Справа № 234/5978/21
Суддя: Переверзева Л. І.
Дата ухвалення: 2021-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 234/5978/21
Провадження № 2-а/234/119/21
РІШЕННЯ

Іменем України

01 жовтня 2021 року

Краматорський міський суд Донецької області у складі

головуючого - судді Переверзевої Л.І.,

секретаря Горбатової Л.І.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП відділення поліції № 5 Житомирського РУП ГУНП в Житомирської області сержанта поліції Ворошило Олега Васильовича, третя особа: Головне Управління Національної поліції в Житомирській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського СРПП відділення поліції № 5 Житомирського РУП ГУНП в Житомирської області сержанта поліції Ворошило Олега Васильовича, третя особа: Головне Управління Національної поліції в Житомирській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, посилаючись на наступні обставини.

28.04.2021 року сержантом поліції Ворошило О.В відносно позивача було складено постанову серія БАБ № 921878 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено грошове стягнення у вигляді штрафу 510 грн.

Відповідно до змісту постанови: «28.04.2021 року, о 17 год. 40 хв. у Житомирський області на 39 км траси Житомир-Чернівці водій здійснив обгін на мості, при цьому пересік суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1 чим порушив п.п.14.6.Г, 1.1 ПДР».

Позивач із постановою не погоджується, вважає, що вона складена у протизаконний спосіб та підлягає скасуванню, оскільки Правил дорожнього руху він не порушував, а дії працівників поліції при її винесенні протиправними.

Вказує, що патрульний ОСОБА_2 та інший патрульний поводили себе упереджено, на вимогу позивача пред`явити службове посвідчення йому було відмовлено, що суперечить закону України Про Національну поліцію України ст.18 п.3. Його зауваження про те, що патрульний автомобіль стоїть на трасі з порушенням, а саме не включені проблискові маячки для запобігання правопорушень (при зупинці транспортного засобу позивача теж не включені були проблискові маячки) було проігноровано патрульними.

Зауважив, що за результатом протизаконних дій патрульних поліції грубо порушено вимоги ст.ст. 278, 279 КУпАП, що суперечить вимогам ст.ст. 19, 59 Конституції України, оскільки, відповідач поліцейський протизаконно склав постанову на місці знаходження автомобілю, хоча закон та Рішення Конституційного Суду України дозволяє складати постанову, розглядати справу виключно за місцем знаходження органу який уповноважений розглядати такі справи; відповідач - поліцейський позбавив позивача можливості скористатися у повному обсязі своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП. Відповідач не ознайомив позивача з його правами до здійснених запитань і розгляду справи. Відповідач порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений ст. ст. 278, 279 КУпАП і Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015, склав постанову на патрульній машині без присутності позивача. Відповідачем не було ознайомлено позивача з матеріалами справи, доказами. Відповідачем (та його напарником поліцейським) не велась відеофіксація нагрудною бодікамерою обставин при складанні постанови. Відповідач відмовив позивачу у проханні надати відео запис повного маршруту руху його транспортного засобу.

Вважає, що відповідач протиправно постановив про притягнення позивача до відповідальності та просить визнати протиправною та скасувати постанову від 28.04.2021 року, серії БАБ №921878, сержанта поліції Ворошило Олега Васильовича СРПП відділення поліції №5, Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно мене Громадянина України ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП та застосування стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.; справу про притягнення до адміністративної відповідальності мене- Громадянина України ОСОБА_3 , за ч. 1 ст.122 КУпАП закрити; стягнути на користь Громадянина України ОСОБА_1 , за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Національної поліції в Житомирській обл. () адреса: Україна, вул. Старий Бульвар, буд. 5/37, м. Житомир, Житомирська обл., 10008 - судовий збір у розмірі 454 грн.

В судове засідання позивач не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Заперечень чи відзиву до суду не надавав, клопотання по відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Представник третьої особи Головного Управління Національної поліції в Житомирській області не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Суд вважає за можливе розглянути справи за відсутності учасників справи, так як вони були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи та їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено наступні обставини.

З оскаржуваної постанови вбачається, що 28.04.2021 року, о 17 год. 40 хв. на 39 км траси Житомир-Чернівці водій здійснив обгін на мості, при цьому пересік суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, чим порушив п.п.14.6.Г, 1.1 ПДР.

У зв`язку з вище встановленим, поліцейським СРПП відділення поліції № 5 Житомирського РУП ГУНП в Житомирської області сержантом поліції Ворошило О.В. винесено постанову серії БАБ №921878 від 28.04.2021 року за ч.ч.1,2 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Відповідальність за ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідальність за ч. 2 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

Згідно з п. 14.6.Г ПДР України, обгін заборонено у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості.

Згідно з п. 1.1 ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За нормою ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач відзив не надав, будь-яких доказів, встановлених ст. 251 КУпАП, на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові не надав, не спростував вказане твердження позивача.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, відповідач жодних доказів на підтвердження порушення позивачем вимог п.п.14.6.Г, 1.1 ПДР України не надав.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, фото-, відеофіксація порушення позивачем правил дорожнього руху тощо.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Будь-яких доказів вчинення позивачкою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч.1,2 ст. 122 КУпАП відповідачем до суду не надано.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем в порушення вимог ст. 77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до ч. 3. ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно зі статтею 248 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Таким чином, згідно висновку Верховного Суду України, право закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення належить лише органу, який розглядає таку справу, або ж суду у передбачених статтею 221 КУпАП випадках та не відноситься до компетенції адміністративного суду, який перевіряє законність винесення суб`єктом владних повноважень постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень КАС України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 122 КУпАП, ст. ст. 6, 8, 9, 72, 77, 139, 242, 243-246, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського СРПП відділення поліції № 5 Житомирського РУП ГУНП в Житомирської області сержанта поліції Ворошило Олега Васильовича, третя особа: Головне Управління Національної поліції в Житомирській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №921878 від 28.04.2021 року за ч. 1 ст.121, ч.2 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

В задоволенні позовних вимог щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Національної поліції в Житомирській області (, юридична адреса: 10008, Житомирська область, м. Житомир, вул. Старий Бульвар, буд. 5/37) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Краматорський міський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Краматорського міського суду Л. І. Переверзева