Справа № 120/9106/21-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2021-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

21 жовтня 2021 р. Справа № 120/9106/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Богоноса М.Б., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ладижинської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення

УСТАНОВИВ

09.08.2021 у Вінницький окружний адміністративний суд надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Ладижинської міської ради (далі - відповідач, Рада).

У позовній заяві позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення 5 сесії 8 скликання Ладижинської міської ради від 10.06.2021 № 77 «Про неетичні дії депутата Ладижинської міської ради 8 скликання».

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що рішенням Ради від 10.06.2021 № 77 засуджено його дії за надання недостовірної неправдивої інформації журналістам інтернет-видання «Gazeta.ua», а також рекомендовано спростувати поширену ним в інтернет - виданні інформацію.

Позивач вважає, що оскаржене ним рішення органу місцевого самоврядування порушує його права як громадянина та депутата Ради, а тому підлягає скасуванню, посилаючись на те, що норми Законів України «Про місцеве самоврядування» та «Про статус депутатів місцевих рад» не наділяють Раду повноваженнями приймати такого роду рішення.

На думку позивача Рада при прийнятті рішення від 10.06.2021 № 77 фактично підмінила судовий орган встановивши факт поширення недостовірної інформації та застосувала не передбачену чинним законодавством відповідальність.

Ухвалою від 16.08.2021 відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

01.09.2021 до суду подано клопотання відповідача про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням сторін.

01.09.2021 до суду подано відзив на позовну заяву у якому відповідач просить у задоволенні вимог адміністративного позову відмовити повністю.

Мотивуючи відзив відповідач звертає увагу суду на те, що оскаржене рішення Ради жодним чином не порушує прав позивача, адже його не було позбавлено чи обмежено у можливості брати участь у засіданнях міської ради та в роботі постійних депутатських комісій, права на виступ, права на висловлення особистої думки з будь-якого питання. На думку відповідача, позивачем не доведено, яким чином оскаржуване рішення посягнуло на його честь та гідність. Крім того, відповідач не погодився із твердженнями позивача про притягнення його спірним рішенням до непередбаченого законом виду відповідальності, аргументуючи свою незгоду тим, що рішення Ради носить рекомендаційний характер.

Ухвалою від 21.10.2021 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи у судовому засіданні.

Надавши оцінку аргументам сторін, що викладені у заявах по суті справи та дослідивши письмові докази суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є депутатом Ладижинської міської ради Вінницької області 8 скликання.

10.06.2021 Ладижинською міською радою прийнято рішення № 77 «Про неетичні дії депутата Ладижинської міської ради 8 скликання». Цим рішенням Рада вирішила:

« 1) засудити дії депутата Ладижинської міської ради 8 скликання від політичної партії «Партія Вінничан» ОСОБА_1 за надання недостовірної неправдивої інформації журналістам інтернет-видання Gazeta.ua , яка паплюжить честь і гідність міського голови та інших людей.

2) рекомендувати депутату ОСОБА_1 спростувати поширену ним в інтернет - виданні недостовірну інформацію.

3) засудити дії депутата ОСОБА_1 за образу іншої людини та патріотичних почуттів українців, які належать до діючих офіційно зареєстрованих в Україні політичних партій, за розповсюдження неправдивої інформації, пліток та наклеювання ярликів ворогів» (а.с. 7).

Не погоджуючись із рішенням Ради від 10.06.2021 № 77 позивач зазначає, що цим рішенням порушено його права як громадянина та депутата Ради, адже його притягнуто до непередбаченої відповідальності за висловлювання, свобода яких гарантується законом.

Визначаючись щодо позовних вимог суд керується такими мотивами.

Правовий статус, засади організації да діяльності органів місцевого самоврядування та депутатів рад врегульований Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі - Закон від 21.05.1997 № 280/97-ВР) та Законом України «Про статус депутатів місцевих рад» від 11.07.2002 № 93-IV (далі - Закон від 11.07.2002 № 93-IV).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону від 21.05.1997 № 280/97-ВР, місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

До системи місцевого самоврядування належить сільська, селищна, міська рада (ч. 1 ст. 5 Закону від 21.05.1997 № 280/97-ВР)

Згідно ч. 1-2 ст. 3 Закону від 11.07.2002 № 93-IV, депутат місцевої ради є повноважним і рівноправним членом відповідної ради - представницького органу місцевого самоврядування.

Депутат місцевої ради відповідно до цього Закону наділяється всією повнотою прав, необхідних для забезпечення його реальної участі у діяльності ради та її органів.

