Справа № 320/1817/21
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/1817/21 Прізвище судді (суддів) першої інстанції:
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Степанюка А.Г.;

за участю секретаря: Несін К.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника Приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_1 - Коваля Ростислава Олександровича на рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року (розглянута у порядку письмового провадження, м. Київ, дата складання повного тексту рішення - 17 травня 2021 року) у справі за адміністративним позовом Приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Дисциплінарної комісії приватних виконавців про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2021 року, Приватний виконавець виконавчого округу Київської області ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства юстиції України (далі - відповідач 1), Дисциплінарної комісії приватних виконавців (далі - відповідач 2), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 04.02.2021р., оформленого протоколом №52, в частині притягнення приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності приватного виконавця строком на два місяці;

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 12.02.2021р. №527/5, яким введено в дію рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 04.02.2021р. про притягнення приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності приватного виконавця строком на два місяці;

- зобов`язати Міністерство юстиції України вилучити з Єдиного реєстру приватних виконавців України запис про притягнення до дисциплінарної відповідальності приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_1 на підставі рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 04.02.2021р., оформленого протоколом №52, введеного в дію наказом Міністерства юстиції України №527/5 від 12.02.2021.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, з огляду на відсутність у діях позивача складу дисциплінарного проступку; не встановлення Дисциплінарною комісією приватних виконавців усіх обставин справи та не надання належної оцінки поданню Міністерства юстиції України та позаплановій перевірці; проведення позапланової перевірки за відсутності законодавчих підстав та не припинення позапланової перевірки після отримання заяви скаржника про підробку від його імені скарги.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, представником позивача подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове, яким позов задоволити.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до вимог викладених в апеляційній скарзі апелянт просить розглядати справу без його участі.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 вересня 2021 року розгляду апеляційної скарги призначеного у порядку письмового провадження з 21.10.2021 року.

18 жовтня 2021 року до Шостого апеляційного адміністративного суду представником відповідачів подано клопотання щодо призначення розгляду справи в судовому засіданні з викликом сторін.

Надаючи оцінку зазначеному вище клопотанню колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу та подане клопотання, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про проведення розгляду апеляційної за участю представника відповідача у відкритому судовому засіданні та апеляційний розгляд проводити в порядку письмово провадження, як це передбачено ст. 311 КАС України.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що 19.10.2020 до Міністерства юстиції України звернувся ОСОБА_2 із листом про звернення щодо рішень та дій приватного виконавця ОСОБА_1., у якому просив провести перевірку фактів викладених у зверненні та вжити заходи впливу до приватного виконавця (а.с.20-23).

19.11.2020 в.о. директором Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України направлено Управлінню забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Суми) доручення №8015/20.5.1.1/20 щодо проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_1 у виконавчому провадженню №55076653 (а.с.24).

20.11.2020 Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Суми) направлено приватному виконавцю виконавчого округу Київської області ОСОБА_1. запит №9671/03.2/31/20 щодо надання у строк до 30.11.2020 відповіді щодо фактів, викладених у зверненні ОСОБА_2 та копій матеріалів виконавчого провадження №55076653 (а.с.25).

26.11.2020 до Міністерства юстиції України звернувся ОСОБА_2 із заявою про припинення позапланової невиїзної перевірки у межах виконавчого провадження №55076653 та залишення без розгляду звернення від 19.10.2020. До заяви додано засвідчену копію паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 (а.с.26, 27-28).

07.12.2020 Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Суми) направлено до департаменту ДВС Міністерства юстиції України лист №10931/03.2/1/20 у якому повідомлено про ненадання приватним виконавцем ОСОБА_1. інформації та/або копій документів на запит Управління від 20.11.2020 №9671/03.2/31/20 (а.с.202).

28.01.2021 Дисциплінарною комісією приватних виконавців Міністерства юстиції України винесено подання про притягнення до дисциплінарної відповідальності приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_1 (посвідчення від 20.06.2017 №0050) (а.с.31-35).

Секретарем Дисциплінарної комісії приватних виконавців надіслано приватному виконавцю ОСОБА_1 повідомлення про проведення засідання Дисциплінарної комісії приватних виконавців щодо розгляду подання про притягнення до дисциплінарної відповідальності, призначеного на 04.02.2021 (а.с.37).

