Справа № 120/4148/21-а
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2021-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Вінниця

01 жовтня 2021 р. Справа № 120/4148/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Крапівницької Н.Л.,

секретаря судового засідання: Литвина Д.С.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: Семчука С.В.

представника відповідача: Бегаса Б.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниці в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом:

ОСОБА_1

до військової частини НОМЕР_1

про визнання дій, бездіяльності протиправними та визнання протиправними і скасування наказів, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), у якій, з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог, просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не оголошення в наказі (по військовій частині) "Про звільнення начальника обліково-операційного відділення військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_1 від виконання службових обов`язків, на підставі ст.257 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та довідки начальника медичної служби військової частини НОМЕР_1 за № 77 від 23.02.2021 з зв`язку з хворобою терміном на 5 діб, з 23.02.2021 до 27.02.2021;

- визнати начальника обліково-операційного відділення військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_1 таким, що на підставі ст.257 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та начальника медичної служби військової частини НОМЕР_1 за №77 від 23.02.2021, був звільнений від виконання службових обов`язків в зв`язку з хворобою терміном на 5 діб, з 23.02 2021 до 27.02.2021;

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частині: НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 02.04.2021 за №47 «Про результати службового розслідування щодо неналежного виконання службових обов`язків майором ОСОБА_1 », яким оголошено дисциплінарне стягнення «догана» начальнику обліково-операційного відділення військової частини НОМЕР_1 майору ОСОБА_1 , - за недотримання в повній мірі вимог статей 13, 28 і 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, що призвело до невиконання ним розпорядження командира частини щодо вибуття на лікування до ВМКЦ ЦР (м. Вінниця) одразу після подання військовослужбовцем 23.02.2021 року рапорту про хворобу;

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 05.04.2021 року №50 «Про результати службового розслідування щодо невиконання вимог керівних документів майором ОСОБА_1 », яким оголошено дисциплінарне стягнення «сувора догана» начальнику обліково-операційного відділення військової частини НОМЕР_1 майору ОСОБА_1 , - за недотримання в повній мірі начальником обліково-операційного відділення військової частини майором ОСОБА_1 , вимог статей 11, 12, 16, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України і статей 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, що виявилось у недбалому ставленні до виконання дорученого завдання по відпрацюванню вимог телеграми;

- зобов`язати відповідальних посадових осіб військової частин нарахувати та виплатити начальнику обліково-операційного відділення військової частини НОМЕР_1 майору ОСОБА_1 щомісячну премію за березень 2021 у розмірі 10%;

- зобов`язати відповідальних посадових осіб військової частин нарахувати та виплатити начальнику обліково-статистичного відділення військової частини майору ОСОБА_1 щомісячну премію за квітень 2021 року у розмірі 20%;

- стягнути і військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 . витрати на правову допомогу в розмірі 11500 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані, на думку позивача, протиправними діями посадових осіб військової частини, та прийняттям командиром військової частини НОМЕР_1 наказів від 26.02.2021 року № 58, № 47 від 02.04.2021, від 01.03.2021за № 60 щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 за №50 від 05.04.2021 (з основної діяльності) «Про результати службового розслідування щодо невиконання вимог керівних документів майором ОСОБА_1 » позивачу, який займає посаду начальника обліково-операційного відділення в/ч НОМЕР_1 за порушення вимог статей 4, 6, 11, 12, 16, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, що виявилось у недбалому ставленні до виконання наказу командира щодо відпрацювання вимог контрольного завдання, оголошено дисциплінарне стягнення «сувора догана».

