Справа № 160/18075/21
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2021-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ніколайчук С.В.,
04 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просить:
- зобов`язати Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) звернутися до головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області з поданням про повернення ОСОБА_3 11 417 грн. 58 коп. виконавчого збору і 173 грн. 35 коп. витрат виконавчого провадження.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 27.01.2021 року закінчено виконавче провадження № 63868019 від 10.12.2020 року у зв`язку з фактичним виконанням наказу господарського суду та у повному обсязі стягнення на користь ОСОБА_2 суми 114 185,79 грн, а також мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 173,35 грн і виконавчого збору в розмірі 11 417,58 грн.
Проте, ухвалою Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено та ухвалено поворот виконання ухвали господарського суду Київської області від 09.11.2020 року у справі № 5002-3/4321-2012, якою стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 114 175,79 грн., на підставі чого позивач звернувся до відповідача з заявою про повернення в виконавчого збору та витрат виконавчого провадження та отримавши відмову у здійсненні дій для повернення коштів, останній звернувся з даним позовом до суду. Позовні вимоги просить задоволити у повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Судове засідання призначено на 19.10.2021 року.
В подальшому судове засідання перенесено на 20.10.2021 року,
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позовні вимоги задоволити у повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
На виконання наказу № 5002-3/4321-2021, виданого 30.11.2020 року господарським судом Київської області, державним виконавцем Центрального відділу державної служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження ВП № 63868019 від 10.12.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь арбітражного керуючого ОСОБА_2 грошову винагороду у розмірі 114 175,79 грн за період виконання повноважень розпорядника майна ТОВ «Валок» з 03.10.2013 року по 31.05.2018 року.
10.12.2020 року державним виконавцем Центрального відділу державної служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального Міністерства юстиції винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП № 638688019,де визначено розмір мінімальних витрат 173,35 грн.
10.12.2020 року державним виконавцем Центрального відділу державної служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального Міністерства юстиції винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 11 417,58 грн.
Постановою північного апеляційного господарського суду від 10.06.2021 року у справі № 5002-3/4321-2012 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Київської області від 09.11.2020 в частині вирішення клопотання арбітражного керуючого Мартиненко Наталії Михайлівни про стягнення з ОСОБА_1 грошової винагороди у розмірі 114 185,79 грн у справі № 5002-3/4321-2012 задоволено частково, а саме:
- ухвалу господарського суду Київської області від 09.11.2020 в частині вирішення клопотання арбітражного керуючого Мартиненко Наталії Михайлівни про стягнення з ОСОБА_1 грошової винагороди у розмірі 114 185,79 грн у справі №5002-3/4321-2012 скасовано та ухвалено нове рішення.
- відмовлено у задоволенні клопотання арбітражного керуючого Мартиненко Наталії Михайлівни про стягнення з ініціюючого кредитора ОСОБА_1 грошової винагороди у розмірі 114 185,79 грн у справі № 5002-3/4321-2012.
Ухвалою господарського суду Київської області від 30.09.2021 року у справі № 5002-3/4321-2012, зокрема, здійснено поворот виконання ухвали господарського суду Київської області від 09.11.2020 у справі №5002-3/4321-2012, стягнуто з арбітражного керуючого ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 114 175,79грн (сто чотирнадцять тисяч сто сімдесят п`ять грн 79 коп.).
Позивач звернувся до відповідача з заявою від 14.09.021 року вх. 8955 про повернення суми стягнутою з позивача суми мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 173,75 грн та виконавчого збору у розмірі 11 417,58 грн, оскільки ухвалою господарського суду Київської області від 30.09.2021 року у справі № 5002-3/4321-2012, зокрема, здійснено поворот виконання ухвали господарського суду Київської області від 09.11.2020 у справі №5002-3/4321-2012, стягнуто з арбітражного керуючого ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 114175,79грн.
Тобто, на думку позивача, ухвалою господарського суду Київської області від 30.09.2021 року відновлено майновий стан позивача щодо суми в розмірі 114 175,79 грн, стягнутої за скасованим рішенням суду, проте, не вирішено питання стосовно повернення суми мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 173,75 грн та виконавчого збору у розмірі 11 417,58 грн.
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо не здійснення дій для повернення суми мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 173,75 грн та виконавчого збору у розмірі 11 417,58 грн, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладеним в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Пунктом 7 ч. 1 ст. 3 Закону передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.
Частинами першою та п`ятою статті 26 Закону № 1404-VIII передбачено, що за заявою стягувача виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.
Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
Згідно з ст. 27 Закону виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.
Відповідно до ч. 7 ст. 27 Закону у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.
Отже, підставами для повернення стягнутого виконавчого збору є: 1) закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню; 2) визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.
Судом встановлено, що виконавче провадження № 63868019 відкрито 10.12.2020 року на підставі наказу № 5002-3/4321-2012, виданого господарським судом Київської області.
Постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 10.12.2020 року з позивача були стягнуті мінімальні витрати виконавчого провадження в розмірі 173,35 грн, у виконавчому провадженні № 63868019.
Постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 10.12.2020 року з позивача було стягнуто виконавчий збір в розмірі 11 417,58 грн. у виконавчому провадженні № 63868019.
Постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 27.01.2021 року було закінчено виконавче провадження № 63868019 від 10.21.2020 року у зв`язку із фактичним виконанням та у повному обсязі стягненням на користь ОСОБА_2 114 185,79 грн з ОСОБА_1 , а також мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 173,35 грн. і виконавчого збору в розмірі 11 417,58 грн.