03.02.2021 представником ОСОБА_1 подано до Міністерства юстиції України заяву №03/1 про відкладення розгляду подання Міністерства юстиції України винесено подання про притягнення до дисциплінарної відповідальності приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_1 . До заяви додано листок непрацездатності щодо ОСОБА_1 (а.с.38-40, 41).

Відповідно до витягу з протоколу від 04.02.2021 №52 засіданням Дисциплінарної комісії приватних виконавців, комісією вирішено задовольнити подання Міністерства юстиції України про притягнення приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_1 та застосувати до останнього дисциплінарне стягнення у вигляді зупинення діяльності приватного виконавця строком на 2 місяці (а.с.178-190).

Членом Дисциплінарної комісії приватних виконавців Соломко О.В. викладено окрему думку до рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 04.02.2021 №52 за результатами розгляду подання Міністерства юстиції України про притягнення приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, згідно якої Дисциплінарною комісією мало бути прийнято рішення щодо відхилення подання про притягнення приватного виконавця ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності з огляду на те, що воно є беззмістовним та немотивованим (а.с.191-195).

Не погоджуючись з рішення відповідача в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності строком на 2 місяці, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження» (в тексті - Закон), Законом України «Про органи та осіб, що здійснюють примусове виконання судових рішень та рішень інших органів» (по рішенню - Закон 1403-VII), «Порядком проведення перевірок діяльності органів державної виконавчої служби, приватних виконавців» (за текстом - Порядок), «Інструкцією з організації примусового виконання рішень», та іншими нормативно-правовими актами (тут і по тексту відповідні нормативно-правові акти наведено в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За ст.ст. 1, 3-5 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Відповідно до Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, зокрема, виконавчі написи нотаріусів. У виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Законом України «Про органи та осіб, що здійснюють примусове виконання судових рішень та рішень інших органів» визначаються основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус.

Відповідно до ст. 34 Закону 1403-VII контроль за діяльністю приватного виконавця здійснюється Міністерством юстиції України шляхом проведення планових і позапланових перевірок у порядку, встановленому Міністерством юстиції України.

Планові перевірки проводяться не частіше одного разу на два роки з обов`язковим повідомленням приватного виконавця про час і місце проведення перевірки не пізніш як за 10 днів до її початку. Попередні періоди, що раніше перевірялися, не можуть бути предметом наступних перевірок, крім перевірок за зверненнями учасників виконавчого провадження.

Позапланові перевірки проводяться на підставі: 1) заяви приватного виконавця про проведення перевірки; 2) письмових звернень учасників виконавчого провадження щодо рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця; 3) неподання приватним виконавцем у встановлені строки звітності чи іншої інформації та/або подання недостовірної інформації.

Під час проведення позапланових перевірок з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення таких перевірок. Повторна перевірка з питань, що вже були предметом перевірки, не допускається, крім випадків, передбачених цим Законом.

За місцем проведення перевірки поділяються на виїзні та невиїзні.

У разі проведення позапланової невиїзної перевірки Міністерство юстиції України надсилає приватному виконавцю письмовий запит у межах предмета звернення. У зазначений у запиті строк, який має бути достатнім для підготовки відповіді та копій документів, але не менше 10 календарних днів, приватний виконавець надає Міністерству юстиції України вмотивовану відповідь та копії відповідних документів.

У разі виявлення під час здійснення перевірок ознак дисциплінарного проступку приватного виконавця Міністерство юстиції України вносить вмотивоване подання до Дисциплінарної комісії про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності.

Механізм здійснення Міністерством юстиції України перевірок діяльності органів державної виконавчої служби, приватних виконавців, зокрема стану додержання Конституції України, вимог законів України, указів Президента України та постанов Верховної Ради України, ухвалених відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України, наказів Міністерства юстиції України, доручень Міністра юстиції України, та організації роботи щодо їх виконання, дотримання державними і приватними виконавцями порядку та строків вчинення виконавчих дій, виконання правил діловодства визначає «Порядок проведення перевірок діяльності органів державної виконавчої служби, приватних виконавців».

В силу п.п. 2, 4 розд. І Порядку, організація та проведення перевірок покладаються на структурний підрозділ Міністерства юстиції України, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) (далі - структурний підрозділ Міністерства).

Перевірки діяльності приватного виконавця здійснюються шляхом проведення планових і позапланових перевірок.

