Справа № 120/8461/21-а
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

20 жовтня 2021 р. Справа № 120/8461/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Бошкової Ю.М., розглянувши в письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області в особі Гайсинського районного відділу Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області (вул. Волонтерів, 20, м. Гайсин, Вінницька область, 23700; ) про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) до Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області в особі Гайсинського районного відділу Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що у зв`язку із втратою паспорта (ID-картки) № НОМЕР_2 , виданої 15.11.2017 року вона, звернулась із заявами до Гайсинського районного відділу Управління Державної міграційної служби у Вінницькій області та до Управління Державної міграційної служби у Вінницькій області щодо оформлення та видачі паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки. Однак, Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області листом від 23.06.2021 року вих. №Б-121/6/0501-21/0501.9/3908-21 відмовило у наданні ОСОБА_1 такого паспорта та у видаленні будь-яких даних з Єдиного державного демографічного реєстру, посилаючись на Наказ МВС України від 06.06.2019 року №456 Про затвердження тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України. У свою чергу, Гайсинський районний відділ УДМС України у Вінницькій області листом від 13.07.2021 року вих. №Б-1/6/0517-21/0517/506-21 також відмовив ОСОБА_1 у видачі паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки, посилаючись на Закон України Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус.

Вважаючи відмову відповідача протиправною, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 02.08.2021 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків останньої.

17.08.2021 року стороною позивача подано до суду заяву про усунення недоліків, до якої долучено уточнену позовну заяву, за змістом якої ОСОБА_1 просить:

- визнати протиправною відмову Гайсинського районного відділу Державної міграційної служби України у Вінницькій області, викладену в листі №Б-121/6/0501-21/0501.9/3908-21 від 23.06.2021 року, у видачі ОСОБА_1 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Постанови Великої Палати Верховного суду від 19.09.2018 року у зразковій справі №806/3265/17 (Пз/9901/2/18, провадження №11-460за18) та відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року №2503-XII;

- зобов`язати Гайсинський районний відділ Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області оформити та видати позивачу паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Постанови Великої Палати Верховного суду від 19.09.2018 року у зразковій справі №806/3265/17 (Пз/9901/2/18, провадження №11-460за18) та відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року №2503-XII.

Ухвалою суду від 20.08.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

02.09.2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти задоволення даного адміністративного позову. Зокрема, вказує, що права позивача на момент звернення до суду не порушені, адже ОСОБА_1 , вже отримувала паспорт громадянина України у формі ID-картки ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому, відповідач вважає безпідставним посилання позивачки на відмову від вже присвоєного унікального номеру запису в Реєстрі, оскільки даний номер є незмінним та вже присвоєний позивачці при оформленні паспорта громадянина України у формі ID-картки. Тобто, використання позивачем паспорта громадянина України при виготовленні якого було надано згоду на обробку персональних даних та їй присвоєно унікальний номер запису в Реєстрі, який є єдиним та присвоюватись повторно не буде, свідчить, що дії Гайсинського РВ Управління ДМС України у Вінницькій області жодним чином не порушують права позивача та в будь-якому разі не є втручанням у її приватне і сімейне життя.

Окрім того, за змістом відзиву сторона відповідача, посилаючись на постанову Верховного Суду від 21.08.2020 року у справі №260/99/19 вказує, що під час виконання своїх повноважень Гайсинський РВ Управління ДМС України у Вінницькій області діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України та розглянув заяву ОСОБА_1 відповідно до Закону України Про звернення громадян та надав у строк, встановлений законом, відповідь на звернення, при цьому, роз`яснюючи правила і процедуру оформлення паспорта громадянина України.

З огляду на зазначене, сторона відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

08.09.2021 року до суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача не погоджується з доводами Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області та вказує, що позивач кваліфікував заяву про видачу паспорта громадянина України, як заяву подану в порядку Закону Українпи Про звернення громадян, хоча така заява була подана як до Гайсинського РВ УДМС України у Вінницькій області, так і до Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області відповідно до Порядку оформлення та видачі паспорта громадянина України, з відповідними додатками, а саме: Додаток № 1 до вищевказаного порядку - Заява про видачу паспорта, 2 фотокартки, розміром 3,5 x 4,5 см. - для оформлення бланку паспорта, копія Свідоцтва про народження, Довідка про реєстрацію місця проживання, Довідка про присвоєння РНОКПП та безпосередньо сама копія заяви про втрату паспорта із копією втраченого паспорта, як підстава звернення до уповноваженого органу про видачу паспорта громадянина України. Отже, відповідач протиправно розцінив заяву про видачу паспорта ОСОБА_1 як заяву про звернення громадян.

