Справа № 420/8008/21
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2021-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8008/21
У Х В А Л А
22 жовтня 2021 року м.Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді ТанцюриК.О., розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки нарахування та виплати, індексації грошового забезпечення (з 01.01.2016 р. по 28.02.2018 р.), по день фактичного розрахунку при звільненні, тобто з 11.08.2018 р. по 26.02.2021 р. з розрахунку середнього грошового забезпечення за останні два календарні місяці служби перед звільненням; зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки, нарахування та виплати, індексації грошового забезпечення (з 01.01.2016 р. по 28.02.2018 р.), по день фактичного розрахунку при звільненні, тобто з 11.08.2018 р. по 26.02.2021 р. з розрахунку середнього грошового забезпечення за останні два календарні місяці служби перед звільненням.
Ухвалою суду від 24.05.2021р. відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Разом з тим, ухвалою суду від 24.05.2021р. витребувано у Військової частини НОМЕР_1 довідку про середнє грошове забезпечення ОСОБА_1 за останні два місяці військової служби перед його звільненням, витребувані матеріали зобов`язано надати до Одеського окружного адміністративного суду у строк до 23.06.2021р.
15.07.2021р. до суду від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов. Вимоги ухвали суду від 24.05.2021р. в частині надання у строк встановлений судом витребуваних судом доказів, відповідачем не виконано.
Ухвалою суду від 29.07.2021р. ухвалено перейти до розгляду справи у порядку загального позовного провадження та витребувано у Військової частини НОМЕР_1 довідку про середнє грошове забезпечення ОСОБА_1 за останні два місяці військової служби перед його звільненням, витребувані матеріали зобов`язано надати до Одеського окружного адміністративного суду у строк до 07.09.2021р.
Вимоги ухвали суду від 29.07.2021р. Військовою частиною НОМЕР_2 не виконано
Ухвалою суду від 10.09.2021р. продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів.
22.09.2021р. до суду від Військової частини НОМЕР_1 надійшла заява про залишення адміністративного позову без розгляду, у зв`язку з пропуском процесуального строку звернення до суду із цим позовом.
Ухвалою суду від 05.10.2021р. залишено без руху адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Так, з урахуванням приписів ст. 123 КАС України, суд дійшов висновку про наявність підстав для надання позивачу строку для звернення до суду з обґрунтованою заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду із даними вимогами та/або надати докази дотримання ним строків звернення до суду із цим позовом.
18.10.2021р. до суд від позивача надійшла заява про поновлення процесуальних строків, обґрунтовуючи її тим, що на момент розгляду справи про визнання дій неправомірними щодо виплати індексації грошового забезпечення, проведення відповідачем нарахувань належних сум була актуальна судова практика, яка визначала, що у спірних правовідносинах застосовується тримісячний строк звернення до суду та який передбачений ст. 233 КЗпП України. Також, як вказав позивач, в країні та безпосередньо в регіоні існувала епідемічна ситуація, вживались жорсткі міри протиепідемічного характеру та обмеження, які діяли і в Одеській області, що ускладнювало реалізацію процесуальних прав та обов`язків позивача. Також, позивач вказав, що тривалий час перебував за межами Одеської області в зв`язку з сімейними обставинами, та не мав можливості отримати копії документів для звернення до суду, а командування військової частини систематично порушує вимоги діючого законодавства, та не виплачує належні кошти при звільненні та компенсації, а відсутність наслідків, таких як стягнення коштів в судовому порядку не надає змоги притягнути командування військової частини до відповідальності, та усунення таких недоліків в майбутньому.
Згідно із ч.1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Частиною 5 ст.122 КАС України встановлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
За таких обставин, строк звернення до суду за вирішенням публічно-правового спору щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні охоплюється спеціальною нормою ч.5 ст.122 КАС України.
Аналогічний підхід щодо строків звернення за вирішенням публічно-правового спору щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку викладено у постанові Верховного Суду від 04 червня 2021 року по справі №280/1198/20.
Під час з`ясування офіційних обставин справи судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу в лавах Збройних Сил України та наказом начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 03.08.2018 року №422, його звільнено з військової служби у запас за пунктом є пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу. Наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 10.08.2018 року №156 виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2020 року у справі №420/4872/20 частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 ; визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби у Збройних Силах України у військовій частині НОМЕР_1 в період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року; зобов`язано військову частину НОМЕР_1 провести ОСОБА_1 перерахунок та виплатити індексацію грошового забезпечення за час проходження військової служби у Збройних Силах України у військовій частині НОМЕР_1 в період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Зазначене рішення набрало законної сили 03.11.2020р.

