Справа № 420/14834/21
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2021-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ФОП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області (вул..7-ма Пересипська,6, м.Одеса, 65042) про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ФОП ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області за результатом якого позивач просить:

визнати протиправною та скасувати постанову виконуючого обов`язки начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про накладення адміністративно господарських санкцій № 41 від 20.07.2021 на ФОП ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі 10000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170000,00 гривень;

стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача судові витрати в розмірі 23 300 гривень, що складаються з судового збору в розмірі 1700,00 гривень та витрат на професійну правничу допомогу в розмiрi 21600,00 гривень.

Позов мотивовано тим, що постановою виконуючого обов`язки начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області Мельника С.В. № 41 від 20.07.2021 на ФОП ОСОБА_1 накладено адміністративно - господарські санкції у вигляді штрафу у розмірі 10000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170000 грн. Проте позивач зазначає, що спірну постанову прийнято в порушення норм чинного законодавства, з порушенняи процедури проведення перевірки.

Ухвалою суду від 25.08.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (ст.262 КАС України).

Згідно з відзивом на позовну заяву відповідач позов не визнає. В обґрунтування заперечень покликається на те, що 08.07.2021 року співробітниками Головного управління Держпродспоживслужби Одеській області ОСОБА_2 та В ОСОБА_3 з`явились для здійснювався планового заходу державного нагляду (контролю), щодо перевірки характеристик продукції, а саме іграшок та взуття до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » розташованого за адресою АДРЕСА_2 . Проте ФОП ОСОБА_1 не допустив перевіряючих до перевірки. У зв`язку із вищезазначеним перевіряючими був складений Акт №1463 вiд 13.07.2021 року, в Акті зазначено, що перевіряючих не допущено до проведення перевірки. На підставі зазначеного акту 20.07.2021 року прийнята Постанова №41 про застосування до ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарських санкцій у розмірі 170000,00 грн.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, оцінивши їх за власним внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді справи, суд встановив наступні факти та обставини.

Судом встановлено, що відповідно до наказу Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області від 06.07.2021р. №1969 про проведення планової перевірки відповідно до Законів України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», «Про загальну безпечність нехарчової прдукції» наказано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . головним спеціалістам відділу ринкового нагляду провести з 08.07.2021p. по 13.07.2021р. планову перевірку. Предмет перевірки: характеристики іграшок, взуття. Місце розміщення продукції: АДРЕСА_2 магазин "ІНФОРМАЦІЯ_1». Підстава проведення перевірки: секторальний план державного ринкового нагляду на 2021 рік.

08.07.2021 року співробітники Головного управління Держпродспоживслужби Одеській області Продановим В O.I. тa ОСОБА_3 з`явились для здійснювався планового заходу державного нагляду (контролю), щодо перевірки характеристик продукції, а саме іграшок та взуття до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » розташованого за адресою АДРЕСА_2 .

Проте ФОП ОСОБА_1 не допустив перевіряючих до перевірки.

У зв`язку із зазначеним перевіряючими був складений Акт №1463 вiд 13.07.2021 року, в актi зазначено, що перевіряючих не допущено до проведення перевірки.

Акт направлений суб`єкту господарювання засобами поштового зв`язку 13.07.2021 року.

14.07.2021 року складений протокол № 18 про порушення Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» i відповідальність передбачена п.6 ч.4 ст. 44 вищезазначеного Закону.

Протокол направлений ФОП ОСОБА_1 рекомендованим листом, відправлення №284.

20.07.2021 року прийнята Постанова №41 про застосування до ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарських санкцій у розмірі 170 000,00 грн.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів державного ринкового нагляду та контролю нехарчової продукції.

Особливості проведення планових перевірок під час здійснення заходів державного ринкового нагляду врегульовано Законами України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та «Про загальну безпечність нехарчової продукції».

Згідно зі статтею 3 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" законодавство України про державний ринковий нагляд і контроль продукції складається з цього Закону, Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції", інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини в цій сфері, у тому числі технічних регламентів.

Відповідно до абзацу 8 частини 1 статті 1 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" державний ринковий нагляд - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.

Встановлені вимоги - це вимоги щодо нехарчової продукції та її обігу на ринку України, встановлені технічними регламентами (абзац 2 частини 1 статті 1 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції").

Відповідно до положень згаданої вище статті орган державного ринкового нагляду - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного ринкового нагляду у межах сфери своєї відповідальності, що визначається відповідно до Закону.

У разі якщо орган ринкового нагляду здійснює визначені цим Законом та Законом України "Про загальну безпечність нехарчової продукції", повноваження також через свої територіальні органи, термін "орган ринкового нагляду" позначає також його територіальні органи.

Сфера відповідальності органу ринкового нагляду - перелік видів продукції, затверджений відповідно до цього Закону Кабінетом Міністрів України, щодо яких відповідний орган ринкового нагляду здійснює ринковий нагляд.