Нормами ст. 8 Закону від 11.07.2002 № 93-IV передбачено загальні правила депутатської етики. Зокрема у них йдеться про те, що депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу та член ради, здійснюючи депутатські повноваження, повинен дотримуватися таких правил депутатської етики: 1) керуватися загальнодержавними інтересами та інтересами територіальної громади чи виборців свого виборчого округу, від яких його обрано; 2) не використовувати депутатський мандат в особистих інтересах чи в корисливих цілях; 3) керуватися у своїй діяльності та поведінці загальновизнаними принципами порядності, честі і гідності; 4) не розголошувати відомостей, що становлять державну або іншу таємницю, яка охороняється законом, інших відомостей з питань, що розглядалися на закритих засіданнях ради чи її органів і не підлягають за їх рішенням розголошенню, та відомостей, які стосуються таємниці особистого життя депутата місцевої ради або виборця, що охороняється законом, чи стали йому відомі у зв`язку з його участю в депутатських перевірках; 5) не допускати образливих висловлювань, не використовувати у публічних виступах недостовірні або неперевірені відомості стосовно органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ і організацій, їх керівників та інших посадових чи службових осіб, депутатських груп, фракцій, окремих депутатів місцевих рад; 6) не приймати будь-яких гонорарів, подарунків, не отримувати винагород безпосередньо чи опосередковано за дії, пов`язані зі здійсненням ним депутатських повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону від 11.07.2002 № 93-IV, регламентом ради чи статутом відповідної територіальної громади можуть бути встановлені також інші правила депутатської етики та заходи впливу щодо тих депутатів місцевих рад, які порушують ці правила.

Відтак, вирішення питань про більш детальне унормування правил етики депутатів місцевих рад віднесено до компетенції Ради, адже в силу ст. 26 Закону від 21.05.1997 № 280/97-ВР затвердження регламенту ради є виключною компетенцією ради.

Судом проаналізовано Регламент Ладижинської міської ради 8 скликання (затверджений рішенням № 6 Ладижинської міської ради від 19.11.2020) та встановлено, що такий не містить норм які б деталізували правила депутатської етики та передбачали б заходи, які підлягають застосуванню щодо депутатів за порушення цих правил.

Однак виходячи із приписів ч. 2 ст. 8 Закону від 11.07.2002 № 93-IV саме до повноважень Ради віднесено реагування на ту чи іншу поведінку депутата, яка на думку представницького колегіального органу місцевого самоврядування суперечить нормам етики.

У практиці діяльності органів місцевого самоврядування заходами впливу щодо депутата Ради за порушення правил етичної поведінки можуть бути попередження, видалення із сесійної зали до кінця пленарного засідання, позбавлення права на продовження виступу та відключення мікрофона, позбавлення депутата права виступу на одному чи декількох пленарних засіданнях Ради, тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону від 21.05.1997 № 280/97-ВР, Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Згідно ст. 19 Закону від 11.07.2002 № 93-IV (права депутата місцевої ради у раді та її органах), депутат місцевої ради користується правом ухвального голосу з усіх питань, що розглядаються на засіданнях ради та її органів, до складу яких він входить. Кожний депутат місцевої ради у раді та її органах, до складу яких він входить, має один голос. Депутат місцевої ради, який не входить до складу відповідного органу ради, може брати участь у його роботі з правом дорадчого голосу. Крім цього депутат місцевої ради має право: обирати і бути обраним до органів відповідної ради; офіційно представляти виборців у відповідній раді та її органах; пропонувати питання для розгляду їх радою та її органами; вносити пропозиції і зауваження до порядку денного засідань ради та її органів, порядку розгляду обговорюваних питань та їх суті; вносити на розгляд ради та її органів пропозиції з питань, пов`язаних з його депутатською діяльністю; вносити на розгляд ради та її органів проекти рішень з питань, що належать до їх відання, поправки до них; висловлюватися щодо персонального складу утворюваних радою органів і кандидатур посадових осіб, які обираються, призначаються або затверджуються радою; порушувати питання про недовіру сільському, селищному, міському голові, розпуск органів, утворених радою, та звільнення посадових осіб місцевого самоврядування; брати участь у дебатах, звертатися із запитами, ставити запитання доповідачам, співдоповідачам, головуючому на засіданні; вносити пропозиції про заслуховування на пленарному засіданні ради звіту чи інформації будь-якого органу або посадової особи, підзвітних чи підконтрольних раді, а також з питань, що віднесені до компетенції ради, інших органів і посадових осіб, які діють на її території; порушувати в раді та її органах питання про необхідність перевірки роботи підзвітних та підконтрольних раді органів, підприємств, установ, організацій; виступати з обґрунтуванням своїх пропозицій та з мотивів голосування, давати довідки; ознайомлюватися з текстами виступів у стенограмах чи протоколах засідань ради та її органів до їх опублікування; оголошувати на засіданнях ради та її органів тексти звернень, заяв, пропозицій громадян або їх об`єднань, якщо вони мають суспільне значення; об`єднуватися з іншими депутатами місцевої ради в депутатські групи, фракції, які діють відповідно до регламенту ради.