Планова перевірка діяльності приватного виконавця проводиться згідно з графіком, який складається в порядку, визначеному пунктом 1 розділу ІІІ цього Порядку, та полягає у комплексній перевірці організації роботи приватного виконавця, дотримання приватним виконавцем вимог законодавства під час вчинення виконавчих дій та виконання правил ведення діловодства.

Позапланова перевірка діяльності приватного виконавця проводиться з підстав, визначених частиною третьою статті 34 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», та/або у разі надходження від Дисциплінарної комісії приватних виконавців скарги на діяльність приватного виконавця, яка була подана до цієї комісії.

Пунктами 19, 26-31 розділу ІІІ Порядку передбачено, що позапланові перевірки діяльності приватного виконавця поділяються на виїзні та невиїзні.

Позапланові невиїзні перевірки діяльності приватного виконавця проводяться на підставі письмових звернень учасників виконавчого провадження щодо рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця чи у разі надходження від Дисциплінарної комісії приватних виконавців скарги на діяльність приватного виконавця, яка була подана до цієї комісії, ухвалення Дисциплінарною комісією приватних виконавців рішення про відхилення подання про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності та спрямування матеріалів для повторної перевірки діяльності приватного виконавця.

Під час проведення позапланових перевірок діяльності приватного виконавця з`ясовуються лише ті питання, потреба перевірки яких стала підставою для здійснення таких перевірок.

Позапланова невиїзна перевірка діяльності приватного виконавця проводиться шляхом витребування від приватного виконавця потрібних документів та відомостей у межах предмета звернення та надання висновку щодо відповідності рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця вимогам законодавства, який викладається в довідці за результатами такої перевірки.

Позапланова невиїзна перевірка проводиться управлінням, яке входить до складу структурного підрозділу Міністерства та до повноважень якого належить забезпечення контролю за діяльністю приватних виконавців (далі - Управління контролю), або Управлінням забезпечення примусового виконання рішень, яке визначає керівник структурного підрозділу Міністерства (крім Управління забезпечення примусового виконання рішень, що перебуває в межах виконавчого округу приватного виконавця).

Про проведення позапланової невиїзної перевірки приватному виконавцю надсилається письмовий запит. У запиті зазначаються строк для надання вмотивованої відповіді приватним виконавцем щодо фактів, викладених у зверненні, який не може бути менше десяти календарних днів, перелік копій документів, які потрібно надати для проведення перевірки.

Під час проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця використовуються інформація та копії документів, надані приватним виконавцем, відомості автоматизованої системи виконавчого провадження, інша інформація та документи, які стосуються предмета звернення.

Якщо під час позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця виникла потреба в одержанні від приватного виконавця додаткової інформації або копій документів у межах предмета звернення, структурний підрозділ Міністерства (Управління забезпечення примусового виконання рішень) може надіслати приватному виконавцю повторний письмовий запит. Запит має містити обґрунтування потреби одержання додаткової інформації та/або копій документів та строк, у який приватний виконавець має надати таку інформацію та/або документи.

Управління забезпечення примусового виконання рішень повідомляє структурний підрозділ Міністерства про ненадання приватним виконавцем інформації та/або копій документів на запит Управління забезпечення примусового виконання рішень протягом трьох робочих днів з дня закінчення строку для надання відповідної інформації та/або копій документів.

У разі ненадання приватним виконавцем інформації та/або копій документів на запит структурного підрозділу Міністерства (Управління забезпечення примусового виконання рішень) позапланова невиїзна перевірка діяльності приватного виконавця проводиться на підставі відомостей автоматизованої системи виконавчого провадження, інших документів та відомостей, які стосуються предмета звернення.

У разі ненадання приватним виконавцем інформації та/або копій документів у строк, визначений у запиті структурного підрозділу Міністерства (Управління забезпечення примусового виконання рішень), та неможливості проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця на підставі інформації автоматизованої системи виконавчого провадження структурний підрозділ Міністерства може провести позапланову виїзну перевірку діяльності приватного виконавця в порядку, встановленому цим розділом. У такому разі позапланова виїзна перевірка проводиться з питань, які були предметом позапланової невизної перевірки діяльності приватного виконавця.

Ненадання приватним виконавцем інформації та/або копій документів на запит структурного підрозділу Міністерства (Управління забезпечення примусового виконання рішень) є підставою для внесення структурним підрозділом Міністерства подання до Дисциплінарної комісії приватних виконавців про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності.

