Справа № 500/5730/21
Суддя: Баранюк Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2021-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/5730/21

21 жовтня 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Баранюка А.З.

за участю:

секретаря судового засідання Якібчук О.Д.

представника позивача: Світлика О.М.;

представника відповідача: Мельник О.П.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі-позивач, ОСОБА_1 ) із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі-відповідач) про:

визнання протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області у призначенні пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку;

зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити з 22 березня 2021 року пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку як учаснику ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 має статус особи, яка брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (ліквідатора 2 категорії). Позивач 16.06.2021 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до абзацу 2 пункту 1 частини першої статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Проте, відповідач листом від 25.06.2021 відмовив у призначенні йому пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку з тих підстав, що документами, доданими до заяви, не підтверджено факту його участі на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС безпосередньо в зоні відчуження.

Позивач вважає, що факт його безпосередньої участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС підтверджений посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та іншими поданими документами. Вказаних документів було більш ніж достатньо для підтвердження як факту участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, так і права на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку.

Ухвалою від 13 вересня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

04 жовтня 2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області подано до суду відзив, у якому відповідач позовні вимоги заперечив та, серед іншого, пояснив, що відповідно архівної довідки від 12.10.2020 №1162 виданої Центральним архівним відділом Національної гвардії України позивач в складі військової частини НОМЕР_1 брав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 07.08.1987 по 27.12.1987, місце дислокації військової частини - с. Зелений Мис, яке відноситься до зони гарантованого добровільного відселення, а тому підстави для призначення пенсії ОСОБА_1 відсутні.

Ухвалою від 13 жовтня 2021 року розгляд справи відкладено за клопотанням представника позивача.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила, просила суд у їх задоволенні відмовити.

Суд, заслухавши в судовому засіданні пояснення позивача та представника відповідача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали, що містяться у справі, встановив наступні факти.

З 15.06.1982 року по 30.06.1984 року Позивач проходив строкову військову службу в радянській армії, що підтверджується військовим квитком серія НОМЕР_2 , виданий Підволочиським районним військовим комісаріатом Тернопільської області 14.06.1982 року.

Відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_3 , заповненої 10.02.1990 року, з 01.10.1985 року позивач був прийнятий на роботу в колгосп «Ім. Ю.Гагаріна» (с.Колодіївка Підволочиського району Тернопільської області) електриком; 05.02.2000 року звільнений на підставі ст. 40 п.1 КЗпП України; 02.03.2000 року прийнятий в члени ЗАТ «Агропромислова компанія - 2000»; 04.01.2001 року звільнений з роботи згідно поданої заяви; 20.01.2001 року прийнятий електриком в ЗАТ «АК-2000»; 01.01.2004 року звільнений з роботи згідно поданої заяви.

Позивачу видано посвідчення учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС (друга категорія) серії НОМЕР_4 .

16.06.2021 ОСОБА_1 звернувся із заявою про призначення пенсії за віком згідно статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон №796-ХІІ).

Листом відповідача від 25.06.2021 року №1900-0214-9/19024 відмовлено у призначенні пенсії за віком позивачу згідно статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у зв`язку із непідтвердженням періодів роботи у зоні відчуження.

Крім того, за клопотанням представника позивача, судом було допитано як свідка ОСОБА_1 . Серед іншого, свідок пояснив, що протягом другої половини 1987 року він був брав участь у ліквідації наслідків ЧАЕС. Військова частина, у складі якої перебував позивач, знаходилася в с. Зелений Мис. Двічі на тиждень тривалістю по 12 годин кожного разу позивач виконував обов`язки дозиметриста або у м. Прип`ять, або безпосередньо на території Чорнобильської АЕС.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону №796-ХІІ цей Закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї.

Згідно із статті 55 Закону №796-ХІІ особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії у 01.07.1987 року не менше 14 календарних днів, пенсії надаються зі зменшенням пенсійного віку на 8 років.

Частиною другою статті 14 Закону №796-ХІІ особам, які працювали у зоні відчуження у 1987 році - не менше 14 календарних днів встановлюється друга категорія учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Підпунктом 5 пункту 2.1 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок №22-1) передбачено, що документами, які засвідчують особливий статус особи є: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону №796-ХІІ).

Зміст наведених норм дає підстави для висновку, що право на зменшення пенсійного віку мають особи, які в установленому законом порядку набули статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та працювали визначену кількість днів у зоні відчуження.

Відповідно до частини третьої статті 65 Закону №796-ХІІ посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 № 51 затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яким визначено, зокрема, правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи, коло осіб, яким вони видаються.

Зокрема, відповідно до пункту 3 цього Положення, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів, з 1 липня 1986 року до 31 грудня 1985 року - не менше 5, а у 1987 році - не менше 14 календарних днів, віднесених до категорії 2, видаються посвідчення синього кольору, серія А.

Як вже зазначалося, позивачу видано посвідчення учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС (друга категорія) серії НОМЕР_4 .

Крім того, відповідно до довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 17.05.2021 року № 1900-0214-8/14515 ОСОБА_1 брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в складі в/ч 93631 з 07.08.1987 року по 27.12.1987 року.

Участь позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у цей період також підтверджується довідкою Підволочиського районного військового комісаріату від 23 липня 2014 року № 247 та військовим квитком позивача серії НОМЕР_2 .

Суд також бере до уваги покази ОСОБА_1 , про те, що він брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у другій половині 1987 року як дозиметрист у м. Прип`ять та на території Чорнобильської АЕС.

Отже, суд приходить до висновку, що позивач з 07.08.1987 року по 27.12.1987 року брав участь на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС безпосередньо в зоні відчуження.

Доводи представника відповідача про те, що військова частина НОМЕР_1 знаходилася у с. Зелений Мис (с. Страхолісся) Іванківського району Київської області, тобто у зоні гарантованого добровільного відселення, не спростовують вказаних висновків суду.

Таким чином суд вважає, що відповідач протиправно відмовив позивачу у призначенні пенсії із зменшення пенсійного віку.

Беручи до уваги висновок суду про протиправність дій відповідача, підлягає задоволенню позовна вимога про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку на вісім років, як учаснику ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому слід зобов`язати відповідача призначити пенсію позивачу за віком з 25 травня 2021 року, а не з 22 березня 2021 року. Таким чином позовні вимоги у цій частині підлягають частковому задоволенню.

Як зазначено у ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідачем не доведено правомірність своїх дій з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, відповідно до ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області судові витрати із сплати судового збору.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку як учаснику ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 25 травня 2021 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 21 жовтня 2021 року.

Реквізити учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: с. Колодіївка, Тернопільський район, Тернопільська область, 47844, РНОКПП НОМЕР_5 );

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: Майдан Волі, 3, м. Тернопіль, 46001, ).

Головуючий суддя Баранюк А.З.