Окрім того, до відповіді на відзив представником позивача долучено уточнену позовну заяву, за змістом якої ОСОБА_1 просить: визнати протиправною відмову Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області, викладену в листі №Б-121/6/0501-21/0501.9/3908-21 від 23.06.2021 року, у видачі ОСОБА_1 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Постанови Великої Палати Верховного суду від 19.09.2018 року у зразковій справі №806/3265/17 (Пз/9901/2/18, провадження №11-460за18) та відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року №2503-XII; зобов`язати Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області в особі територіального підрозділу Гайсинського районного відділу Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області оформити та видати позивачу паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Постанови Великої Палати Верховного суду від 19.09.2018 року у зразковій справі №806/3265/17 (Пз/9901/2/18, провадження №11-460за18) та відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року №2503-XII.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, суд встановив, що 15.11.2017 року ОСОБА_1 видано паспорт громадянина України у формі ID-картки № НОМЕР_2 .

11.06.2021 року позивач звернулась до Гайсинського районного відділу управління Державної міграційної служби у Вінницькій області із заявою про втрату паспорта.

У подальшому ОСОБА_1 звернулась із заявами до Гайсинського районного відділу управління Державної міграційної служби у Вінницькій області (заява зареєстрована за № 5-1/0517-21 від 17.06.2021 року) та до Управління Державної міграційної служби у Вінницькій області (заява зареєстрована за №Б-121/6/0501-21 від 15.06.2021 року), у яких просила: оформити на підставі Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної ради України від 26.06.1992 року №2503-ХІІ паспорт громадянина України у вигляді паспортної книжечки, а не у формі пластикової картки типу ID та видати його ОСОБА_1 .

До таких заяв позивачем долучено: дві фотокартки розміром 3,5 x 4,5 см. для оформлення бланку паспорту - для територіального підрозділу ДМС - Гайсинського районного відділу, для Управління Державної міграційної служби у Вінницькій області; копію втраченого паспорта громадянина України (ID-картки) № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 ; копію заяви про втрату паспорта; довідку про присвоєння реєстраційного номеру облікової картки платника податків; довідку про реєстрацію місця проживання; копію свідоцтва про народження ОСОБА_1 ; додаток №1 до Порядку оформлення та видачі паспорта громадянина України.

За результатами розгляду заяви Управління Державної міграційної служби у Вінницькій області листом від 23.06.2021 року №Б-121/6/0501-21/0501.9/3908-21, з приводу видачі паспорта у формі книжечки повідомило, що постановою Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 року за № 398 Про внесення зміни до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року №302 (набрала чинність 07.06.2019 року) до постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року за №302 внесено зміни, якими передбачається, що Державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року. Порядок оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року, здійснюється на підставі Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затверджено наказом МВС від 06.06.2019 року № 456, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 14.06.2019 року за № 620/33591. Розділ 3 Тимчасового порядку № 456 передбачає перелік документів необхідних для оформлення паспорта особи.

Так, відповідач зазначив, що відповідно до заяви ОСОБА_1 , яка надійшла на адресу Управління ДМС України у Вінницькій області 15.06.2021 року, остання не містить повного переліку додатків, які передбачені розділом 3 Тимчасового порядку № 456. З огляду на зазначене, відповідач вказав, що за відсутності рішення суду зобов`язального характеру, відсутності повного переліку документів при зверненні, який передбачений Тимчасовим порядком № 456, в Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області та його територіальних підрозділів відсутні правові підстави в оформленні та видачі позивачу паспорта громадянина України у формі книжечки.

У свою чергу, Гайсинський районний відділ Управління Державної міграційної служби у Вінницькій області з приводу видачі паспорта у формі книжечки листом від 13.07.2021 року №Б-1/6/0517-21/0517/506-21 повідомило, що для отримання паспорту громадянина України зразка 1994 року у вигляді книжечки позивач може звернутись до суду згідно Постанови Кабінету Міністрів України №456.