З матеріалів справи вбачається, що після відкриття 10.12.2020 року виконавчого провадження № 63868019 на виконання ухвали господарського суду Київської області від 09.11.2020 року, 11.12.2020 року позивач звернувся до державного виконавця з заявою про зупинення виконавчого провадження, оскільки ухвала господарського суду Київської області від 09.11.2020 року оскаржується до апеляційної інстанції.
Виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню) (ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження»).
Не отримавши відповіді на своє звернення, позивач 11.01.2021 року повторно звернувся до державного виконавця з заявою про зупинення виконавчого провадження № 63868019 до розгляду апеляційної скарги в Північному апеляційному господарському суді та не проводити списання з банківських карткових рахунків.
Однак, виконавче провадження ВП № 63868019 у відповідності до вимог статті 38 Закону України «Про виконавче провадження» (у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду) зупинено державним виконавцем не було; у матеріалах виконавчого провадження ВП № 63868019 відсутня постанова державного виконавця про зупинення виконавчого провадження.
Також суд звертає увагу, що стягнення виконавчого збору є складовою процедури виконавчого провадження, яке здійснюється державним виконавцем у межах виконавчого провадження незалежно від проведення конкретних виконавчих дій.
Сам факт початку процедури примусового виконання рішення відкриття виконавчого провадження, встановлення строку для добровільного виконання рішення тощо, є достатньою підставою для подальшого стягнення з боржника виконавчого збору та мінімальних витрат виконавчого провадження.
Судом встановлено, що оскільки державним виконавцем не було своєчасно винесено постанову про зупинення виконавчого провадження, у зв`язку з отриманням інформації про відкриття апеляційного провадження на ухвалу господарського суду Київської області від 09.11.2020 року у справі № 5002-3/4321-2012, не було зупинено перебіг строку для виконання рішення суду до набрання ним законної сили, вказане призвело до списання з банківських рахунків позивача суми мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 173,35 грн. і виконавчого збору в розмірі 11 417,58 грн.
Таким чином, суд вважає, що дії державного виконавця під час виконання наказу № 5002-3/4321-2012 у виконавчому провадженні № 63868019 призвели до примусового виконання рішення, стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 11 417,58 грн та мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 173,35 грн до набрання рішенням суду законної сили, і у зв`язку з скасуванням ухвали суду, яке було виконано у ВП № 63868019, спірні кошти підлягають поверненню з Державного бюджету України на підставі ч. 7 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження".
Враховуючи те, що ухвалою господарського суду Київської області від 09.11.2020 року, на виконання якої було відкрите виконавче провадження № 63868019, відмовлено у задоволенні клопотання арбітражного керуючого Мартиненко Наталії Михайлівни про стягнення з ініціюючого кредитора ОСОБА_1 грошової винагороди у розмірі 114 185,79 грн у справі № 5002-3/4321-2012, ОСОБА_1 має право на повернення надміру зарахованих до державного бюджету сум виконавчого збору та мінімальних витрат виконавчого провадження, якому кореспондує відповідний обов`язок відповідача вчинити дії, спрямовані на повернення виконавчого збору позивачу.
Процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі) визначає Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затверджений наказом Міністерства фінансів України 03.09.2013 № 787 (далі - Порядок № 787).
Згідно з п. 3 Порядку № 787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів та перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, у національній валюті здійснюється Казначейством або головними управліннями Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в Казначействі відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.
Відповідно до п. 5 Порядку № 787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили. У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної податкової служби України (далі - органи ДПС) та органи Державної митної служби України (далі - органи Держмитслужби)) подання подається до відповідного головного управління Казначейства, Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Подання подається платником разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.
Заява про повернення коштів з бюджету складається платником у довільній формі з обов`язковим зазначенням такої інформації: причина повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб`єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону, сума платежу, що підлягає поверненню, спосіб перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів чи у готівковій формі.
Згідно з п. 10 Порядку № 787 заява та подання або копія судового рішення, засвідчена належним чином, подаються до відповідного головного управління Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету, Казначейства. Платник подає до відповідного головного управління Казначейства, Казначейства заяву та подання, дати складання яких не перевищують 30 календарних днів, з урахуванням норм статті 253 та частини другої статті 255 Цивільного кодексу України.
Міністерство юстиції є органом, який відповідно до пп. 1 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 року № 106 Деякі питання ведення обліку податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету зобов`язаний забезпечувати відповідно до законодавства здійснення постійного контролю за правильністю та своєчасністю надходження до державного та місцевих бюджетів податків, зборів, платежів та інших доходів згідно з переліком, а також ведення обліку таких платежів у розрізі платників з метою забезпечення повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів.
Отже, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, тобто органу державної виконавчої служби разом зі заявою про повернення коштів з бюджету.
На Міністерство юстиції, територіальним органом якого є відповідач, законодавчо покладено обов`язок оформлення подання ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 11 417,58 грн та мінімальних витрат 173,35 грн.
Відповідно до ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконані всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
Приймаючи до уваги те, що метою зупинення провадження у справі є тимчасове зупинення примусового виконання рішення у порядку передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», та враховуючи те, що державний виконавець діяв не в межах своїх повноважень, суд вважає, що належним захистом прав позивача буде зобов`язати Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) звернутися до головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області з поданням про повернення ОСОБА_1 11 417 грн. 58 коп. виконавчого збору і 173 грн. 35 коп. витрат виконавчого провадження.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Таким чином, із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд зробив висновок, що адміністративний позов підлягає задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн., що підтверджується квитанцією від 03.10.2021 № 9319-7МХВ-895А-16А1 на суму 908,00 грн.
Керуючись ст.ст. 241-246, 287, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Зобов`язати Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) звернутися до головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області з поданням про повернення ОСОБА_3 11 417 грн. 58 коп. виконавчого збору і 173 грн. 35 коп. витрат виконавчого провадження.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строк, передбачений частиною 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук