Справа № 240/22682/21
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2021-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

21 жовтня 2021 року м. Житомир справа № 240/22682/21

категорія 109040000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Черняхович І.Е., перевіривши дотримання вимог законодавства при подачі позовної заяви ОСОБА_1 до Департаменту реєстрації Житомирської міської ради, третя особа - Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Департаменту реєстрації Житомирської міської ради, третя особа - Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України", в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 55152498 від 16.11.2020 прийнятого державним реєстратором Департаменту реєстрації Житомирської міської ради Баренко Євгеном Олександровичем та запис про обтяження (номер запису 39195727, дата реєстрації 30.03.2006, підстава для реєстрації: повідомлення б/н від 15.06.1993, вид обтяження; заборона на нерухоме майно, суб`єкт обтяження: Біденко Тетяна Василівна).

Перевіривши дотримання позивачем вимог законодавства при зверненні з даним позовом до суду, суддею було встановлено, що позовна заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам статті 122 КАС України, з огляду на наступне.

Частинами 1, 2 статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними, після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

У справах "Стаббігс та інші проти Великобританії", "Девеер проти Бельгії" Суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У Справі "Пономарьов проти України" Європейський суд зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

Також прецедентна практика Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" та "Круз проти Польщі" виходить з того, що реалізуючі п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Таким чином, дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

Встановлений ст. 122 КАС України строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

При визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Суд також зазначає, що доказами того, що особа знала про порушення своїх прав є не тільки її дії, спрямовані на захист порушених прав, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом спірних правовідносин є протиправне, на переконання ОСОБА_1 , рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 55152498 від 16.11.2020, прийняте державним реєстратором Департаменту реєстрації Житомирської міської ради Баренко Євгеном Олександровичем, на підставі якого в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно був внесений запис про обтяження номер 39195727 від 30.03.2006 щодо заборони на нерухоме майно.

Таким чином, суд зазначає, що процесуальний строк на звернення з даним позовом до суду розпочався для ОСОБА_1 17.11.2020, з наступного дня після прийняття відповідачем оскаржуваного рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 55152498 від 16.11.2020.

При цьому, доданим позивачем до позовної заяви витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень (індексний номер витягу 232609592) підтверджується, що про наявність оскаржуваного рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 55152498 від 16.11.2020 ОСОБА_1 було відомо ще 16 листопада 2020 року, тобто в день прийняття оскаржуваного рішення, адже саме цією датою у відповідь на її заяву був сформований вказаний витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень, що містить інформацію про оскаржуване рішення.

Однак до адміністративного суду із даним позовом ОСОБА_1 звернувся лише 09 вересня 2021 року, що свідчить про пропуск нею шестимісячного строку на звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи може поновити пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Частиною 6 статті 161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

В порушення вказаної норми, позивач не надала до суду заяви про поновлення їй пропущеного строку на звернення з даним позовом до суду.

У зв`язку з цим, ухвалою судді від 16 вересня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху, а позивачу надано строк для усунення її недоліків шляхом надання до суду клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску.

11 жовтня 2021 року до суду на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху надійшла заява ОСОБА_1 , в якій вона просила поновити їй пропущений процесуального строку на звернення до суду.

В обґрунтування наявності поважних причин пропуску такого строку позивач зазначила, що намагалася вирішити спір в позасудовому порядку, а після отримання відповіді Департаменту реєстрації Житомирської міської ради від 12.08.2021 було вичерпано всі досудові можливості врегулювання спору.

Розглянувши вказану заяву позивача, суд зазначає, що пропущений процесуальний строк може бути поновлений, якщо причини його пропуску є поважними.

Ключовою є фраза «з поважних причин», а отже це і є предметом доказування при вирішенні питання щодо встановлення поважності причин для позивача, тобто якщо строк був пропущений з поважних причин, це повинно підтверджуватися незаперечними письмовими доказами.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій, в тому числі звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

При цьому, у рішенні Верховного Суду України від 13.09.2006 у справі №6-26370кс04 зазначено таке: "Поважними причинами пропуску строку позовної давності вважаються такі обставини, за яких своєчасне пред`явлення позову стає неможливим або утрудненим".

Як вказує практика Верховного Суду України, оцінюючи обставини, що перешкоджали здійсненню процесуального права на оскарження, суд повинен виходити з оцінки та аналізу всіх наведених у клопотанні доводів, а також з того, чи мав заявник можливість своєчасно реалізувати своє право на оскарження.

Доводи позивача про намагалася вирішити спір в позасудовому порядку, на переконання суду, не змінюють моменту, з якого позивач дізналася про порушення своїх прав та відповідно й мала можливість звернутися до суду, а свідчить лише про час, коли позивач почала вчиняти дії щодо реалізації свого права.

Відтак, обставини на які посилається позивач не можуть бути визнані судом поважними, оскільки такі причини не носять ознак об`єктивності та непереборності безпосередньо для позивача, а реалізація останнім права на судовий захист невід`ємно пов`язана зі строками, в межах яких позивач може звернутися до суду за захистом свого права.

Частиною другою та п`ятою статті 44 КАС України визначено, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на звернення з позовом у публічно-правових відносинах.

Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Таким чином, під час розгляду зазначеного в позовній заяві клопотання про поновлення пропущеного строку на звернення до суду, судом не було встановлено наявності поважних причин, за яких позивач не міг звернутися до адміністративного суду в межах передбаченого законом строку.

Згідно з п. 9 ч. 4 ст. 123 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Частинами 1 та 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення (ч. 5, 6 ст. 169 КАС України).

Беручи до уваги встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Департаменту реєстрації Житомирської міської ради, третя особа - Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" про визнання протиправним та скасування рішення слід повернути позивачу.

Керуючись статтями 169, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту реєстрації Житомирської міської ради, третя особа - Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" про визнання протиправним та скасування рішення повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя І.Е.Черняхович