Не погоджуючись із відмовою Управління Державної міграційної служби у Вінницькій області, яка викладена у листі від 23.06.2021 року №Б-121/6/0501-21/0501.9/3908-21, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли, суд зважає на таке.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на те, що за змістом уточненої позовної заява, яка надійшла до суду 08.09.2021 року, стороною позивача фактично лише уточнено найменування органу, який прийняв оскаржуване рішення та уточнено найменування особи, яку на переконання позивача, належить зобов`язати видати паспорт відповідного зразка, при цьому, не змінюючи предмет та підстави позову, суд вважає за можливе прийняти таку уточнену позовну заяву до розгляду.

Відповідно до пункту 1 статті 5 Закону України "Про громадянство України", документом, що підтверджує громадянство України, є паспорт громадянина України.

Законом України Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус від 20.11.2012 року № 5492-VI (далі Закон №5492- VI) визначено правові та організаційні засади видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи.

За приписами частини першої статті 10 Закону №5492-VI внесення інформації до Реєстру здійснюється уповноваженими суб`єктами за зверненням заявника, на підставі інформації державних органів реєстрації актів цивільного стану, органів реєстрації фізичних осіб, а також інформації органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних». У разі якщо інформація про особу вноситься до Реєстру вперше, проводиться ідентифікація особи, після завершення якої автоматично формується унікальний номер запису в Реєстрі та фіксуються час, дата та відомості про особу, яка оформила заяву-анкету (в електронній формі). Унікальний номер запису в Реєстрі є незмінним.

Згідно з частиною першою статті 13 Закону №5492-VI документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру (далі - документи Реєстру), відповідно до їх функціонального призначення поділяються на документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, і документи, що посвідчують особу та підтверджують її спеціальний статус.

Одним із документів Реєстру, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, є паспорт громадянина України (підпункт «а» пункту 1 частини першої статті 13 Закону №5492-VI).

Відповідно до частини третьої статті 13 Закону №5492-VI паспорт громадянина України містить безконтактний електронний носій.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону №5492-VI оформлення, видача, обмін документів, їх пересилання, вилучення, повернення державі та знищення відбуваються в порядку, встановленому законодавством, якщо інше не передбачено цим Законом.

Згідно з частинами першою та другою статті 21 Закону №5492-VI паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України. Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

При цьому, суд зазначає, що положеннями ч.ч. 2, 9 ст. 16 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" передбачено, що про втрату або викрадення документа на території України заявник (батьки особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, або інші її законні представники, представники закладів, які виконують функції опікунів чи піклувальників над особою) зобов`язаний у порядку і строки, визначені законодавством, повідомити уповноваженому суб`єкту, який здійснив видачу документа, та органам Національної поліції, якщо інше не передбачено цим Законом.

Замість втраченого або викраденого документа уповноважений суб`єкт, якщо інше не передбачено цим Законом, після встановлення факту видачі раніше такого документа особі, яка заявила про його втрату або викрадення, оформляє та видає новий документ.

Відповідно до п. 19 Положення про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого постановою Верховної Ради України №2503-ХІІ від 26.06.1992 року (далі - Положення №2503-ХІІ) громадянин повинен надійно зберігати паспорт.

Про втрату паспорта громадянин зобов`язаний терміново повідомити центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, який видає тимчасове посвідчення, що підтверджує його особу. Форма тимчасового посвідчення та порядок його видачі встановлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Так, після втрати паспорту у формі ID-картки ОСОБА_1 звернулася до Гайсинського районного відділу Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області із заявою про втрату паспорта від 11.06.2021 року.

Згідно з пунктами 1, 3, 5, 8, 9-11 Положення № 2503, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт дійсний для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України. Бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни впровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення. Паспортна книжечка являє собою зшиту внакидку нитками обрізну книжечку розміром 88 х 125 мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок. Усі сторінки книжечки пронумеровані і на кожній з них зображено Державний герб України і перфоровано серію та номер паспорта. Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується. До паспортної книжечки при досягненні громадянином 25- і 45-річного віку вклеюються нові фотокартки, що відповідають його вікові. Паспорт, в якому не вклеєно таких фотокарток при досягненні його власником зазначеного віку, вважається недійсним. Паспорт, виготовлений у вигляді паспортної картки (інформаційного листка), має розмір 80 х 60 мм. У інформаційний листок вклеюється фотокартка і вносяться відомості про його власника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження і особистий номер, а також дата видачі і код органу, що його видав. Інформаційний листок заклеюється плівкою з обох боків. Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної картки, визначається Кабінетом Міністрів України. Бланки паспортів виготовляються на замовлення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, з високоякісного паперу з використанням спеціального захист.