Позивач вважає зазначені накази командира в/ч НОМЕР_2 , необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, а тому, звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 05.05.2021 відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовче засідання на 14.06.2021. Також, зобов`язано сторін завчасно до підготовчого судового засідання надати суду необхідні для вирішення спору докази через канцелярію суду, а саме, позивачу: оригінали документів наданих в обґрунтування позовних вимог для огляду в судовому засіданні. Відповідачу: - матеріали службового розслідування призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 за №58 від 26.02.2021 (з адміністративно - господарської діяльності), - матеріали службового розслідування призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 за №60 від 01.03.2021 (з адміністративно - господарської діяльності), а також усі наявні у нього докази, які можуть мати значення для вирішення даної справи копії матеріалів перевірки, пояснення; письмові заперечення на позовну заяву (в разі існування таких).

04.06.2021 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі та вважає заявлені вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Зазначає, що посилання позивача на порушення прав, з боку командування військової частини НОМЕР_1 у позовній заяві не знаходять правового характеру та змісту, позивач не наводить переконливих доводів щодо порушення відповідачем норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, а позов є безпідставним.

Також зазначає, що підтвердженням правомірності накладення дисциплінарного стягнення на позивача відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 №47 від 02.04.2021 року є те, що позивач особисто не доповів своєму безпосередньому начальнику командиру в/ч НОМЕР_1 про те, що перебуваючи на відпочинку, 22.02.2021 у зв`язку із поганим самопочуттям, звернувся до сімейного лікаря і який надав йому звільнення від виконання службових обов`язків терміном на 5 діб.

Зазначив, що відповідно до статті 254 Статуту військовослужбовці зобов`язані негайно повідомити про захворювання безпосередньому начальникові, який зобов`язаний направити хворого до медичного пункту військової частини.

Однак, ОСОБА_1 вимоги даної статті було проігноровано, оскільки 23.02.2021 позивач, не виконуючивимог керівних документів, Статуту своєму безпосередньомуначальникові, яким є командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , про своє прибуття до військової частини НОМЕР_1 не доповів про погіршення свого стану здоров`я та не звернувся до командира з доповіддю про те, що з ним трапилось та стосується виконання ним службових обов`язків, внаслідок чого, порушив субординацію, яка полягає у негайному повідомлені свого безпосереднього начальника, і який мав направити позивача до медичного пункту військової частини НОМЕР_1 з метою вирішення питання про направлення військовослужбовця на обстеження (лікування) у військовий шпиталь або звільнити його від виконання службових обов`язків.

У зв`язку з відсутністю доповіді (повідомлення) від ОСОБА_1 командиру частини про свій стан та відсутністю самого військовослужбовця, командиром військової частини НОМЕР_1 було прийнято рішення про видання направлення (№23 від 23.02.2021 року) позивачу на обстеження до ВМКЦ ЦР м. Вінниця. Дане направлення військовослужбовець не використав, оскільки, написавши рапорт на командира військової частини НОМЕР_1 про звільнення його від виконання службових обов`язків, і не доповівши особисто йому про дану ситуацію, прийняв рішення залишити військову частину НОМЕР_1 та на власному автомобілі відправитись до місця фактичного проживання у м. Гайсин.

Невиконання приписів статті 254 Статуту ВС ЗС України за аналогічних обставин повторилось 24.02.2021 коли майора ОСОБА_1 виписали з ЦР м. Гайсин та повідомили, що він повинен лікуватись у військовому шпиталі.

25.02.2021 року позивач прибув до в/ч НОМЕР_1 за направленням до шпиталю та після того, як його отримав вибув до ВМКЦ ЦР м. Вінниця. Враховуючи вищевикладене, слід прийти до висновку, що перед виданням письмового наказу №47 від 02.04.2021 року «Про результати службового розслідування», командування військової частини АОЗІО при прийнятті рішення про притягнення майора ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності діяло у межах та спосіб передбачений Конституцією України, Законами України, Статутами ЗСУ та іншими нормативно-правовими актами.

Підтвердженням правомірності накладення дисциплінарного стягнення на позивача відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 за №50 від 05.04.2021 є те, що позивач, всупереч наказу командира військової частини НОМЕР_1 , не приступив до відпрацювання контрольного завдання та не передав його виконання підлеглим.

Окрім цього, під час проведення службового розслідування у позивача були відібрані пояснення згідно, яких він зазначив, що не виконав наказ командира в/ч НОМЕР_1 тому, що хворів, від детального пояснення військовослужбовець відмовився, не мотивуючи причин своєї відмови.

Також незрозумілою залишається позиція позивача стосовно того, що однією із причин, що завадила йому покласти обов`язки або повідомити про існування поставленої задачі щодо відпрацювання телеграми №117/1399 на підлеглий особовий склад є його погане самопочуття. Окрім цього, 19.02.2021 (день ознайомлення з телеграмою) по 26.02.2021 року (дата, до якої необхідно було виконати вимоги телеграми) наказ не виконав, підлеглий особовий склад перед вибуттям до шпиталю у м. Вінниці 25.02.2021 року до відома не поставив, що підтверджується письмовими поясненнями працівника ЗСУ діловода обліково- операційного відділення ОСОБА_3 та офіцера обліково-операційного відділення ОСОБА_4 , що додаються до відзиву.

Враховуючи вищевикладене, перед виданням письмового наказу № 50 від 05.04.2021 року «Про результати службового розслідування по факту невиконання вимог керівних документів майором ОСОБА_1 », командування військової частини НОМЕР_1 при прийнятті рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності діяло у межах та спосіб, передбачений Конституцією України, Законами України, Статутами ЗСУ та іншими нормативно-правовими актами.

Також зазначає, що при проведені службових розслідувань враховувалась попередня поведінка військовослужбовця, службові характеристики безпосередніх командирів, наявність не знятих дисциплінарних стягнень тощо. Позивач, починаючи з 2019 року неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Додатково звертає увагу суду, що при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, необхідно виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.

Ухвалою суду від 14.06.2021 відкладено підготовче засіданні по справі на 30.06.2021.

30.06.2021 на адресу суду надійшло клопотання про приєднання додаткових доказів разом із заявою про збільшення позовних вимог.

Протокольною ухвалою, винесеною без виходу до нарадчої кімнати, у судовому засідання 30.06.2021 оголошено перерву до 08.07.2021, у зв`язку із необхідністю ознайомлення із матеріалами справи та поданням заперечень.

08.07.2021 надійшла відповідь на відзив у якій сторона позивача вважає, що невизнання вимог позову представником відповідача, а також подання ним відзиву на позовну заяву з викладеними запереченнями проти позову, є способом захисту інтересів військової частини, які полягають, зокрема, у не скасуванні наказів командира В/Ч НОМЕР_1 , якими оголошено майору ОСОБА_1 дисциплінарних стягнень.

Додатково зазначає, що з письмових пояснень санітарного інструктора ОСОБА_5 , яка 23.02.2021 року перебувала черговим фельдшером в медичному пункті частини, які долучено до матеріалів справи, видно, що командиру військової частини НОМЕР_1 стало відомо з рапорту майора ОСОБА_1 про те, що він захворів та потребує звільнення від виконання службових обов`язків строком на п`ять діб, однак командир частини рапорт позивача про звільнення від виконання службових обов`язків не підписав проте за його вказівкою видано на ім`я позивача направлення па обстеження до ВМКЦ ЦР м. Вінниця, термін прибуття 24.02.2021 року. Позивач ОСОБА_1 , якому повідомили в лікарні про підозру на захворювання па COVID-19, з метою нерозповсюдження інфекційного захворювання, не став очікувати підписання командиром частини його рапорту про звільнення від виконання службових обов`язків, а тому він повернувся до дому у м. Гайсин.

Протокольною ухвалою, винесеною без виходу до нарадчої кімнати, у судовому засідання 08.07.2021 оголошено перерву до 19.07.2021, для подання заперечень.

16.07.2021 року надійшли заперечення на заяву про зміну розміру позовних вимог, у яких відповідач вважає заявлені вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. До того ж посилання позивача, на його думку, про порушення його права, з боку командування військової частини НОМЕР_1 у заяві про збільшення позовних вимог від 27.07.2021 року не знаходять правового характеру та змісту, на якому ґрунтуються позовні вимоги, також позивач не наводить переконливих доводів щодо порушення відповідачем норм матеріального права, які регулюють правовідносини, по яким заявлено позов, зміст позову за своєю мотивацією не заслуговує на увагу з причин безпідставності та помилкового трактування позивачем нормативних актів, на які він посилається.

Протокольною ухвалою, винесеною без виходу до нарадчої кімнати, судове засідання 19.07.2021 відкладено на 29.07.2021, у зв`язку із ознайомленням із додатковими доказами.

28.07.2021 на адресу суду надійшла заява, від сторони позивача, про збільшення позовних вимог.

29.07.2021 надійшли заперечення щодо відповіді на відзив, у яких

Протокольною ухвалою від 29.07.2021, винесеною без виходу до нарадчої кімнати, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 21.09.2021.

Протокольною ухвалою, винесеною без виходу до нарадчої кімнати, у судовому засіданні 21.09.2021 оголошено перерву до 01.10.2021, у зв`язку із закінченням часу відведеного для розгляду даної справи.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просили адміністративний позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд установив такі фактичні обставини.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26.02.2021 року №58 призначено службове розслідування щодо неналежного виконання службових обов`язків начальником обліково-операційного відділення в/ч НОМЕР_1 майором ОСОБА_1 у відповідності до якого визначено, що згідно рапорту начальника медичної служби - начальника медичного пункту в/ч НОМЕР_1 майора медичної служби ОСОБА_6 , останній доповів командиру частини про порушення порядку вибуття у військовий медичний заклад ВМКЦ ЦР м. Вінниця майором ОСОБА_1 .

За результатами службового розслідування підготовлено акт службового розслідування №9 від 25.03.2021 року, у відповідності до якого, неправомірними діями позивача було визнано порушення порядку вибуття на лікування та невикористання направлення №23 від 23.02.2021 року для вибуття до ВМКЦ ЦР м. Вінниця, внаслідок чого, було порушено вимоги статей 13, 28, 54 Статуту Внутрішньої служби ЗСУ. Пропозиціями виконавця службового розслідування було - притягнути позивача до дисциплінарної відповідальності. Згідно резолюції командира в/ч НОМЕР_1 ним було прийнято рішення притягнути майора ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді накладення дисциплінарного стягнення «догани».

Письмовим наказом командира в/ч НОМЕР_1 №47 від 02.04.2021 року «Про результати службового розслідування щодо неналежного виконання службових обов`язків начальника обліково-операційного відділення в/ч НОМЕР_1 майором ОСОБА_1 » за недотримання в повній мірі вимог статей 13, 28, 30 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, оголошено дисциплінарне стягнення «догана».

Також, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01.03.2021 року за № 60 (з адміністративно-господарської діяльності) призначено службове розслідування щодо невиконання вимог керівних документів майором ОСОБА_1 . Підставою для призначення службового розслідування став рапорт тимчасово виконуючого обов`язки головного інженера - першого заступника командира в/ч НОМЕР_1 майора ОСОБА_7 від 26.02.2021, згідно якого встановлено, що на майора ОСОБА_1 (позивач) був покладений обов`язок до 26.02.2021 відпрацювати вимоги контрольного завдання, яке надійшло телеграмою, від командування десантно-штурмових військ Збройних Сил України 18.02.2021. В строк до 26.02.2021 позивач ОСОБА_1 , вищезазначені вимоги, що встановлені у телеграмі не відпрацював, внаслідок чого, було ініційовано проведення службового розслідування для встановлення вини позивача.

За результатами розслідування був виданий акт службового розслідування № 10 від 25.03.2021 у відповідності до якого, встановлено, що неправомірними діями майора ОСОБА_1 та причинним зв`язком між його діями та подією, що трапилась є порушення статей 4, 6, 11, 12, 16, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Так, в період часу з 19.02.2021 по 25.02.2021 у визначені терміни (до 26.02.2021) ОСОБА_1 вимоги контролю (вих. №177/1399 від 18.02.2021 року) не відпрацював та вказівок на його відпрацювання нікому з підлеглих військовослужбовців не надав.

