Справа № 280/2803/21
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2021-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

20 жовтня 2021 року м. Дніпросправа № 280/2803/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач),
суддів: Прокопчук Т.С., Щербака А.А.,
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23 червня 2021 року (суддя 1-ї інстанції Максименко Л.Я.) у справі №280/2803/21 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

07.04.2021р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_2 в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України щодо не виплати ОСОБА_1 , в зв`язку із звільненням з військової служби грошової компенсації вартості за неотримане речове майно;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Збройних Сил України надати ОСОБА_1 довідку про вартість неотриманого речового майна станом на 02.11.2018, оформлену у відповідності до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 №178;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Збройних Сил України провести розрахунок за неотримане ОСОБА_1 речове майно станом на 02.11.2018 та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, що належало до видачі станом на 02.11.2018.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Наказом від 02.11.2018 №292 позивача звільнено з військової служби у запас, виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення, проте не виплачено компенсацію вартості неотриманого речового майна. Вказує, що 08.12.2020 представником позивача подано до відповідача заяву з проханням нарахувати та виплатити компенсацію за неотримане речове майна. Проте, у грудні 2020 року позивачем отримано лист від військової частини НОМЕР_1 від 16.12.2020 №7061, в якому позивачу відмовлено у виплаті компенсації за неотримане речове майно, оскільки така компенсація нараховується за наявності календарної вислуги більше 5 років, пропорційно часу, який минув з настання права на отримання речового майна, що не було отримано під час проходження служби в повному обсязі. Позивач вважає, що йому протиправно відмовлено у виплаті компенсації неотриманого речового майна, оскільки на день звільнення з військової служби позивач мав календарну вислугу років у Збройних Силах України більше 5 років.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 23 червня 2021 року позов задоволено.

Відповідачем на вказане рішення суду подано апеляційну скаргу, в якій зазначає на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального просить скасувати рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом не враховано, що позивач під час проходження служби отримав речове майно, строк носіння якого не скінчився, на час звільнення останнього. Відповідні докази неможливо було надати суду першої інстанції, з об`єктивних підстав. Та оскільки позивач звільнений з військової служби за п. д п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, повинен ще компенсувати вартість частини речового майна.

Позивач не скористався правом подання відзиву.

Сторони повідомлені про розгляд справи.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Збройних Сил України.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.11.2018 №292 солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 водія 1 гарматної артилерійської батареї 1 гарматного артилерійського дивізіону військової частини, звільненого відповідно до пункту д пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу з військової служби у запас Збройних Сил України виключено зі списків особового складу частини.

Представником позивача надіслано на адресу відповідача заяву ОСОБА_1 від 08.12.2020 про нарахування та виплату позивачу грошової компенсації вартості за неотримане речове майно в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 №178 Про затвердження Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньо розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно.

Листом військової частини НОМЕР_1 від 16.12.2020 №7061 повідомлено позивача, що відповідно до змін до інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний та особливий період, які затверджені Наказом Міністра оборони України №306 від 10.06.2019, а саме пунктом 3 передбачено, що під час звільнення в запас або у відставку військовослужбовців, які були прийняті на військову службу за контрактом із запасу, нараховується заборгованість за наявності календарної вислуги більше ніж 5 років, пропорційно часу який минув з настання права на отримання речового майна, що не було отримане під час проходження служби в повному обсязі.

Суд першої інстанції задовольняючи позов дійшов висновку, що позивач, з урахуванням норм законодавства на час звільнення, наявне право на отримання грошової компенсації за неотримане речове майно.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає висновки суду першої інстанції помилковими з наступних підстав.

Відповідно до частиною першою статті 9-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ), речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, Міністерством інфраструктури України - для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 №178 (далі - Порядок №178).

Відповідно до пунктів 2-5 Порядку №178, виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу. Дія цього Порядку не поширюється на військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети, кафедри, відділення військової підготовки.

Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця.

Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.

Як свідчать встановлені обставини справи, позивач перебував на військовій службі в ВЧ НОМЕР_1 з 11.07.2017р. по 02.11.2018р. (а.с. 19).

Відповідачем суду апеляційної інстанції подано довідку№363 вартість предметів речового майна, що належить до видачі позивачеві.

Згідно довідки №363, позивач отримав предмети бойового обмундирування військового службовця на загальну суму 9478,9грн, та повсякденної форми одягу військовослужбовця на суму 4329,18грн., строк носіння якого не сплинув.

Позивач не зазначає, а ні у зверненні до відповідача, а ну суду, яке саме речове майно не було отримано під час проходження служби, та не надав суду апеляційної інстанції доводів на спростування поданих доказів відповідачем.

Враховуючи зазначене, правових підстав для вирішення питання здійснення розрахунку компенсації за неотримане речове майно, відсутні.

Враховуючи зазначене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Розподіл судового збору не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 139, 311, 315, 317, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України задовольнити.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23 червня 2021 року у справі №280/2803/21 скасувати та прийняти у справі нове судове рішення.

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.А. Щербак