У свою чергу, приписами пункту 13 Положення №2503-ХІІ установлено, що для одержання паспорта громадянин подає: заяву за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України; свідоцтво про народження; дві фотокартки розміром 35х45 мм; у необхідних випадках - документи, що підтверджують громадянство України.

За видачу паспорта справляється державне мито (пункт 14 Положення №2503-ХІІ).

З вищевказаних норм слідує, що реалізація волевиявлення громадянина на отримання паспорта, незалежно від форми такого, здійснювалась і здійснюється шляхом подання заяви за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України до компетентного органу особисто особою, яка звертається за отриманням паспорта, із зазначенням інформації та долученням документів, які передбачені вимогами чинного законодавства. При цьому, дотримання особою певних правил, пов`язаних з процедурою оформлення та видачі паспорта, зокрема щодо дотримання форми заяви, є обов`язковим.

При цьому, суд зазначає, що Положення №2503-XII містить перелік документів, необхідний для обміну або оформлення паспорта громадянина України вперше, і не визначає порядок видачі паспортів замість утрачених.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.06.2016 №456 затверджено Тимчасовий порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України (далі - Тимчасовий порядок №456), який, зокрема, регулює порядок видачі паспорта громадянина України у формі книжечки.

Розділом VI Тимчасового порядку №456 регламентована процедура видачі паспортів замість утрачених або викрадених.

Згідно з п. 1 Розділу VI Тимчасового порядку №456 для оформлення паспорта замість втраченого або викраденого заявник подає:

1) заяву про втрату/викрадення паспорта (далі - заява про втрату паспорта) за зразком, наведеним у додатку 5 до цього Тимчасового порядку;

2) рішення суду;

3) заяву;

4) дві (три - у разі одержання втраченого паспорта в іншому територіальному підрозділі ДМС) фотокартки розміром 3,5 х 4,5 см;

5) платіжний документ з відміткою банку про сплату державного мита або оригінал документа про звільнення від його сплати (у разі втрати паспорта);

6) витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (у разі викрадення паспорта на території України);

7) довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (для внутрішньо переміщених осіб);

8) посвідчення про взяття на облік бездомної особи, видане відповідним центром обліку бездомних осіб (для бездомних осіб).

У разі оформлення паспорта замість втраченого/викраденого, оформленого територіальним підрозділом ДМС, який припинив свою діяльність або тимчасово не здійснює свої повноваження, заявник додатково подає всі наявні документи, у тому числі документи, що містять фотозображення особи. Для оформлення паспорта замість втраченого/викраденого рішення суду не подається, якщо паспорт, який було втрачено/викрадено, оформлювався на підставі рішення суду.

Відповідно до п.2 розділу VІ Тимчасового порядку №456 заява про втрату паспорта реєструється в журналі реєстрації заяв про втрату/викрадення паспорта за формою згідно з додатком 6 до цього Тимчасового порядку, після чого посадова особа територіального підрозділу ДМС заводить справу про втрату або викрадення паспорта (далі - справа про втрату паспорта), до якої долучаються подані документи та матеріали перевірки.

До видачі паспорта територіальний підрозділ ДМС на підставі заяви про видачу тимчасового посвідчення за формою згідно з додатком 7 до цього Тимчасового порядку видає особі тимчасове посвідчення за формою згідно з додатком 8 до цього Тимчасового порядку відповідно до розділу VII цього Тимчасового порядку.

Строк розгляду заяви про втрату паспорта становить 30 календарних днів з дня подання заяви. За потреби проведення додаткової перевірки за матеріалами справи про втрату паспорта або у разі несвоєчасного надходження відповіді на направлені запити строк розгляду продовжується не більше ніж на 30 календарних днів.