25.03.2021 командиром в/ч НОМЕР_1 було прийнято рішення на підставі акту службового розслідування №10 від 25.03.2021 року притягнути до дисциплінарної відповідальності майора ОСОБА_1 шляхом оголошення (письмовим наказом) дисциплінарного стягнення «сувора догана».

Письмовим наказом командира військової частини НОМЕР_1 за №50 від 05.04.2021 (з основної діяльності) «Про результати службового розслідування щодо невиконання вимог керівних документів майором ОСОБА_1 » за порушення вимог статей 4,6,11,12,16,37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, що виявилось у недбалому ставленні до виконання наказу командира щодо відпрацювання вимог контрольного завдання, позивачу оголошено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких, ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.4 ч.2 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 11 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України (далі СВС ЗС України) передбачено, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно дотримуватися Конституції України та законів України, військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати бойовий прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Відповідно до ст.12 Статуту ВС ЗС України, про всі події, які сталися з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.

У силу ст.13 СВС ЗС України, військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями (ст.16 СВС ЗС України).

Згідно статті 28 СВС ЗС України єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в: наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази; забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України;

Статтею 30 СВС ЗС України передбачено, що начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Відповідно до ст. 49 Статуту ВС ЗС України військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому;

У силу ст.58 Статуту ВС ЗС України, командир (начальник) є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреної йому військової частини, корабля (підрозділу) за забезпечення охорони державної таємниці; за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан, збереження життя і зміцнення здоров`я особового складу; за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів; за всебічне забезпечення військової частини, корабля (підрозділу); за додержання принципів соціальної справедливості.

Командир (начальник) відповідно до посади, яку він займає, повинен діяти самостійно і вимагати від підлеглих виконання вимог Конституції України, законів України, статутів Збройних Сил України та інших нормативно-правових актів.

Так як встановлено, позивач 23.02.2021 року, всупереч ст.254 Статуту Внутрішньої служби, якою визначено, що військовослужбовці зобов`язані негайно повідомити про захворювання безпосередньому начальникові, який зобов`язаний направити хворого до медичного пункту військової частини, майор ОСОБА_1 звернувся до чергового фельдшера, після чого відпрацював письмовий рапорт на командира військової частини НОМЕР_1 з проханням звільнити його від виконання службових обов`язків та подав його на підпис у службу діловодства, після чого покинув територію частини, відтак командування військової частини об`єктивно не мало можливості контролювати загальний стан позивача у той час, коли він, не виконуючи вимог військових Статутів, вирішив діяти на власний розсуд.

Позивач жодним чином не аргументував та не пояснив чому позивачем було порушено вимоги вищезазначеного Закону України. Крім цього, позивач стверджує, що йому необхідна була медична евакуація або направлення до лікарні для медичної допомоги У той час, коли він 23.02.2021 року написав рапорт з проханням, звільнити його лише від виконання службових обов`язків.

Також, Позивач стверджує, що проведені службові розслідування стосовно нього не відповідають вимогам наказу Генерального штабу Збройних Сил України від 07.04.2017 року №124 «Про затвердження Інструкції з діловодства у ЗСУ», однак, суд їх не бере до уваги, оскільки в Збройних Силах України розроблено Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 (зі змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2017 року за № 1503/31371. Додатково управлінням правового забезпечення Генерального штабу ЗС України розроблені методичні рекомендації щодо порядку проведення службового розслідування у ЗС України (зі змінами), які затверджені Головнокомандувачем ЗС України.

Тобто, наказ № 608 та методичні рекомендації до нього мають спеціальний характер, який повинен враховуватись та застосовуватись під час проведення службового розслідування, які були виконані під час проведення службових розслідувань посадовими особами в/ч НОМЕР_1 стосовно майора ОСОБА_1 .