Позапланова невиїзна перевірка діяльності приватного виконавця має бути проведена не пізніше ніж через тридцять робочих днів із дня надходження до структурного підрозділу Міністерства звернення (скарги) учасника виконавчого провадження.

За результатами проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця Управління контролю (Управління забезпечення примусового виконання рішень) складає довідку, в якій зазначаються: підстави проведення перевірки; факти, викладені у зверненні або у скарзі, на підставі яких проводиться перевірка; обставини, встановлені під час перевірки, із посиланням на джерела отримання інформації; висновок щодо відповідності рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця вимогам законодавства з посиланням на відповідну норму законодавства.

Довідку підписує керівник Управління контролю, а якщо позапланова невиїзна перевірка проводилася Управлінням забезпечення примусового виконання рішень,- керівник цього управління.

Якщо позапланова невиїзна перевірка проводилася Управлінням контролю, довідка складається у двох примірниках, один з яких спрямовується приватному виконавцю не пізніше наступного робочого дня з дня його підписання.

За результатами проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця Управління контролю готує доповідну записку, яку не пізніше наступного робочого дня з дня підписання довідки спрямовує керівнику структурного підрозділу Міністерства.

Якщо позапланова невиїзна перевірка проводилася Управлінням забезпечення примусового виконання рішень, довідка складається у трьох примірниках, один з яких не пізніше наступного робочого дня з дня його підписання спрямовується приватному виконавцю, інший - структурному підрозділу Міністерства.

Якщо позапланова невиїзна перевірка проводилася на підставі звернення учасника виконавчого провадження, копія довідки додається до відповіді на це звернення.

У відповідності до розд. IV Порядку, у разі виявлення під час здійснення планових та позапланових перевірок діяльності приватного виконавця ознак дисциплінарного проступку, визначених пунктами 1, 3, 4 частини другої статті 38 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», структурний підрозділ Міністерства вносить вмотивоване подання до Дисциплінарної комісії приватних виконавців про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності.

Подання спрямовується до Дисциплінарної комісії приватних виконавців протягом двох місяців із дня виявлення дисциплінарного проступку, але не пізніше ніж за два роки з дня його вчинення.

У поданні зазначаються: прізвище, ім`я, по батькові приватного виконавця, виконавчий округ, у якому приватний виконавець здійснює діяльність, номер посвідчення приватного виконавця; вид перевірки, під час якої виявлено порушення, та підстави її проведення; реквізити довідки, складеної за результатами перевірки; зміст виявлених порушень із посиланням на відповідні норми нормативно-правових актів; наслідки, до яких призвели (або можуть призвести) порушення приватним виконавцем вимог законодавства (за наявності); відомості про застосування до приватного виконавця дисциплінарних стягнень (вид дисциплінарного стягнення, реквізити наказу Міністерства юстиції України про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення).

У поданні не зазначаються відомості про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення, якщо з дати видання наказу Міністерства юстиції України про введення в дію рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення минув один рік.

Якщо Дисциплінарною комісією приватних виконавців ухвалено рішення про відхилення подання та спрямування матеріалів для повторної перевірки діяльності приватного виконавця, така перевірка проводиться в порядку, встановленому розділом ІІІ цього Порядку, в межах, передбачених відповідним рішенням Дисциплінарної комісії приватних виконавців.

Дисциплінарним проступком приватного виконавця є: 1) факт зайняття діяльністю, несумісною з діяльністю приватного виконавця; 2) порушення правил професійної етики приватного виконавця; 3) розголошення професійної таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення; 4) невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків; 5) невиконання статуту Асоціації приватних виконавців України, рішень Ради приватних виконавців України та з`їзду приватних виконавців України.

Статтею 40 Закону 1403-VII встановлено, що дисциплінарна комісія розглядає подання про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності та приймає рішення про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення протягом двох місяців з дня виявлення дисциплінарного проступку, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Дисциплінарна комісія, розглядаючи подання про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності:

1) зобов`язана запросити на засідання приватного виконавця та заслухати його пояснення з питань, що стали підставою для внесення подання про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності;

2) має право запросити на засідання учасника виконавчого провадження, скарга якого стала підставою для перевірки діяльності приватного виконавця та внесення подання про його притягнення до дисциплінарної відповідальності, для надання додаткових пояснень по суті скарги;

3) має право запросити на засідання та заслухати думку представників органів державної влади, органів місцевого самоврядування та інших осіб за їхньою згодою.