Згідно з п. 8 розділу VI Тимчасового порядку №456 після проведення необхідних перевірок за заявою про втрату паспорта працівник територіального підрозділу ДМС складає висновок за заявою про втрату паспорта за формою згідно з додатком 11 до цього Тимчасового порядку, який затверджується керівником цього підрозділу. У висновку зазначаються результати перевірки і прийняте рішення про видачу паспорта.

Таким чином, Тимчасовий порядок №456 передбачає необхідність проведення перевірки щодо втрати паспорта громадянина України з метою уникнення одночасного отримання заявником двох паспортних документів.

З матеріалів справи судом встановлено, що з метою отримання паспорта у формі книжечки позивач звернулась до відповідача із заявою та долучила до неї, визначений Положенням №2503-ХІІ перелік документів. У свою чергу, Управління Державної міграційної служби у Вінницькій області розглянуло заяву ОСОБА_1 та надало лист від 23.06.2021 року №Б-121/6/0501-21/0501.9/3908-21 про надання відповіді на заяву. При цьому, як вказує сам відповідач, така заява була розглянута останнім в порядку, визначеному Законом України Про звернення громадян. Отже, розгляд заяви позивача здійснено не у спосіб та в порядку визначеному законодавством України для заяв про видачу паспорта у формі книжечки, окрім того, відповідачем не проведено відповідної перевірки, визначеної Тимчасовим порядком №456.

Щодо посилання сторони відповідача на постанову Верховного Суду від 21.08.2020 року у справі №260/99/19 суд зазначає, що обставини даної справи не є аналогічними до обстави у справі №120/8461/21-а.

Так, в межах справи №260/99/19 судами встановлено, що позивач, не звертався до Міжгірського районного відділу ГУДМС в Закарпатській області із заявою для видачі паспорта у формі книжечки, сформованою в установленій формі, та з доданим до неї обов`язковим переліком документів, що є передумовою для розгляду питання про оформлення та видачу паспорта громадянина України, встановленого зразка. Подана заява, котра долучена позивачем до матеріалів справи, за суттю і формою не є підставою для оформлення паспорта громадянина України, процедура якого визначена Положенням №2503-ХІІ, до заяви не долучено законодавчо встановлених документів, що є передумовою для розгляду питання щодо видачі паспорта у формі паспортної книжечки. Звернення до відповідача (Міжгірського районного відділу ГУ ДМС в Закарпатській області) з проханням видати паспорт у формі книжечки було відображено в заяві, поданій у порядку Закону України Про звернення громадян №393/96-ВР так само в порядку цього закону було надано відповідь з відповідними роз`ясненнями щодо оформлення паспорта громадянина України. Враховуючи вищезазначене Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

У свою чергу, в межах даної адміністративної справи ОСОБА_1 зверталась до відповідача із заявою на підставі Положення №2503-ХІІ, при цьому, долучивши дві фотокартки розміром 3,5 x 4,5 см. для оформлення бланку паспорту; копію втраченого паспорта громадянина України (ID-картки) № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 ; копію заяви про втрату паспорта; довідку про присвоєння реєстраційного номеру облікової картки платника податків; довідку про реєстрацію місця проживання; копію свідоцтва про народження ОСОБА_1 ; додаток №1 до Порядку оформлення та видачі паспорта громадянина України. Відтак, звернення такого змісту виключає підстави для його розгляду відповідно до норм Закону України Про звернення громадян.

З огляду на зазначене, посилання відповідача на постанову Верховного Суду від 21.08.2020 року у справі №260/99/19 є необґрунтованим та безпідставним.

Відтак, враховуючи те, що відповідачем здійснено розгляд заяви щодо отримання паспорта громадянина України зразка 1994 року не у порядку та не у спосіб, визначений законодавством, суд дійшов висновку, що відмова Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області, викладена в листі №Б-121/6/0501-21/0501.9/3908-21 від 23.06.2021 року щодо видачі ОСОБА_1 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Постанови Великої Палати Верховного суду від 19.09.2018 року у зразковій справі №806/3265/17 (Пз/9901/2/18, провадження №11-460за18) та відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року №2503-XII є протиправною.

При цьому, суд враховує, що правова позиція щодо наявності права громадян на отримання паспорта у формі книжечки була викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018 року в зразковій справі №806/3265/17 (Пз/9901/2/18).