Депутат місцевої ради може передати головуючому тексти свого невиголошеного виступу, пропозицій і зауважень з обговорюваного питання для включення до протоколу засідання ради або її органу, в якому він бере участь.

Аналіз норм наведених положень дає підстави для висновку, що застосування заходів впливу щодо депутата Ради за порушення ним правил етичної поведінки неодмінно пов`язане із обмеженням наданих йому як депутату відповідної Ради прав, зокрема права на участь у засіданні Ради, голосування щодо питань які розглядаються на засіданнях ради та її органів, права на виступ під час такого засідання ради, тощо чи застосуванням інших заходів впливу, які тягнуть за собою негативні наслідки для прав чи обов`язків депутата.

Разом із цим, проаналізувавши зміст оскарженого позивачем рішення Ради від 10.06.2021 № 77 «Про неетичні дії депутата Ладижинської міської ради 8 скликання» суд встановив, що таке рішення носить декларативний характер та не містить приписів, які б були підставою для виникнення, зміни чи припинення прав чи обов`язків позивача як депутата Ради.

Зокрема у пунктах 1 та 3 рішення міститься оголошення про засудження дій депутата Ладижинської міської ради 8 скликання ОСОБА_1, тоді як пунктом 2 спірного рішення рекомендовано ОСОБА_1 спростувати поширену ним раніше інформацію.

Пунктом 8 частини першої статті 4 КАС України позивача визначено як особу, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

З наведених норм процесуального Закону випливає, що судовому захисту підлягає лише порушене право. Так, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється. В контексті наведених приписів Кодексу адміністративного судочинства України, підставою для звернення особи до суду з позовом є її суб`єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні прав чи свобод, однак, обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є об`єктивна наявність відповідного порушеного права чи законного інтересу на момент звернення до суду.

При цьому слід зазначити, що неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення можливості чи неможливості реалізації її законного права та/або виникнення додаткового обов`язку.

Однак, судом встановлено, що оскаржене у цій справі рішення Ради від 10.06.2021 № 77 «Про неетичні дії депутата Ладижинської міської ради 8 скликання» не містить приписів які б змінювали зміст чи обсяг прав або обов`язків позивача як депутата Ради чи члена територіальної громади. Відтак, суд доходить висновку, що спірним актом органу місцевого самоврядування права чи охоронювані законом інтереси позивача не порушено, що виключає підстави для його скасування у судовому порядку.

До того ж суд відмовляючи у задоволенні позову звертає увагу, що у випадку незгоди позивача із окремими рішеннями Ради, він маючи статус депутата, вправі із використанням передбачених Законом від 11.07.2002 № 93-IV методів та способів висловлювати свій протест, пропозиції чи зауваження щодо таких рішень у процесі їх ухвалення.

Відносно аргументів позивача про притягнення його оскарженим рішенням від 10.06.2021 № 77 до непередбаченого чинним законодавством виду відповідальності, то суд їх оцінює критично адже обов`язковою ознакою притягнення особи до юридичної відповідальності є застосування щодо неї певних заходів примусу тоді як із прийняттям декларативного рішення від 10.06.2021 № 77 зміст та обсяг прав чи обов`язків позивача не зазнав жодних змін.

Щодо доводів позивача про необхідність скасування спірного рішення від 10.06.2021 № 77 з метою захисту його особистих немайнових прав (честі, гідності, ділової репутації), то суд при їх оцінці звертає увагу на таке.

Перш за все, такі аргументи позову не впливають на юрисдикційну належність цього спору, адже у випадку незгоди особи із змістом рішень органу місцевого самоврядування, позови про спростування інформації, яка міститься, у таких рішеннях не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства (висновок узгоджується із роз`ясненнями наданими Пленумом Верховного Суду України у п. 17 Постанови від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» та тотожним за своїм змістом правовим висновком Верховного Суду, що міститься у постанові від 03.04.2019 у справі № 757/4403/16-ц). Такі рішення органу місцевого самоврядування можуть бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства, однак передумовою їх скасування є встановлення судом факту порушення прав позивача у сфері публічно - правових відносин. Натомість, як встановлено судом, порушень прав чи інтересів позивача внаслідок прийняття Радою рішення від 10.06.2021 № 77 не відбулося.

Підсумовуючи встановлені при розгляді цієї справи обставини та надану їм правову оцінку суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання протиправним та скасування рішення 5 сесії 8 скликання Ладижинської міської ради від 10.06.2021 № 77 «Про неетичні дії депутата Ладижинської міської ради 8 скликання». Тому, адміністративний позов задоволенню не підлягає.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір не підлягає стягненню в його користь за результатом розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні вимог адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ;

Відповідач: Ладижинська міська рада - вул. П. Кравчика, 4, м. Ладижин, Вінницька область, 24321, .

Суддя Богоніс Михайло Богданович