Дисциплінарна комісія, розглядаючи подання про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності, приймає одне з таких рішень:

1) задовольнити подання та застосувати до приватного виконавця дисциплінарне стягнення;

2) відхилити подання та направити матеріали для повторної перевірки діяльності приватного виконавця;

3) відхилити подання та відмовити в застосуванні до приватного виконавця дисциплінарного стягнення.

За ст. 41 Закону 1403-VII за вчинення дисциплінарного проступку до приватного виконавця може бути застосовано одне з таких дисциплінарних стягнень: 1) попередження; 2) догана; 3) зупинення діяльності приватного виконавця на строк до шести місяців; 4) припинення діяльності приватного виконавця.

Рішення Дисциплінарної комісії про задоволення відповідного подання Міністерства юстиції України чи Ради приватних виконавців України та застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення вводиться в дію наказом Міністерства юстиції України.

Про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення робиться запис у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.

У разі якщо приватний виконавець протягом року з дня застосування до нього дисциплінарного стягнення не вчинив нового дисциплінарного проступку, він вважається таким, що не притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Рішення про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення, введене в дію наказом Міністерства юстиції України, може бути оскаржено до суду.

Наведене правове регулювання дає підстави для висновку, що звернення учасника виконавчого провадження є підставою для проведення Мін`юстом позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця, яка полягає у з`ясовуванні виключно тих питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення таких перевірок.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі звернення ОСОБА_2 щодо проведення перевірки дій приватного виконавця в межах виконавчого провадження №55076653, в.о. директором Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України направлено Управлінню забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Суми) ініційовано проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_1. у виконавчому провадженню №55076653.

Таким чином, відповідачем 1 правомірно ініційовано проведення позапланової невиїзної діяльності приватного виконавця ОСОБА_1 з підстав визначених пунктом другим частини третьої статті 34 Закону 1403-VII.

На виконання вимог пункту 27 розділу ІІІ Порядку №3284/5, 20.11.2020 Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Суми) направлено приватному виконавцю виконавчого округу Київської області ОСОБА_1. запит №9671/03.2/31/20 щодо надання у строк до 30.11.2020 відповіді щодо фактів, викладених у зверненні ОСОБА_2 та копій матеріалів виконавчого провадження №55076653.

Із матеріалів справи слідує та позивачем не заперечується, що ним не надано інформації та/або копій документів на запит структурного підрозділу Міністерства юстиції України.

Разом з цим, в ході розгляду справи матеріалами справи встановлено, що після початку проведення позапланової невиїзної діяльності приватного виконавця ОСОБА_1 та направлення листа позивачеві щодо надання інформації та відповідних копій документів, до Міністерства юстиції України звернувся ОСОБА_2 із заявою про припинення позапланової невиїзної перевірки у межах виконавчого провадження №55076653 та залишення без розгляду звернення від 19.10.2020.

Водночас, з витягу із протоколу від 04.02.2021 №52 (доповідь ОСОБА_4 ) вбачається, що 15.10.2020 до відповідача 1 надійшло звернення від ОСОБА_2 , у якому зазначалося, що приватний виконавець ОСОБА_1 володіє його персональними даними та може їх використовувати для уникнення дисциплінарної відповідальності, відтак просив вважати недійсними подані від його імені звернення щодо залишення його заяв без розгляду. Зважаючи на вказане Департамент ДВС Міністерства юстиції України листом від 05.11.2020 №7275/20.5.1/-20 звернувся до правоохоронних органів з повідомленням про вчинення особою, яка подала до Міністерства юстиції України звернення про відкликання скарг, кримінального правопорушення, передбаченого статтею 358 Кримінального кодексу України.

Обґрунтовуючи протиправність спірного рішення позивач вказував, що наявність такого звернення є підставою для припинення проведення позапланової невиїзної перевірки приватного виконавця.

Колегія суддів не погоджується з такими доводами позивача, оскільки ні Закон №1403-VIII ні Порядок №3284/5 не передбачає механізму відкликання звернення учасників виконавчого провадження щодо рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця. Також, не визначено порядку дій Міністерства юстиції у випадку надходження від учасників виконавчого провадження заяви про відкликання раніше поданої ними скарги на діяльність приватного виконавця.

