Справа № 520/16364/21
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2021-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

22 жовтня 2021 року № 520/16364/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Бадюкова Ю.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання неправомірною відмову та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі по тексту відповідач, ГУ ПФУ в Харківській області), в якому просить суд:

- визнати неправомірною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 04.08.2020р. №9569-15239/Г-02/8-2000/20 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати пенсії за постановою Київського районного суду м. Харкова від 10.12.2010р. по справі №2а-3367/10/15;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, майдан Свободи. 5, Держпром. З під., 2 поверх, м. Харків, 61022) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) суму компенсації втрати частини доходів, за період з 10.06.2010р. по 24.05.2021р., у зв`язку з порушенням строків виплати суми недоотриманої пенсії у сумі 78189,24 грн. за період з 10.06.2010 року по 31.05.2011 року (день набрання судовим рішенням законної сили) згідно постанови Київського районного суду м. Харкова від 10.12.2010р. по справі №2а-3367/10/15.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 24.05.2021р. Державна казначейська служба України виплатила йому грошові кошти у сумі 78189,24 грн, згідно постанови Київського районного суду м. Харкова від 10.12.2010р. №2а-3367/10/15.

Згідно ч.2 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Вказує, що вина Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова встановлена постановою Київського районного суду м. Харкова від 10.12.2010р. по справі №2а-3367/10/15.

В зв`язку з невиконанням вказаної норми закону 08.07.2021р. позивач звернувся до Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії за постановою Київського районного суду м. Харкова від 10.12,2010р. по справі №2а-3367/10/15.

Листом від 04.08.2020р. №9569-15239/Г-02/8-2000/20 за підписом начальника Ачкасова В. Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області відмовило позивачу в нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії за постановою Київського районного суду м. Харкова від 10.12.2010р. по справі №2а-3367/10/15.

Вважає свої права на отримання компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії згідно постанови Київського районного суду м. Харкова від 10.12.2010р. по справі №2а-3367/10/15 порушеними, у зв`язку з чим, звернувся до суду з вказаним позовом.

Ухвалою суду від 02.09.2021 року відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що оскільки своєчасна сплата суми відповідно до постанови Київського районного суду м. Харкова від 10.12.2010 по справі № 2а-3367/10/15 унеможливлювалась відсутністю фінансування Державного бюджету України на вказані видатки, то це виключає наявність вини Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, та відповідно застосування частини другої ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Вказує, що Головне управління здійснювало свої повноваження в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України, а отже своїми діями права та законні інтереси позивача не порушило.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Згідно положень ст. ст. 12, 257 КАС України даний спір віднесено до категорії справ, що підлягають розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача повідомлено належним чином про наявність позову щодо оскарження його рішення.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАСУ суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію по інвалідності, як громадянин, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

Матеріалами справи підтверджено, що постановою Київського районного суду м. Харкова від 10.12.2010 по справі №2а-3367/10/15 позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 державної та додаткової пенсії у розмірі меншому, ніж встановлено ч.4 ст.54, ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова нараховувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію відповідно до вимог ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 10.06.2010 року, виходячи з встановленого законом мінімального розміру пенсії за віком, визначеного ст.28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, встановивши державну пенсію в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

У задоволенні позовних вимог щодо виплати щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2009, 2010 роки відмовлено (а.с.14).

Згідно з випискою по картковому рахунку ОСОБА_1 на рахунок позивача 24.05.2021 року зараховано кошти в сумі 78189,24 грн. (а.с.13).

Сторонами визнається факт повної виплати позивачу заборгованості на виконання постанови Київського районного суду м. Харкова від 10.12.2010 по справі №2а-3367/10/15.

Позивач, 08.07.2021 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про здійснення нарахування та виплати суми компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за постановою Київського районного суду м. Харкова від 10.12.2010 по справі №2а-3367/10/15 (а.с.18).

Листом від 04.08.2021 №9569-15239/Г-02/8-2000/21 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повідомило позивача, що рішення суду виконано, пенсію перераховано та зобов`язань щодо нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії рішенням суду не покладено (а.с.19).

Позивач, вважаючи відмову відповідача щодо виплати йому компенсації втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати пенсії протиправною, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

По суті позовних вимог суд зазначає наступне.

Строки виплати пенсії встановлені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 року (далі за текстом - Закон №1058-ІV), відповідно до частини 1 статті 47 якого пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Відтак, перерахована відповідачем на виконання рішень судів, які набрали законної сили, пенсія повинна була бути виплачена позивачці не пізніше 25 числа місяця, на який управлінням здійснено нарахування.

Разом з тим, судом встановлено, що виплата нарахованої ОСОБА_1 пенсії на виконання постанови Київського районного суду м. Харкова від 10.12.2010 по справі №2а-3367/10/15 була здійснена 24.05.2021 року.

Частиною 2 статті 46 Закону № 1058-IV, яка регламентує виплату пенсій за минулий час, передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. При цьому компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" № 2050-ІІІ від 19.10.2000 року (далі за текстом - Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. № 159 (далі - Порядок № 159).

Відповідно до положень ст. ст. 1 та 2 Закону № 2050-ІІІ, підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Згідно положень п.2 та 3 Порядку № 159, компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року. Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, серед яких, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

У п.4 Порядку закріплено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться) (ст. 3 вказаного вище Закону).

Із наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Суд вважає безпідставними посилання, у відзиві на позов, представника відповідача на відсутність підстав для виплати позивачу компенсації, передбаченої Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати" з причин того, що своєчасна сплата суми відповідно до постанови Київського районного суду м. Харкова від 10.12.2010 по справі №2а-3367/10/15 унеможливлювалась відсутністю фінансування, оскільки гарантовані законодавством виплати неможливо поставити в залежність від видатків бюджету.

Суд також враховує, при розгляді справи "Сук проти України" Європейський суд з прав людини в пункті 24 рішення від 10.03.2011 зауважив, що державні органи не можуть посилатися на відсутність коштів як на підставу невиконання зобов`язань.

Наведене свідчить, що реалізація особою права, яке пов`язане з отриманням коштів і базується на спеціальних і чинних, на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не залежить від бюджетних асигнувань, відсутність яких не може бути підставою для порушення прав громадян.

Водночас, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

З огляду на зазначене, такі доводи представника відповідача не можуть вважатися достатніми та належними доказами не порушення відповідачем прав позивача.

Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів.

За такої умови слід зазначити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер, спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи і пов`язані з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Так, використане у статті 3 Закону № 2050-ІІІ формулювання, що компенсація обчислюється як добуток "нарахованого, але не виплаченого грошового доходу" за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або такий, який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1- 3 вказаного Закону № 2050-ІІІ дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Оскільки Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області протиправно не виплачена позивачу пенсію з 10.06.2010 року, суд дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний здійснити нарахування компенсації втрати частини доходів відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати".

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 14.05.2020 у справі №816/379/16 та від 30.09.2020 у справі № 280/676/19, які враховуються судом при вирішенні даної справи відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України.

Таким чином, несвоєчасне нарахування сум пенсії відбулось у зв`язку з неправомірним нарахуванням пенсії управлінням Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, що встановлено постановою Київського районного суду м. Харкова від 10.12.2010 по справі № 2а-3367/10/15, тобто з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, у зв`язку з чим позивач має право на отримання компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відмова відповідача щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії згідно постанови Київського районного суду м. Харкова від 10.12.2010 по справі № 2а-3367/10/15 є неправомірною, а порушені права позивача підлягають захисту шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) суму компенсації втрати частини доходів, за період з 10.06.2010р. по 24.05.2021р., у зв`язку з порушенням строків виплати суми недоотриманої пенсії у сумі 78189,24 грн. за період з 10.06.2010 року по 31.05.2011 року (день набрання судовим рішенням законної сили) згідно постанови Київського районного суду м. Харкова від 10.12.2010р. по справі №2а-3367/10/15.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Суд зазначає, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень, не надано до суду належних доказів відсутності правових підстав для не нарахування і не виплати позивачу компенсації втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати пенсії, нарахованої та виплаченої на виконання постанови Київського районного суду м. Харкова від 10.12.2010 по справі №2а-3367/10/15.

Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з підстав, викладених вище.

Питання про розподіл судових витрат у зв`язку із звільненням позивача від сплати судового збору не вирішується.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 263, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання неправомірною відмову та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 04.08.2020р. №9569-15239/Г-02/8-2000/20 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати пенсії за постановою Київського районного суду м. Харкова від 10.12.2010р. по справі №2а-3367/10/15.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) суму компенсації втрати частини доходів, за період з 10.06.2010р. по 24.05.2021р., у зв`язку з порушенням строків виплати суми недоотриманої пенсії у сумі 78189,24 грн. за період з 10.06.2010 року по 31.05.2011 року (день набрання судовим рішенням законної сили), згідно постанови Київського районного суду м. Харкова від 10.12.2010р. по справі №2а-3367/10/15.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 22 жовтня 2021 року.

Суддя Бадюков Ю.В.