Справа № 320/12130/21
Суддя: Журавель В.О.
Дата ухвалення: 2021-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви

21 жовтня 2021 року м. Київ № 320/12130/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Журавель В.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Білоцерківської міської ради Київської області про визнання протиправним та скасування пунктів № 6, 6.2-6.32 рішення,

в с т а н о в и в:

1 жовтня 2021 р. до Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) з позовом до Білоцерківської міської ради Київської області про визнання протиправним та скасування пунктів № 6, 6.2-6.32 рішення.

Ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду від 5 жовтня 2021 р. позовну заяву залишено без руху та встановлено десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали. Вказаною ухвалою запропоновано усунути недоліки шляхом подання до суду: додаткового обґрунтування строку звернення до суду, документів на підтвердження та обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду; належним чином засвідченні копії документів щодо власників земельних ділянок, які зазначені в оскаржуваному рішенні.

19 жовтня 2021 р. до суду від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків, а саме заява про поновлення строку для звернення до адміністративного суду. Вказана заява обґрунтована тим, що про прийняте Білоцерківською міською радою рішення від 24 лютого 2011 р. № 85-06-VI "Про оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки громадянам" лише 23 вересня 2021 р., з відповіді адвокату, оскільки у провадженні Київського окружного адміністративного суду перебуває справа № 320/1686/21 за позовною заявою ОСОБА_2 , члена СТ "Заріччя", що користується суміжною з ОСОБА_1 земельною ділянкою і з якою разом вирішили оформити право власності на землю, до Білоцерківської міської ради Київської області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії. І саме в рамках зазначеної судової справи від ОСОБА_2 і довідалась про те, що 24 лютого 2011 р. Білоцерківська міська рада прийняла рішення, яким скасувала передачу земельних ділянок членам СТ "Заріччя".

Крім того, ОСОБА_1 зазначила, що ні копія, ні витяг зі спірного рішення їй не надходили, у засобах масової інформації не було жодного оголошення про прийняття рішення, яким передача у власність земельних ділянок була скасована, а з огляду на формат розміщення інформації на офіційному сайті Білоцерківської ради вбачається, що ОСОБА_1 ніяким чином не могла довідатися, що оскаржуване рішення порушує її права та охоронювані законом інтереси. При цьому ОСОБА_1 зазначено, що про рішення Білоцерківської міської ради від 24 лютого 2011 р. №85-06-VI «Про оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки громадянам» йому стало відомо лише після отримання адвокатом відповіді на запит.

Дослідивши заяву про усунення недоліків та позовну заяву, суд зазначає наступне.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За приписами ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

ОСОБА_1 просять суд визнати протиправним та скасувати пункти: №№ 6, 6.2-6.32 рішення Білоцерківської міської ради від 24 лютого 2011 року № 85-06-VI "Про оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки громадянам", якими було визнано такими, що втратили чинність пункти: №8-91, 21-37, 89, 90 у додатку № 1 до рішення тридцять третьої сесії Білоцерківської міської ради п`ятого скликання від 30 травня 2008 р. № 779 "Про передачу земель у власність громадян, надання в оренду земельних ділянок та про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання ділянок та про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на землю, внесення змін та доповнень у рішення міської ради".

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що про оскаржуване рішення стало відомо лише 23 вересня 2021 р., після отримання адвокатом відповіді на запит.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до п. 1 рішення Білоцерківської міської ради Київської області від 30 травня 2008 р. № 779 "Про передачу у власність громадян, надання в оренду земельних ділянок та про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на землю, внесення змін та доповнень у рішення міської ради", ОСОБА_1 , як члену садового товариства "Заріччя", було передано у власність земельну ділянку для ведення садівництва площею 400 кв.м. за рахунок земель комунальної власності територіальної громади м. Біла Церква.

Судом встановлено, що оскаржуване рішення стосується земельних ділянок, які згідно з позовом передано у власність. У зв`язку з цим, суд зазначає, що ОСОБА_1 необхідно надати додаткову інформацію про власників цих земельних ділянок (відповідні витяги з державних реєстрів, тощо).

У додатково поданих позивачем документах жодні відомості про власників земельних ділянок знову не зазначено, запитів щодо них не надано і не зроблено.

Посилання у поданій заяві на іншу адміністративну справу не утворює підстав для поновлення строку звернення до суду, оскільки у вказаній справі оскаржується рішення ради, прийняте в січні 2021 р., а не у 2011 р.

Суддя зауважує, що поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.

Суд зазначає, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Суд зазначає, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21 лютого 2020 р. №340/1019/19).

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, суд зазначає, що у позовній заяві ОСОБА_1 зазначено, що рішення про надання їй у власність як члену садового товариства «Заріччя» земельної ділянки було прийнято Білоцерківською міською радою Київської області ще 30 травня 2008 р. Водночас, оскаржуване рішення про скасування рішення Білоцерківської міської ради Київської області в частині передачі ОСОБА_1 у власність земельної ділянки прийнято Білоцерківською міською радою від 24 лютого 2011 р.

Суд зазначає, що таким чином, оскільки ОСОБА_1 стала учасником відносин на які поширює свою дію спірне рішення, задовго до прийняття оскаржуваного рішення, позивач міг та повинен був дізнатися про рішення Білоцерківської міської ради від 24 лютого 2011 р. №85-06-VI «Про оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки громадянам» після його прийняття.

Водночас, до суду з цим адміністративним позовом ОСОБА_1 звернулася 1 жовтня 2021 р., тобто майже через 11 років, а отже з пропуском 6-ти місячного строку звернення до суду. Суд звертає увагу ОСОБА_1 , що їй повинно було бути відомо про прийняте спірне рішення, оскільки ним вказана земельна ділянка могла бути передана іншій особі, а тому про прийняті рішення щодо земельної ділянки ОСОБА_1 повинно було бути відомо.

Суд зауважує, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. При цьому позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом встановленого законодавцем строку до суду від дати порушення його прав, свобод чи інтересів. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Відтак, твердження ОСОБА_1 про дотримання строку звернення до суду суд вважає необґрунтованими, оскільки отримання ОСОБА_1 від виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області спірного рішення лише свідчить про факт звернення до відповідача із запитом про надання інформації. Водночас, сам факт звернення із запитом про надання рішення Білоцерківської міської ради від 24 лютого 2011 р. №85-06-VI «Про оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки громадянам» вже сам по собі свідчить, що на момент звернення ОСОБА_1 було відомо про оскаржуване рішення.

При цьому суд зауважує, що рішення Білоцерківської міської ради від 24 лютого 2011 р. №85-06-VI «Про оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки громадянам» було розміщено у вільному доступі на офіційному сайті Бориспільської міської ради (https://bc-rada.gov.ua/node/2007), що дозволяло позивачу безперешкодно дізнатися про прийняття відповідачем такого рішення.

Таким чином, суд дійшов висновку про пропуск ОСОБА_1 строку звернення до суду з даним позовом та про неповажність наведених позивачем у позовній заяві причин пропуску такого строку. Отже, суддя зазначає, що заявником було пропущено 6-ти місячний строк звернення до суду та не подано обґрунтованого клопотання про його поновлення.

Отже, позивач не усунув недоліки, які визначені в ухвалі Київського окружного адміністративного суду від 5 жовтня 2021 р.

Суддею враховано, що заявником подано заяву на виконання ухвали суду, а згідно з вимогами ч. 2 ст. 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Із урахуванням викладеного суддя дійшов висновку щодо необхідності продовження процесуального строку усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду додаткових документів, а саме:

- додаткового обґрунтування строку звернення до суду, документів на підтвердження та обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду;

- належним чином засвідченні копії документів щодо власників земельних ділянок, які зазначені в оскаржуваному рішенні (зокрема, ділянки, якою користується позивач).

Керуючись ст.ст. 121, 169, 243, 248, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

у х в а л и в:

1. Продовжити процесуальний строк усунення недоліків позовної заяви та установити ОСОБА_1 додатковий десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

2. Копію даної ухвали направити ОСОБА_1 .

3. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Журавель В.О.