На думку колегія суддів , відсутність зазначених механізму, порядку та очікування припинення проведення перевірки Міністерством юстиції України (враховуючи наявність заяви ОСОБА_2 про залишення його звернення щодо дій ОСОБА_1 без розгляду) не наділяє приватного виконавця повноваженнями щодо самостійного прийняття рішення про ненадання інформації та/або копій документів на запит структурного підрозділу Міністерства (Управління забезпечення примусового виконання рішень), надісланий приватному виконавцю за скаргою учасника виконавчого провадження, яку в подальшому було відкликано. При цьому суд зауважує, що заява про залишення без розгляду звернення щодо рішень та дій приватного виконавця від 19.10.2020 надійшла після прийняття рішення відповідачем щодо проведення позапланової перевірки ОСОБА_1 , що виключає можливість припинення проведення позапланової перевірки.

Колегія суддів звертає увагу, що законодавством визначено підстави для внесення Міністерством юстиції України до Дисциплінарної комісії подання про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності, а саме: 1) виявлення під час здійснення перевірок ознак дисциплінарного проступку приватного виконавця; 2) ненадання приватним виконавцем інформації та/або копій документів на запит структурного підрозділу Міністерства (Управління забезпечення примусового виконання рішень). Відтак, ненадання приватним виконавцем інформації та/або копій документів, у строк визначений законом, на запит структурного підрозділу Міністерства юстиції України є окремою підставою для внесення структурним підрозділом Міністерства подання до Дисциплінарної комісії приватних виконавців про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності.

Дисциплінарною комісією приватних виконавців Міністерства юстиції України винесено подання про притягнення до дисциплінарної відповідальності приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_1 (посвідчення від 20.06.2017 №0050), з підстав порушення ОСОБА_1 порушень закону: - п.2 ч.1 ст.4 Закону щодо здійснення діяльності з дотриманням принципу законності; - ч.6 ст.34 Закону щодо надання відповіді на запит та копій документів, які стосуються предмета позапланової перевірки діяльності приватного виконавця.

Зі встановлених обставин слідує, що зазначене подання винесено не за фактом дисциплінарного проступку, встановленого за результатами проведення позапланової невиїзної перевірки, а за фактом невиконання приватним виконавцем обов`язку щодо надання інформації та/або копій документів на запит структурного підрозділу Міністерства (Управління забезпечення примусового виконання рішень), що є законодавчо визначеною підставою для притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності.

За наведеного, твердження позивача про невідповідність встановленого за наслідками проведення позапланової невиїзної перевірки порушення, яке вказано у поданні Міністерства юстиції України про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 , питанням, викладеним у підробленій скарзі та межам проведення перевірки діяльності приватного виконавця, встановлених частиною четвертою статті 34 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», та про відсутність у діях позивача складу дисциплінарного проступку, суд оцінює критично, з огляду на підтвердження наявними у матеріалах справи доказами факту ненадання позивачем інформації та документів на запит Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Суми) у встановлений у запиті термін, та враховуючи внесення Міністерством юстиції до Дисциплінарної комісії приватних виконавців подання за фактом невиконання позивачем обов`язку, встановленого частиною шостою статті 34 Закону №1403-VIII.

Щодо посилання позивача про порушення відповідачем 2 обов`язку заслухати доводи та заперечення приватного виконавця, колегія суддів зазначає наступне.

Так, суд апеляційної інстанції відхиляє зазначені вище посилання позивача , оскільки відповідно до пункту 12 абзацу 3 Положення № 3791/5, секретар Дисциплінарної комісії не пізніше ніж за 10 днів до проведення засідання повідомляє членів Дисциплінарної комісії та осіб, що беруть участь у засіданні, про дату і час його проведення.

Згідно пункту 25 абзацу 2 Положення № 3791/5, дисциплінарна комісія зобов`язана запросити на засідання приватного виконавця, стосовно якого Мін`юстом внесено подання про притягнення до дисциплінарної відповідальності, та заслухати його пояснення з питань, що стали підставою для внесення подання.

