Справа № 520/7440/21
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2021-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2021 року № 520/7440/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Заічко О.В., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Кабінету Міністрів України (вул. Грушевського, буд. 12/2, м. Київ, 01008, ), Міністерства охорони здоров`я України (вул. Грушевського, б. 7, м. Київ, 01601, ) про визнання протиправним та скасування розпорядження, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Кабінету Міністрів України та Міністерства охорони здоров`я України, в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви, прийнятої протокольною ухвалою суду до розгляду 29.09.2021, просить суд визнати протиправним та скасувати розпорядження Кабінету Міністрів України від 08.02.2021 № 103-р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що даний акт є таким, що прийнятий з порушенням законодавства, зокрема, порушена процедура його прийняття, не вчинено дій, передбачених Регламентом Кабінету Міністрів України, що є обов`язковими для видання будь-яких актів Кабінету Міністрів України, зокрема індивідуального характеру, яким і є спірне розпорядження.

Копія ухвали про відкриття провадження була надіслана сторонам та отримана ними.

Відповідач, Кабінет Міністрів України, проти позову заперечував, надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог та зазначив, що відповідач діяв у межах повноважень, на підставі та у спосіб, визначений чинним законодавством, при прийнятті спірного розпорядження.

Відповідач, Міністерство охорони здоров`я України, відзив на позов до суду не надав, є належним чином повідомлений про наслідки неподання відзиву на позов, передбачені ч. 6 ст. 162 КАС України.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з положеннями ч. 9 ст. 205 КАС України Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наявність у матеріалах судової справи клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження від позивача та неявки належним чином повідомлених відповідачів, суд вважає можливим розглянути справу у письмовому провадженні.

Разом з тим, через канцелярію суду представником відповідача, Кабінету Міністрів України, було подано клопотання про відкладення розгляду справи, вмотивоване тим, що 12.10.2021 відповідачем було подано апеляційну скаргу на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду про відмову від передачі справи на розгляд іншого суду від 27.09.2021, а тому, на думку відповідача, подальший розгляд справи судом першої інстанції є неможливим до розгляду відповідної апеляційної скарги Другим апеляційним адміністративним судом.

Суд розглянувши вказане клопотання, приходить до висновку про відсутність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 294 КАС України окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції, зокрема, щодо передачі справи на розгляд іншого суду.

Згідно з ч. 1 ст. 298 КАС України апеляційна скарга реєструється у день її надходження до суду апеляційної інстанції та не пізніше наступного дня передається судді-доповідачу, визначеному в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 300 КАС України за відсутності підстав для залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги чи відмови у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття апеляційного провадження у справі.

Враховуючи те, що копії ухвали про відкриття апеляційного провадження за скаргою відповідача на відповідну ухвалу суду до клопотання не додано, а також наявність такої ухвали судом самостійно не встановлено, клопотання відповідача є таким, що подано передчасно та не може бути підставою для відкладення розгляду справи.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно з положеннями ч. 4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 08.02.2021 Кабінетом Міністрів Україні прийнято розпорядження № 103-р, яким Кабінет Міністрів Україні погодився з пропозицією Міністерства охорони здоров`я щодо реорганізації Харківської медичної академії післядипломної освіти шляхом її приєднання до Харківського національного медичного університету.

Позивач вважає даний акт таким, що прийнятий з порушенням законодавства, зокрема, порушена процедура його прийняття, не вчинено дій, передбачених Регламентом Кабінету міністрів України, що є обов`язковими для видання будь-яких актів Кабінету міністрів України, зокрема індивідуального характеру, яким і є спірне розпорядження.

Не погоджуючись із вказаними розпорядженням, позивач звернувся до суду за його оскарженням.

По суті позову суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 49 Закону України "Про Кабінет Міністрів України", Кабінет Міністрів України на основі та на виконання Конституції і законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, видає обов`язкові для виконання акти - постанови і розпорядження.

Акти Кабінету Міністрів України з організаційно-розпорядчих та інших поточних питань видаються у формі розпоряджень Кабінету Міністрів України.

Згідно з вимогами статті 50 Закону України "Про Кабінет Міністрів України", право ініціативи у прийнятті актів Кабінету Міністрів України мають члени Кабінету Міністрів України, центральні органи виконавчої влади, державні колегіальні органи, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації.

Проекти актів Кабінету Міністрів України готуються міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, державними колегіальними органами, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями.

Проекти актів Кабінету Міністрів України, внесені на його розгляд, реєструються Секретаріатом Кабінету Міністрів України. Зареєстровані проекти актів Кабінету Міністрів України вносяться до бази даних електронної комп`ютерної мережі. Їх оприлюднення на офіційному веб-сайті Кабінету Міністрів України здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 10 частини 1 статті 1 Закону України «Про вищу освіту» засновниками закладу вищої освіти є органи державної влади від імені держави, відповідна рада від імені територіальної громади (громад), фізична та/або юридична особа, рішенням та за рахунок майна яких засновано заклад вищої освіти. Права засновника, передбачені цим Законом, набуваються також на підставах, передбачених цивільним законодавством.

Згідно із відомостями, зазначеними у Статуті Харківської медичної академії післядипломної освіти, її засновником є Кабінет міністрів України.

Пунктом 1 частини 1 статті 31 Закону України «Про вищу освіту» передбачено, що рішення про утворення, реорганізацію (злиття, приєднання, поділ, перетворення) чи ліквідацію закладу вищої освіти приймається для закладів державної форми власності - Кабінетом Міністрів України.