Розглянувши зразкову справу №806/3265/17 (Пз/9901/2/18), Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що норми Закону №5492-VI, на відміну від норм Положення №2503-XII (теж діючого на момент виникнення правовідносин), не тільки звужують, але фактично скасовують право громадянина на отримання паспорта у вигляді паспортної книжечки без безконтактного електронного носія персональних даних, який містить кодування його прізвища, ім`я та по батькові, та залишають тільки право на отримання паспорта громадянина України, який містить безконтактний електронний носій, що є безумовним порушенням вимог статті 22 Конституції України, яка забороняє при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, не відповідає вимогам якості закону (тобто втручання не було «встановлене законом»), не було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було непропорційним цілям, які мали бути досягнуті, не покладаючи на особу особистий надмірний тягар. Зазначене допускає свавільне втручання у право на приватне життя в контексті неможливості реалізації права на власне ім`я, що становить порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року.

Велика Палата Верховного Суду констатувала, що позбавлення особи можливості отримання паспорта у традиційній формі - у вигляді книжечки, і спричинені цим побоювання окремої суспільної групи, що отримання паспорта у вигляді ID-картки може спричинити шкоду приватному життю, становить втручання держави, яке не було необхідним у демократичному суспільстві, і воно є непропорційним цілям, які мали б бути досягнуті без покладення на особу такого особистого надмірного тягаря.

З урахуванням викладеного, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що позовні вимоги про визнання протиправними дії Відділу УДМС щодо відмови у видачі позивачеві паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення №2503-ХІІ є обґрунтованими. При цьому Велика Палата Верховного Суду зазначила, що самі по собі дії Відділу УДМС щодо відмови позивачеві у видачі їй паспорта громадянина України у формі книжечки відповідали Закону №5492-VI.

За правилами статті 291 КАС України правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 19.09.2018 року в зазначеній зразковій справі, є обов`язковими для судів при ухваленні рішень у типових справах.

Визначаючись щодо способу захисту порушеного права позивача, суд враховує, що абзацом 1 ч. 4 ст. 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному п. 4 ч. 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У постанові від 05.09.2018 року у справі № 826/9727/16 Верховний Суд аналізував застосування п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України та дійшов висновку, що суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, за сукупності наступних умов: 1) судом встановлено порушення прав, свобод чи інтересів позивача; 2) на час вирішення спору прийняття рішення належить до повноважень відповідача; 3) виконано усі умови, визначені законом для прийняття такого рішення, зокрема подано усі належні документи, сплачено необхідні платежі і між сторонами немає спору щодо форми, змісту, повноти та достовірності наданих документів; 4) прийняття рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Окрім того, суд враховує, що у судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Водночас, в контексті обставин спірних правовідносин суд враховує, що заява позивача щодо оформлення та видачі паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки не розглядалась відповідачем у порядку та у спосіб, визначений законом.

При цьому, суд не уповноважений здійснювати перевірку наявності чи відсутності усіх визначених Законом підстав для оформлення та видачі паспорта відповідного зразка, у випадку, якщо відповідач цього не здійснив, оскільки у такому разі це не входить до предмету судової перевірки.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню шляхом зобов`язання Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області в особі Гайсинського районного відділу Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області розглянути заяву ОСОБА_1 щодо оформлення паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки, з врахуванням висновків суду, наведених у даному рішенні.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши доводи сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд приходить до переконання про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

В той же час, положеннями частини 3 статті 139 КАС України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, позовні вимоги задоволено частково, то на переконання суду з відповідача підлягає стягненню 454,00 грн., сплаченого позивачем судового збору, що є сумою пропорційною до обсягу задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області, яка викладена в листі №Б-121/6/0501-21/0501.9/3908-21 від 23.06.2021 року щодо видачі ОСОБА_1 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Постанови Великої Палати Верховного суду від 19.09.2018 року у зразковій справі №806/3265/17 (Пз/9901/2/18, провадження №11-460за18) та відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року №2503-XII.

Зобов`язання Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області в особі Гайсинського районного відділу Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області розглянути заяву ОСОБА_1 щодо оформлення паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки, з врахуванням висновків суду, наведених у даному рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області (вул. Театральна, 10, м. Вінниця, 21000, ) в особі Гайсинського районного відділу Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області (вул. Волонтерів, 20, м. Гайсин, Вінницька область, 23700).

Рішення суду у повному обсязі сформовано 20.10.2021 року.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна