Справа № 320/12632/20
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2021-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 жовтня 2021 року

м. Київ

справа №320/12632/20

адміністративне провадження № К/9901/37201/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Жука А.В.,

суддів: Єресько Л.О., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київський області

на рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 травня 2021 року

та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року

у справі №320/12632/20

за позовом ОСОБА_1

до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області,

третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України в Київській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області щодо нарахування та виплати судді Ірпінського міського суду Київської області ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року по 27 серпня 2020 року включно із застосуванням обмежень, встановлених Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 13 квітня 2020 року №553-IX;

- стягнути з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області на користь судді Ірпінського міського суду Київської області Саранюк Л.П. суму недоотриманої суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року по 27 серпня 2020 року включно у розмірі 242 974,12 грн.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 18 травня 2021 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року, позов задоволено.

13 жовтня 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київський області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 травня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року у справі №320/12632/20.

Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд зазначає таке.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують приписи статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Дослідивши касаційну скаргу на предмет відповідності вищенаведеним вимогам процесуального закону, суд установив, що скаржником судові рішення судів попередніх інстанцій оскаржується на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Так, скаржник зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо визнання протиправними дій відповідного територіального управління Державної судової адміністрації України або суду щодо нарахування та виплати суддівської винагороди суддям за період з 18 квітня 2020 року по 27 серпня 2020 року із застосуванням щомісячного обмеження її нарахування згідно з частиною третьою статті 29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" із змінами та доповненнями, внесеними Законом України від 13 квітня 2020 року №553-ІХ, в редакції, яка діяла з 18 квітня 2020 року по 27 серпня 2020 року.

За приписами пункту 6 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у частині першій статті 328 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

Так, предметом розгляду Верховним Судом у постанові від 03 березня 2021 року у справі №340/1916/20 також було питання нарахування та виплати суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року по 27 серпня 2020 року включно із застосуванням обмежень, встановлених Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 13 квітня 2020 року №553-IX.

Отже, правовідносини у цій справі та у справі №340/1916/20 є подібними.

У постанові Верховного Суду від 03 березня 2021 року у справі №340/1916/20 викладено наступний правовий висновок, що обмеження виплати позивачеві, починаючи з 18 квітня 2020 року, суддівської винагороди (розміром, що не перевищує десять прожиткових мінімумів) на підставі статті 29 Закону № 294-ІХ (зі змінами, внесеними Законом № 553-ІХ; тут ці закони - у редакції, яка діяла на дату виникнення спірних відносин) було неправомірним.

Верховний Суд не приймає посилання відповідача, що у постанові Верховного Суду від 03 березня 2021 року у справі №340/1916/20 Суд не висловлював правових позицій, а направив справу на новий розгляд, оскільки на новий розгляд справу направлено лише в частині визначення належного відповідача, позаяк цей аспект вказаної справи вимагав з`ясування додаткових обставин.

Будь-яких інших підстав для перегляду оскаржуваних судових рішень скаржником не наведено.

Враховуючи наявність правового висновку Верховного Суду, викладеного у вищевказаній постанові та усталеної правової позиції щодо застосування частин другої та третьої статті 135 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", статті 29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" та статті 130 Конституції України стосовно виплати суддівської винагороди із застосуванням обмеження нарахування з травня 2020 року та на період до завершення місяця, в якому відміняється карантин, установленим Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київський області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 травня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року у справі №320/12632/20.

2. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук

Л.О. Єресько ,

Ж.М. Мельник-Томенко

Судді Верховного Суду