Водночас, варто зазначити, що статус Кабінету Міністрів України, як вищого органу виконавчої влади, жодним чином не призводить до змін у його правовому статусі, як засновника юридичної особи, а отже не позбавляє обов`язку дотримання вимог національного законодавства при прийнятті рішення про реорганізацію такої установи. Натомість, Відповідач, як розпорядник публічної інформації, має деякі додаткові обов`язки, пов`язані із дотриманням прав громадян.

Право засновника на прийняття рішення про реорганізацію юридичної особи не є абсолютним, адже обмежується вимогами трудового законодавства, а також власним порядком діяльності та прийняття рішень Засновником.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати нормативно-правові акти, акти індивідуальної дії (крім внутрішньо-організаційних), прийняті розпорядником, проекти рішень, що підлягають обговоренню, інформацію про нормативно-правові засади діяльності

Згідно з Главою 1 Розділу 4 Регламенту Кабінету міністрів України рішення Кабінету міністрів України мають дві форми: постанови (нормативного характеру) та розпорядження (індивідуального характеру). Тобто, оскаржуване розпорядження є рішенням Кабінету міністрів України, що носить індивідуальний характер та має зовнішню дію.

Відповідно до підпунктів 1-2 пункту 12 Порядку проведення консультацій з громадськістю з питань формування та реалізації державної політики, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України № 996 від 03.11.2010 в обов`язковому порядку проводяться консультації з громадськістю у формі публічного громадського обговорення та/або електронних консультацій з громадськістю щодо проектів нормативно-правових актів, які:

- стосуються конституційних прав, свобод та обов`язків громадян;

- стосуються життєвих інтересів громадян, у тому числі впливають на стан навколишнього природного середовища.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Таким чином, оскаржуване розпорядження прямо стосується права на працю Позивача, оскільки в його тексті навіть не вирішено питання про майбутнє працівників, які на сьогоднішній день мають діючі трудові угоди з Харківської медичної академії післядипломної освіти.

Виходячи з вищенаведеного, суд робить висновок, що законодавча процедура прийняття подібного рішення передбачає не тільки проведення обговорень з громадськістю (у визначений законом спосіб), але й попереднє оприлюднення проекту оскаржуваного розпорядження, задля надання можливості зацікавленим особам подати свої пропозиції.

Таким чином, Відповідач самостійно та повністю усвідомлюючи свої дії, порушив порядок прийняття рішення у формі Розпорядження.

Продовжуючи розгляд справи, суд вбачає порушення процедури прийняття спірного розпорядження та порушення прав та свобод позивача через відсутність належного погодження рішення про реорганізацію установи з органами первинної профспілкової організації, яка опікується питаннями дотримання трудового законодавства відносно працівників Харківської медичної академії післядипломної освіти.

Частиною 3 статті 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» встановлено, що у разі, якщо роботодавець планує звільнення працівників з причин економічного, технологічного, структурного чи аналогічного характеру або у зв`язку з ліквідацією, реорганізацією, зміною форми власності підприємства, установи, організації, він повинен завчасно, не пізніше як за три місяці до намічуваних звільнень надати первинним профспілковим організаціям інформацію щодо цих заходів, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про терміни проведення звільнень, а також провести консультації з профспілками про заходи щодо запобігання звільненням чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень.

Оскільки в тексті оскаржуваного розпорядження жодним чином не вирішується питання про переукладання трудових договорів/переведення працівників тощо, їхнє майбутнє та стан конституційного права на працю на сьогоднішній день є невизначеними. Недотримання зазначених вимог законодавства при прийнятті суб`єктом владних повноважень рішення щодо реорганізації закладу освіти є серед іншого підставою для скасування такого акта індивідуального характеру. Це не є новелою і у практиці Верховного суду.

Так, у своєму рішенні від 10.09.2020 по справі № 520/6929/19 Верховний Суд зазначив, що виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття. Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultraviresaction - invalidact). Зокрема, в тесті рішення Верховного суду зазначено: з огляду на те, що предметом розгляду у даній справі є рішення про реорганізацію загальноосвітньої школи, яке посягає на гарантовані Конституцією України права на працю та середню освіту широкого кола осіб - учнів та працівників даного освітнього закладу, то в такому випадку від суб`єкта владних повноважень вимагається не лише обов`язкове дотримання всіх вимог чинного законодавства України щодо порядку та процедури прийняття такого рішення, а й дотримання принципу гласності та пропорційності між метою, на яку спрямовано вказане рішення, та несприятливими наслідками, пов`язаними із вступом його в дію.

Суд, в силу ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеним факт прийняття розпорядження Кабінету Міністрів України від 08.02.2021 № 103-р з очевидними дефектами процедури, а також власне розпорядження таким, що порушує права та свободи широкого кола громадян, зокрема, але не виключно студентів та співробітників Харківської медичної академії післядипломної освіти.

Частиною 1 cтатті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснити у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 263, 255, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Кабінету Міністрів України (вул. Грушевського, буд. 12/2, м. Київ, 01008, ), Міністерства охорони здоров`я України (вул. Грушевського, б. 7, м. Київ, 01601, ) про визнання протиправним та скасування розпорядження - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Кабінету Міністрів України від 08.02.2021 № 103-р «Про реорганізацію Харківської медичної академії післядипломної освіти».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Кабінету Міністрів України (вул. Грушевського, буд. 12/2, м. Київ, 01008, ) витрати зі сплати судового збору на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) у розмірі 908,00 гривень (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено 21 жовтня 2021 року.

Суддя Заічко О.В.