 2016 -2018 років, які в тому числі були предметом дослідження під час проведення перевірки.

Крім того суд звертає увагу на те, що позивач, заперечуючи проти висновків податкового органу, не обмежений у праві подати вказані документи, як під час проведення податкової перевірки, так і на всіх стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів. Крім цього, вимоги частини 4 статті 9 КАС України зобов`язують суд до активної ролі в судовому процесі, в тому числі до офіційного з`ясування всіх обставин справи і у відповідних випадках до витребування тих доказів, яких, на думку суду, не вистачає для належного встановлення обставин у справі, що розглядається.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 18.11.2019 року №815/1088/15 та від 20.11.2018 року № 806/434/16.

Також у постанові від 12.02.2019 року у справі № 820/6515/16 Верховний Суд зазначив, що є неприйнятними доводи податкового органу стосовно обсягу документів, які можуть бути предметом судового розгляду, з огляду на те, що норми податкового законодавства не обмежують період подання платником необхідних первинних документів лише часом проведення податкової перевірки, оскільки положення пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України визначають статус показників податкової звітності, які не підтверджені необхідними документами під час перевірки, однак не обмежують право платника довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, подання виключно тих доказів, що надавались ним під час проведення перевірки. Право надавати заперечення щодо висновків податкового органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів. В іншому випадку, обмеження судом предмету дослідження призвело би до неповноти дослідження та порушення справедливого судового розгляду. Наявність у позивача відповідних первинних документів бухгалтерського обліку обумовлює безпідставність застосування до позивача штрафних санкцій.

За змістом частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

9. Окрім того суд (повторно) зазначає, що задля повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи та з метою встановлення факту здійснення господарської операції (фактичної реалізації товару), формування витрат для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток та/або податкового кредиту з податку на додану вартість, в ході розгляду справи усною ухвалою суду витребувано у позивача докази, які підтвердили рух активів у процесі здійснення господарської операції останнім.

Так, на вимогу суду позивачем надано наступні документи, зокрема: виписки з особового рахунку за лютий, березень, травень червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2017 року та платіжні доручення за 2018 рік, згідно яких беззаперечно підтверджується фактична реалізація (продаж) товару.

10. Отже, дослідивши наявні докази в справі в сукупності суд дійшов висновку, що показники податкового обліку позивача для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток фактично є реальними і підтверджені належним чином складеними первинними документами, та відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що первинні документи, надані позивачем на підтвердження здійснення господарських операцій із реалізації товару покупцям - контрагентам (як фізичним так і юридичним особам), враховуючи співвідношення вчинених господарських операцій з основним видом діяльності позивача та у сукупності з встановленими обставинами господарських операцій, підтверджують формування показників податкової звітності та вказують на реальність господарських операцій, які є підставою для формування податкового обліку підприємства.

11. Таким чином, неврахування (арифметично) первинних документів, які підтверджують реалізацію товару (видаткових накладних, податкових накладних, платіжних доручень, тощо) є наслідком некоректності та не вірного обрахунку показника "Кількість проданого товару", що як наслідок вплинуло на висновок контролюючого органу щодо донарахування податку на прибуток, податку на додану вартість та необхідність реєстрації податкових накладних (розрахунків коригувань).

12. Проаналізувавши наведене в контексті встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що під час винесення спірних податкових повідомлення-рішень контролюючим органом невірно визначена сума податкового зобов`язання позивача, а отже спірні податкові повідомлення-рішення винесені не на підставі та не у спосіб, передбачені чинним законодавством, а тому підлягають скасуванню.

13. Відповідно до частни1 статті 9 КАС України визначено, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 3 статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Підсумовуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що даний адміністративний позов слід задовольнити повністю з викладених вище підстав.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

1. Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати - судовий збір в сумі 6021, 22 грн.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Доміно-БМ" до Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення № від 10.07.2019 року, № від 10.07.2019 року, № від 10.07.2019 року прийняті ГУ ДФС у Чернівецькій області.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Доміно-БМ" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області судовий збір в сумі - 6021,22 грн.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Доміно-БМ" (вул.Героїв Майдану, 172, м.Чернівці, 58029, ).

Відповідач - Головне управління ДПС у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану, 200-А, м. Чернівці, 58013, ).

Суддя О.В. Боднарюк