Справа № 120/6276/21-а
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2021-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

21 жовтня 2021 р. Справа № 120/6276/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комара П.А., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Якушинецької сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Якушинецької сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю прийнятого відповідачем рішення №302/1 від 23.04.2021, в частині відмови ОСОБА_1 в наданні дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок сільськогосподарського призначення, для ведення особистого селянського господарства, комунальної форми власності орієнтовною площею 2,0 га, яка розташована на території Якушинецької сільської територіальної громади Вінницького району Вінницької області.

Ухвалою від 22.06.2021 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

У встановлений судом строк відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує щодо задоволення даного позову. Зокрема зазначає, що бажана позивачем земельна ділянка відповідно до рішення Широкогребельської сільської ради від 24.04.2000 була надана у користування громадянам села Широка Гребля для ведення особистого підсобного господарства. Список до відповідного рішення налічує сто осіб. В подальшому, рішенням Широкогребельської сільської ради від 25.06.2001 продовжено термін користування зазначеними земельними ділянками на невизначений строк. Крім того, представник відповідача зазначив, що 21.09.2020 земельна ділянка (кадастровий номер :04:001:0081) передана у комунальну власність, а люди, яким вона передана у користування, почали звертатись за наданням дозволу на виготовлення проекту землеустрою. Вказав, що по сьогоднішній день відповідною земельною ділянкою користуються жителі села Широка Гребля. З огляду на викладене, вважає, що підстави для задоволення даного позову відсутні.

09.08.2021 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач вважає доводи відповідача, викладені у відзиві, необґрунтованими. Мотивуючи відповідь на відзив, позивач зазначає, що оскаржувана земельна ділянка є сформованою та згідно із відомостей які містять в ДЗК і Реєстрі нерухомого майна, вказана земельна ділянка є комунальною власністю та не може перебувати у власності іншої особи. Поряд із тим позивач звертає увагу суду що відносно бажаної земельної ділянки відсутні будь-які правовстановлюючі документи, відсутні зареєстровані будь-які речові права за третіми особами, а тому, на думку позивача, така відмова не ґрунтується на нормах матеріального права та вказує на порушення прав та інтересів.

16.08.2021 від представника відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якому відповідач зазначає, що відповідно до п. 6 ст. 118 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) крім клопотання про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки та графічних матеріалів, позивач мала би надати погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб), але не надала.

Ухвалою від 05.10.2021 відмовлено в задоволенні клопотання Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області про залучення до участі у справі третіх осіб.

Крім того, даною ухвалою також вирішено витребувати в Архівного відділу Вінницької районної державної адміністрації належним чином засвідчену копію рішення 16 сесії 3 скликання Широкогребельської сільської ради від 25.06.2001, яке стосується продовження терміну користування земельних ділянок працівниками соціальної сфери і громадянам, які не одержали паю.

13.10.2021 від Архівного відділу Вінницької районної державної адміністрації надійшли пояснення, в яких зазначено, що документи Широкогребельської сільської ради Вінницького району Вінницької області за 2001 рік до архівного відділу не надходили.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що 17.03.2021 позивач звернувся до відповідача із клопотанням про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок сільськогосподарського призначення, для ведення особистого селянського господарства, комунальної форми власності, орієнтовною площею 2,0 га з метою подальшої передачі у власність за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0081, яка розташована на території Якушинецької сільської територіальної громади Вінницького району Вінницької області.

Разом із тим, рішенням 6 сесії 8 скликання Якушинецької сільської ради від 23.04.2021 за №302/1 позивачу відмовлено у наданні відповідного дозволу. Відмова мотивована тим, що бажана земельна ділянка перебуває в користуванні громадян та заявник не надав погодження землекористувача.

Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Земельні відносини в Україні відповідно до статті 3 Земельного кодексу України (надалі - ЗК України) регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 1 статті 40 ЗК України громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини 2 статті 116 ЗК України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Повноваження органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування та порядок надання земельних ділянок комунальної власності у користування передбачені статтями 118, 122 та 123 ЗК України.

Згідно з частиною 6 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (частина 7 статті 118 ЗК України).

Аналіз частин 6 та 7 статті 118 ЗК України дає підстави для висновку, що з метою реалізації права на отримання земельної ділянки зацікавлена особа повинна звернутися із клопотанням до компетентного органу державної влади чи місцевого самоврядування. Наведене законодавче регулювання обумовлено розмежуванням компетенції між органами державної влади та місцевого самоврядування щодо розпорядження земельними ділянками державної та комунальної форми власності.

Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб (частина 1 статті 122 ЗК України).

Судом встановлено, що позивач, бажаючи використати своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки державної власності, звернувся до відповідача із клопотанням про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок сільськогосподарського призначення, для ведення особистого селянського господарства, комунальної форми власності, орієнтовною площею 2,0 га з метою подальшої передачі у власність за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0081, яка розташована на території Якушинецької сільської територіальної громади Вінницького району Вінницької області.

Разом з тим, як повідомив представник відповідача, спірна земельна ділянка на підставі рішення Широкогребельської сільської ради від 24.04.2000 надана у користування громадянам села Широка Гребля для ведення особистого підсобного господарства.

В подальшому, рішенням Широкогребельської сільської ради від 25.06.2001 продовжено термін користування зазначеними земельними ділянками на невизначений строк.

В той же час, враховуючи те, що якість долученої відповідачем копії рішення Широкогребельської сільської ради від 25.06.2001 не дала змоги в повному обсязі ознайомитись із його змістом, зокрема із терміном, на який продовжено користування земельними ділянками, ухвалою від 05.10.2021 витребувано в Архівного відділу Вінницької районної державної адміністрації належним чином засвідчену копію рішення 16 сесії 3 скликання Широкогребельської сільської ради від 25.06.2001, яке стосується продовження терміну користування земельних ділянок працівниками соціальної сфери і громадянам, які не одержали паю.

13.10.2021 від Архівного відділу Вінницької районної державної адміністрації надійшли пояснення, в який зазначено, що документи Широкогребельської сільської ради Вінницького району Вінницької області за 2001 рік до архівного відділу не надходили.

Таким чином, попри вчинені судом дії, спрямовані на отримання копії рішення Широкогребельської сільської ради від 25.06.2001 в належній якості, в матеріалах справи наявна лише одна копія відповідного рішення, яка була долучена відповідачем до відзиву на позовну заяву.

При цьому, ознайомившись зі змістом відповідного рішення Широкогребельської сільської ради від 25.06.2001, судом встановлено, що останнє дійсно містить інформацію про продовження терміну користування земельними ділянками працівникам соціальної сфери і громадянам, які не одержали право паю.

В той же час, не дивлячись на те, що в силу неякісної копії відповідного рішення неможливо встановити строк, на який продовжено термін користування земельними ділянками, відповідний пункт рішення після вказаного у ньому строку (який неможливо розібрати) містить слово "рік", що в дійсності підтверджує продовження терміну користування (ймовірно на один рік), однак спростовує твердження представника відповідача про те, що такий термін було продовжено на невизначений строк.

Більше того, із долучених відповідачем копій рішень Широкогребельської сільської ради від 24.04.2000 та від 25.06.2001 неможливо встановити того, що відповідні рішення стосуються саме земельної ділянки, з приводу якої позивач просить надати йому дозвіл на розроблення документації із землеустрою.

При цьому, варто також врахувати, що відповідно до долученої позивачем Інформації із Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0081 площею 11,9468 га, остання продовжує перебувати у комунальній власності.

Будь-яких інших доказів, які б свідчили про те, що бажана позивачем земельна ділянка перебуває в користуванні інших осіб, матеріали справи не містять.

Враховуючи вище наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення Якушинецької сільської ради №302/1 від 23.04.2021, в частині відмови ОСОБА_1 в наданні дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок сільськогосподарського призначення.

В той же час, визначаючись щодо наявності підстав для зобов`язання відповідача надати позивачу дозвіл на розробку технічної документації, суд зазначає наступне.

Так, абзацом 1 частини 4 статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному п. 4 ч. 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У постанові від 05.09.2018 у справі №826/9727/16 Верховний Суд аналізував застосування п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України та дійшов висновку, що суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, за сукупності наступних умов: 1) судом встановлено порушення прав, свобод чи інтересів позивача; 2) на час вирішення спору прийняття рішення належить до повноважень відповідача; 3) виконано усі умови, визначені законом для прийняття такого рішення, зокрема подано усі належні документи, сплачено необхідні платежі і між сторонами немає спору щодо форми, змісту, повноти та достовірності наданих документів; 4) прийняття рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Стаття 118 ЗК України визначає порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, а ст.122 ЗК України - повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування.

Суд вважає, що в контексті обставин спірних правовідносин застосування вищевказаного способу захисту вимагає з`ясування судом чи виконано позивачем усі визначені законом умови, необхідні для одержання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до відповідача із заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації, були подані всі необхідні документи, передбачені нормами ЗК України.

Разом з тим, у межах цієї справи оцінка правомірності відмови у наданні відповідного дозволу позивачеві стосувалася лише тих мотивів, які наведено у оскаржуваному рішенні.

Згідно з приписами ч. 7 ст. 118 ЗК України для прийняття рішення про надання позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки необхідно оцінити відповідність місця розташування спірної земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Повноваження щодо перевірки вищевказаних питань належить виключно до компетенції відповідача.

При цьому, судом не встановлено, що для прийняття рішення виконано всі умови, визначені законом, а саме, що уповноваженим органом здійснено перевірку відповідності місця розташування бажаного замовником об`єкту вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, що зумовлює неможливість з`ясування судом питання про наявність або відсутність підстав для надання відповідного дозволу позивачеві для зобов`язання відповідача прийняти відповідне рішення.

За таких обставин, враховуючи те, що законодавець чітко визначив порядок для отримання дозволу на розроблення документації із землеустрою, суд вважає, що відсутні підстави без дотримання такого зобов`язувати суб`єкта владних повноважень приймати наперед визначене рішення та фактично підміняти державний орган.

Відтак, позовна вимога щодо зобов`язання надати дозвіл дозволу на виготовлення технічної документації не підлягає задоволенню.

Разом з тим, згідно абзацом другим з частини 4 статті 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

За таких обставин суд вважає, що належним способом захисту прав та інтересів позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути клопотання позивача про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок сільськогосподарського призначення, для ведення особистого селянського господарства, комунальної форми власності, орієнтовною площею 2,0 га з метою подальшої передачі у власність за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0081, яка розташована на території Якушинецької сільської територіальної громади Вінницького району Вінницької області, та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи вищевикладене, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Якушинецької сільської ради №302/1 від 23.04.2021.

Зобов`язати Якушинецьку сільську раду повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок сільськогосподарського призначення, для ведення особистого селянського господарства, комунальної форми власності, орієнтовною площею 2,0 га з метою подальшої передачі у власність за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0081, яка розташована на території Якушинецької сільської територіальної громади Вінницького району Вінницької області, та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки наданої судом у цьому рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,33 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Якушинецької сільської ради.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

Відповідач: Якушинецька сільська рада (вул. Новоселів, 1, с. Якушинці, 23222, Вінницька область, )

Суддя Комар Павло Анатолійович