Враховуючи вищезазначені, у зв`язку з відсутністю доповіді (повідомлення) майора ОСОБА_1 командиру частини про свій стан та відсутністю самого військовослужбовця, командиром військової частини НОМЕР_1 , зважаючи на епідеміологічну обстановку в країні було прийнято рішення про видання направлення (№ 23 від 23.02.2021) позивачу на обстеження ілікування до ВМКЦ ЦР м. Вінниця. Дане направлення військовослужбовець не використав, оскільки, написавши рапорт на командира військової частини НОМЕР_1 про звільнення його від виконання службових обов`язків, і не доповівши особисто йому про дану ситуацію, прийняв рішення залишити військову частину НОМЕР_1 та на власному автомобілі відбути до місця фактичного проживання у м. Гайсин.

Заяв, скарг звернень до командира в/ч НОМЕР_1 щодо неможливості вибути на обстеження до ВМКЦ ЦР м. Вінниця та необхідності його евакуювати від майора ОСОБА_1 не надходило, що також не заперечується позивачем.

Окрім цього, невиконання приписів статті 254 СВС ЗС України за аналогічних обставин повторилось 24.02.2021 року в день виписки майора ОСОБА_1 з ЦР м. Гайсин, у результаті чого, останнього повідомили, що він повинен лікуватись у військовому шпиталі.

Також, у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України в №1923 (далі ПКМ України) в редакції від 03.10.2020 року «Про затвердження Порядку надання медичної допомоги у військово-медичних закладах і взаєморозрахунків за неї між військовими формуваннями» встановлено п.2) медична допомога військовослужбовцям надається військово-медичними закладами інших військових формувань у разі відсутності за місцем проходження ними військової служби військово-медичних закладів відповідних військових формувань або відсутності у них необхідних відділень, фахівців чи спеціального медичного обладнання та у невідкладних випадках; п.4-1) під час дії особливого періоду командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації, закладу) для надання медичної допомоги має право направляти підпорядкованих йому військовослужбовців до військово-медичних закладів інших військових формувань за територіальним принципом; п.5) надання медичної допомоги у військово-медичних закладах інших військових формувань провадиться за наявності засвідченого відповідною печаткою направлення уповноваженої на його видачу посадової особи; та ін.

Статтею 1 Дисциплінарного Статуту ЗС України (далі - ДС ЗС України) передбачено, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України .

Відповідно до ст.4 ДС ЗС України військова дисципліна зобов`язує додержання кожним військовослужбовцем Конституції та законів України, військової присяги, неухильного виконання вимог військових статутів, наказів командирів.

Згідно ст. 5 ДС ЗС України передбачено, що за стан дисципліни у військовому з`єднанні, частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 статті 5 ДС ЗС України стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Діяльність командира щодо підтримання військової дисципліни оцінюється не кількістю накладених ним дисциплінарних стягнень, а виконанням обов`язків з додержанням вимог законів і статутів Збройних Сил України, повним використанням дисциплінарної влади для наведення порядку і запобігання порушенням військової дисципліни.

Право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати; у разі непокори чи опору підлеглого командир зобов`язаний для відновлення порядку вжити всіх передбачених статутами ЗСУ заходів примусу аж до притягнення його до кримінальної відповідальності (ст. 6 ДС ЗС України).

Статтею 45 ДС ЗС України встановлено, що у разі порушення військовослужбовцем військової дисципліни командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення;

Згідно ст. 48 п. «б» ДС ЗС України встановлено, що на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення - (Догана);

Відповідно до ст. 54 ДС ЗС України встановлено, що командир окремої військової частини, має право застосовувати стягнення, визначені в пунктах «а» - «г» статті 48 цього статуту;

Частиною 1 статті 84 ДС ЗС України слідує, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Із змісту ч.1-3 статті 85 ДС ЗС України можливо встановити, що службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром, доручено офіцерові чи прапорщикові (мічманові).