Отже, у Дисциплінарної комісії приватних виконавців існує обов`язок повідомити приватного виконавця, щодо якого внесено подання про притягнення до дисциплінарної відповідальності, про дату, час і місце проведення засідання не пізніше ніж за 10 днів до проведення засідання Дисциплінарної комісії рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Матеріалами справи встановлено, що секретарем Дисциплінарної комісії приватних виконавців надіслано приватному виконавцю ОСОБА_1 повідомлення про проведення засідання Дисциплінарної комісії приватних виконавців щодо розгляду подання про притягнення до дисциплінарної відповідальності, призначеного на 04.02.2021.

03.02.2021 представником ОСОБА_1 подано до Міністерства юстиції України заяву №03/1 про відкладення розгляду подання Міністерства юстиції України винесено подання про притягнення до дисциплінарної відповідальності приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_1 . До заяви додано листок непрацездатності щодо ОСОБА_1 .

У разі неявки приватного виконавця на засідання Дисциплінарної комісії головуючий виносить на обговорення Дисциплінарної комісії пропозицію щодо можливості розгляду питання за відсутності приватного виконавця. Розгляд подання про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності може бути відкладено у разі неявки приватного виконавця з поважних причин (азб.5 ч.25 Положення № 3791/5).

З наведеного положення вбачається, що відкладення подання про притягнення до дисциплінарної відповідальності приватного виконавця, у разі неявки з поважних причин, не є обов`язком Дисциплінарної комісії, а правом комісії. Крім цього, на думку суду, не відкладення розгляду подання відповідачем 2 не може слугувати єдиною підставою для скасування спірного рішення та не спростовує вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

Водночас, враховується, що позивачеві було повідомлено про прийняття участі у засіданні комісії щодо розгляду подання про притягнення його до дисциплінарної відповідальності в режимі відеоконференції. Таке право позивачем було не використано (а.с.179).

Щодо послання позивача на пропущення відповідачем 2 строку на притягнення його до дисциплінарного відповідальності, колегія суддів зазначає наступне.

Так, аналіз частини 1 статті 40 Закону № 1403-VIII дає підстави для висновку про те, що розгляд подання про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності та прийняття Дисциплінарною комісією рішення про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення повинно відбутися протягом двох місяців з дня виявлення дисциплінарного проступку, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Отже, приватний виконавець може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності протягом двох років з дня вчинення дисциплінарного проступку. Водночас в межах цього строку зазначена норма встановлює ще один строк, протягом якого приватного виконавця може бути притягнуто до відповідальності, - два місяці, відлік якого починається з дня виявлення дисциплінарного проступку.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2020 року у справі № 520/2210/19 та від 21 січня 2021 року у справі № 140/2740/19.

При цьому, визначальним є саме день виявлення дисциплінарного проступку, від якого починається перебіг строку притягнення до дисциплінарної відповідальності у два місяці. Відтак, саме з дати виявлення дисциплінарного проступку у Дисциплінарної комісії є два місяці для розгляду подання та прийняття рішення про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення. Застереження «але не пізніше двох років з дня його вчинення» стосується крайнього строку притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності.

Так, позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог чинного законодавства, а саме за фактом невиконання приватним виконавцем обов`язку щодо надання інформації та/або копій документів на запит структурного підрозділу Міністерства (Управління забезпечення примусового виконання рішень).

Листом від 07.12.2020 №10931/03.2/1/20 Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Суми) встановлено ненадання позивачем інформації та/ або копій документів на запит Управління від 20.11.2020 (а.с.202), відтак саме з вказаної слід обраховувати строк притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Засідання Дисциплінарної комісії за результатами розгляду подання про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності від 28.01.2021 проводилось 04.02.2021.

Таким чином, рішення про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення Дисциплінарною комісією прийнято 04.02.2021, тобто у межах визначеного статтею 40 Закону № 1403-VIII - двомісячного строку для притягнення до відповідальності.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що приймаючи рішення про задоволення подання Міністерства юстиції України про притягнення приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_1 та застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності приватного виконавця строком на 2 (два) місяці, Дисциплінарна комісія приватних виконавців діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені Законом №1403-VIII та Положенням про Дисциплінарну комісію приватних виконавців, а отже підстави для скасування рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 04.02.2021р., оформленого протоколом №52 відсутні.

Оскільки решта позовних вимог є похідними від вимоги у задоволенні якої відмовлено, решта вимог є також необґрунтованими.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мірі досліджено обставини справи на підставі яких суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника Приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_1 - Коваля Ростислава Олександровича - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду міста Києва від 17 травня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак,

А.Г. Степанюк