Як зазначено позивачем та не спростовано відповідачем, 26.02.2021р. перерахована на підставі вказаного рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2020 року у справі №420/4872/20 сума індексації грошового забезпечення виплачена у розмірі 39894,90 грн., що підтверджується довідкою АТ КБ Приватбанк від 27.04.2021р.(а.с.13).

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки нарахування та виплати, індексації грошового забезпечення (з 01.01.2016 р. по 28.02.2018 р.), по день фактичного розрахунку при звільненні, тобто з 11.08.2018 р. по 26.02.2021 р., звернувся до суду із цим позовом -17.05.2021р.

За таких обставин, позивач, звернувшись до суду 17.05.2021р. із позовними вимогами щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки нарахування та виплати індексації грошового забезпечення, сума якої була перерахована позивачу 26.02.2021р., порушив місячний строк звернення до суду із цим позовом, встановлений ч.5 ст.122 КАС України.

Надаючи оцінку вказаним позивачем у заяві про поновлення строку звернення доводам, суд зазначає, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Позивач, посилаючись на те, що тривалий час перебував за межами Одеської області в зв`язку з сімейними обставинами, та не мав можливості отримати копії документів для звернення до суду не надав жодних доказів в підтвердження зазначених обставин.

Разом з тим, суд враховує, що Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду в постанові від 11.02.2021р. по справі №240/532/20 встановив, що у частині першій статті 233 КЗпП України тримісячний строк є скороченим строком позовної давності, в межах якого працівник може звернутися до суду в порядку цивільного судочинства з вимогою про вирішення трудового спору. Натомість строки звернення до суду в порядку адміністративного судочинства визначені у статті 122 КАС України і частина п`ята цієї статті, яка передбачає місячний строк звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, є спеціальною нормою щодо частини другої цієї статті з установленим у ній загальним строком у шість місяців.

Також, Верховний суд зазначив, що строк звернення до суду за вирішенням цього публічно-правового спору щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні охоплюється спеціальною нормою частини п`ятої статті 122 КАС України, відсутні підстави для застосування у спірних правовідносинах частини першої статті 233 КЗпП України.

У зв`язку з цим, судова палата з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду відступила від висновку щодо застосування частини першої статті 233 КЗпП України для обчислення строку звернення до адміністративного суду з вимогами про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, викладеному в постановах Верховного Суду від 30 січня 2019 року (справа №806/2164/16), від 11 лютого 2020 (справа №420/2934/19), від 13 березня 2019 року (справа №813/1001/17).

За таких обставин, суд враховує, що судова палата з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду відступила від висновків про застосування 3-місячного строку звернення до суду із вказаними позовними вимогами саме у лютому 2021 року.

При цьому, при вирішенні питання щодо поновлення строків звернення до суду із цим позовом суд враховує, що на момент прийняття рішенням Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/4872/20 та до лютого 2021 року мала місце правова позиція щодо застосування тримісячного строку звернення до суду із спірними позовними вимогами, які позивачем були дотримані(позивач звернувся до суду 17.05.2021р.), та вказані представником відповідача обставини для залишення позову без розгляду не є підставою для позбавлення особи права на доступ до правосуддя.

Частина перша статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (надалі - Конвенція) передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини звертав увагу, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права (рішення від 4 грудня 1995 року у справі Беллет проти Франції (Bellet v. France), Series A № 333-B, crop.42, пункт 36).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з даним адміністративним позовом

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, основною складовою права на справедливе судочинство є право доступу до такого судочинства, в розумінні забезпечення особі можливості звернення до суду для вирішення спору та враховуючи викладені обставини, з метою захисту права позивача на звернення до суду, суд вважає, що строк на звернення до суду із цим адміністративним позовом підлягає поновленню, а заява представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду-задоволенню не підлягає.

Згідно положень ч.14 ст.171 КАС України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи.

Враховуючи те, що позивачем на виконання вимог ухвали суду від 05 жовтня 2021 року усунено недоліки позовної заяви, суд прийшов до висновку про наявність підстав для продовження розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 121-123, 240,248, 294 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ :
У задоволенні заяви представника Військової частини НОМЕР_1 про залишення адміністративного позову без розгляду відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду із позовними вимогами до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки нарахування та виплати, індексації грошового забезпечення (з 01.01.2016 р. по 28.02.2018 р.), по день фактичного розрахунку при звільненні, тобто з 11.08.2018 р. по 26.02.2021 р. з розрахунку середнього грошового забезпечення за останні два календарні місяці служби перед звільненням; зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки, нарахування та виплати, індексації грошового забезпечення (з 01.01.2016 р. по 28.02.2018 р.), по день фактичного розрахунку при звільненні, тобто з 11.08.2018 р. по 26.02.2021 р. з розрахунку середнього грошового забезпечення за останні два календарні місяці служби перед звільненням.

Продовжити розгляд справи №420/8008/21 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя К.О. Танцюра