Справа № 480/2117/20
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2021-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 жовтня 2021 року
м. Київ
справа № 480/2117/20
адміністративне провадження № К/9901/32531/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Загороднюка А.Г.,
суддів: Єресько Л.О., Соколова В.М.,
перевіривши касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 24 червня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2021 року у справі № 480/2117/20 за адміністративним позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди,
УСТАНОВИВ:
31 березня 2020 року військова частина НОМЕР_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила:
- стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі військової частини НОМЕР_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 163 047,70 грн., спричиненої військовій частині НОМЕР_1 .
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 24 червня 2020 року позовну заяву повернуто позивачеві без розгляду.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2021 року апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишено без задоволення, ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 24 червня 2021 року без змін.
30 серпня 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга військової частини НОМЕР_1 .
Ухвалою Верховного Суду від 20 вересня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків шляхом подання документу про сплату судового збору.
18 жовтня 2021 року скаржником подано клопотання про продовження процесуального строку для усунення недоліків касаційної скарги обґрунтоване тим, що військова частина НОМЕР_1 є бюджетною установою на рахунках якої відсутні кошти для сплати судового збору. Заявка на виділення фінансування по сплаті судового збору направлена до довольчого органу, однак на даний моемнт фінансування не здійснено.
Відповідно до частини другої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти шостий, сьомий частини п`ятої цієї статті).
Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасника справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом, упродовж визначених для цього строків.
Зокрема статтею 330 КАС України закріплено вимоги до форми і змісту касаційної скарги, в тому числі щодо надання документа про сплату судового збору (частина четверта цієї статті).
Отже учасник справи, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на касаційне оскарження судового рішення, повинен забезпечити неухильне і своєчасне виконання своїх процесуальних обов`язків, вимог закону і суду, зокрема стосовно належного оформлення касаційної скарги, в тому числі щодо надання документа про сплату судового збору, для чого як особа, зацікавлена у її поданні, має вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.
Це стосується і заявників, які, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, діють як суб`єкти владних повноважень й, до того ж, є бюджетними установами, фінансування яких здійснюється з Державного бюджету України, в тому числі щодо видатків на сплату судового збору, а відтак кошти на вказані цілі повинні бути передбачені у кошторисі такої установи своєчасно і у повному обсязі з урахуванням здійснених видатків за минулий бюджетний період, що кореспондується з пунктами 44, 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 року №228, якими, крім іншого, визначено, що штатні розписи бюджетних установ затверджуються в установленому порядку у місячний строк з початку року. У разі коли бюджетний розпис на наступний рік не затверджено в установлений законодавством термін, в обов`язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення), а під час складання кошторисів на наступний рік враховуються обсяги здійснених видатків.
З огляду на наведене заявник не позбавлений можливості протягом усього поточного бюджетного року здійснювати видатки бюджету, передбачені для сплати судового збору, на підставі кошторису, а у разі його відсутності проекту кошторису, тимчасового індивідуального кошторису, тимчасового розпису бюджету в обсязі, не меншому за розмір використаних бюджетних коштів у минулому періоді й, при цьому має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення своєчасної сплати судового збору і виконання грошових зобов`язань за виконавчими документами.
Подані заявником докази не містять відомостей про час і обсяг очікуваних надходжень на рахунок військової частини НОМЕР_1 коштів, призначених для сплати судового збору, й жодним чином не підтверджують виникнення у нього можливості сплатити такий збір упродовж певного строку.
Проаналізувавши доводи клопотання скаржника про продовження терміну для усунення недоліків в частині сплати судового збору, враховуючи відсутність об`єктивної інформації щодо терміну, протягом якого скаржник матиме можливість сплатити судовий збір, суд дійшов висновку про відсутність підстав для продовження строку усунення недоліків.
А тому в задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про продовження терміну для усунення недоліків слід відмовити.
В межах строку встановленого ухвалою Верховного Суду від 20 вересня 2021 року скаржником не виконано вимоги ухвали про залишення касаційної скарги без руху.
Відповідно до частини 2 статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Згідно положень пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Таким чином, станом на 21 жовтня 2021 року заявником не усунуто недоліки касаційної скарги, які стали підставною для залишення її без руху.
Враховуючи викладене, та в зв`язку з невиконанням вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху, касаційна скарга підлягає поверненню.
Керуючись статтями 169, 332 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ :
Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 24 червня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2021 року у справі № 480/2117/20 за адміністративним позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи.
Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: А.Г. Загороднюк

Судді: Л.О. Єресько

В.М. Соколов