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Частиною 7 статті 85 ДС ЗС України визначено, що порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України встановлюється наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях - центральними органами виконавчої влади, яким вони підпорядковані.

Згідно з ст.86 ДС ЗС України під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Статтею 97 ДС ЗС України встановлено, що про накладені дисциплінарні стягнення військовослужбовцям може бути оголошено особисто, у письмовому наказі, оголошено на нараді.

У відповідності до розділу II пункту 2 абзацу 3 «Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 №608 (далі - Порядок) - службове розслідування може призначатись у разі невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів військовослужбовцями, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань;

Розділом II пункту 3 Порядку, також встановлено, що службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення.

Згідно розділу V Порядку (оформлення результатів розслідування) встановлено: 1. За результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини. 2. У вступній частині акта службового розслідування зазначаються підстави призначення та проведення службового розслідування. 3. В описовій частині акта службового розслідування зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді військовослужбовця, стосовно якого проведено службове розслідування; неправомірні дії військовослужбовця; зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є); вина військовослужбовця; причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась; вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено; причини та умови, що сприяли правопорушенню; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення. 4. У резолютивній частині акта службового розслідування зазначаються: висновки службового розслідування; пропозиції щодо притягнення винної особи (винних осіб) до відповідальності; інші заходи, спрямовані на усунення причин та умов, що призвели до правопорушення, які пропонується здійснити. 5. Акт службового розслідування підписується особами, які його проводили. У разі виявлення суперечностей та незгоди з результатами службового розслідування кожен учасник службового розслідування має право висловити свою окрему думку, яка викладається на окремому аркуші (від руки або у друкованому вигляді) та долучається до акта службового розслідування. 6. Після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування.

Згідно розділу VI Порядку (прийняття рішення за результатами розслідування): 1. За результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу. Вид дисциплінарного стягнення зазначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування. 2. Дисциплінарне стягнення накладається у строки, визначені ДС ЗС України.

Враховуючи вищевикладене, суд робить висновок, що перед виданням письмового наказу № 47 від 02.04.2021 року «Про результати службового розслідування», командування військової частини НОМЕР_1 перед прийняттям рішення про притягнення позивача ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності діяло у межах та спосіб передбачений Конституцією України, Законами України, Статутами ЗСУ та іншими нормативно-правовими актами.

Також суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили що дії відповідача були протиправними, а оскаржувані накази неправомірні.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що під час проведення службових розслідувань та видання оскаржуваних наказів командира в/ч НОМЕР_1 № 47 від 02.04.2021 (з основної діяльності) «Про результати службового розслідування щодо неналежного виконання службових обов`язків начальника обліково-операційного відділення в/ч НОМЕР_1 майором ОСОБА_1 » та № 50 від 05.04.2021 (з основної діяльності) «Про результати службового розслідування щодо невиконання вимог керівних документів майором ОСОБА_1 », командування військової частини НОМЕР_1 діяло в порядку та спосіб, передбачений Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу», Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», «Про Дисциплінарний Статут Збройних Сил України», постанови Кабінету Міністрів України № 1923, в редакції від 03.10.2020 року «Про затвердження Порядку надання медичної допомоги у військово-медичних закладах і взаєморозрахунків за неї між військовими формуваннями», «Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608, відтак, і порушень прав, свобод та інтересів позивача не допущено, а тому, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , слід відмовити.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наведеного, та враховуючи встановлені обставини у справі, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат не вирішується.

Керуючись статтями 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій, бездіяльності протиправними, визнання протиправними і скасування наказів, зобов`язання вчинити дії, відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач - військова частина НОМЕР_1 (місце розташування: с. Рахни, Гайсинського району, Вінницька область, поштовий індекс 23707, код за ЄДРПОУ-26621403).

Суддя Крапівницька Н. Л.