З метою здійснення ринкового нагляду органи ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності: проводять перевірки характеристик продукції, в тому числі відбирають зразки продукції та забезпечують проведення їх експертизи (випробування); приймають у випадках та порядку, визначених цим Законом, рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, здійснюють контроль стану виконання суб`єктами господарювання цих рішень; вживають у порядку, визначеному цим та іншими законами України, заходів щодо притягнення до відповідальності осіб, винних у вчиненні порушень вимог цього Закону та встановлених вимог (пункти 4, 6, 11 частини 1 статті 11 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції").

Частинами 1 та 2 статті 20 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" передбачено, що ринковий нагляд здійснюється відповідно до секторальних планів ринкового нагляду, які щорічно затверджуються органами ринкового нагляду відповідно до сфер їх відповідальності. Секторальний план ринкового нагляду охоплює види продукції відповідно до сфер відповідальності органів ринкового нагляду та визначає належність цих видів продукції до певного ступеня ризику.

Секторальні плани ринкового нагляду затверджуються відповідними органами ринкового нагляду не пізніше 1 грудня року, що передує плановому (частина 8 статті 20).

Частиною 1 статті 22 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" визначено, що заходами ринкового нагляду є: 1) перевірки характеристик продукції, у тому числі відбір зразків продукції та їх експертиза (випробування); 2) обмежувальні (корегувальні) заходи, що включають: а) обмеження надання продукції на ринку; б) заборону надання продукції на ринку; в) вилучення продукції з обігу; г) відкликання продукції; 3) контроль стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів; 4) попередження органами ринкового нагляду споживачів (користувачів) про виявлену цими органами небезпеку, що становить продукція.

Згідно з частиною 2 статті 23 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" при проведенні перевірок характеристик продукції органи ринкового нагляду враховують ступінь ризику, який може становити відповідна продукція, а також відомості, що містяться у зверненнях споживачів (користувачів) про захист їх права на безпечність продукції, та іншу інформацію щодо продукції.

Відповідно до частин 3, 6 статті 23 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції.

Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові - у розповсюджувачів та виробників такої продукції.

Предметом таких перевірок є характеристики продукції певного виду (типу), категорії та/або групи.

Перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та направлень на проведення перевірки, що видаються та оформлюються відповідно до цього Закону. У разі одержання інформації про надання на ринку продукції, що становить серйозний ризик, відповідні накази та направлення видаються і оформлюються невідкладно.

Перевірки характеристик продукції проводяться: 1) у торговельних та складських приміщеннях суб`єктів господарювання; 2) у місцях введення продукції в експлуатацію (якщо відповідність продукції певним встановленим вимогам може бути визначена лише під час введення її в експлуатацію); 3) за місцем проведення ярмарку, виставки, показу або демонстрації продукції в інший спосіб; 4) у місцях зберігання під митним контролем продукції, митне оформлення якої призупинено за результатами контролю продукції; 5) за місцезнаходженням органу ринкового нагляду.

Планова перевірка органами державного ринкового нагляду проводиться не стосовно суб`єкту господарювання, а стосовно продукції, характеристики якої перевіряються.

Предметом таких перевірок є характеристики продукції певного виду (типу), категорії та/або групи.

Під час проведення перевірок продукції певного виду (типу), категорії та/або групи забороняється перевіряти продукцію іншого виду (типу), категорії та/або групи.

Таким чином, планова перевірка відповідно до вимог Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" має особливості, відмінні від перевірок, які здійснюються відповідно до вимог Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". Зазначена перевірка не потребує попереднього затвердження плану з зазначенням відомостей про суб`єкта господарювання, а потребує лише зазначення у секторальному плані з переліком виду продукції, яку планується перевірити, та характеристик продукції, що планується перевірятись. Також така перевірка проводиться без попереднього письмового чи усного повідомлення суб`єкта господарювання про проведення планового заходу, оскільки Закони України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" та "Про загальну безпечність нехарчової продукції" не передбачають надіслання такого.

Відтак, доводи представника позивача в частині неповідомлення його довірителя про початок проведення планової перевірки, що, на його думку, є порушенням, спростовуються наведеними вище положеннями законодавства.

Щодо процедури проведення перевірки та прийняття оскаржуваного рішення, то суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 5 статті 23-1 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" за результатами здійснення планової або позапланової перевірки характеристик продукції посадова особа органу ринкового нагляду складає акт, який повинен містити такі відомості:

а) найменування органу ринкового нагляду, а також посади, прізвища, імена та по батькові посадових осіб, які здійснили відповідний захід;

б) дату та номер складання акта;

в) місце розміщення продукції (найменування та адреса об`єкта, де розміщується продукція (магазин, ринок тощо);

г) найменування юридичної особи, її місцезнаходження або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, у тому числі фізичної особи - підприємця, її місце проживання, телефон, інші відомості, що дають змогу ідентифікувати осіб, що є виробниками, уповноваженими представниками, імпортерами або розповсюджувачами відповідної продукції;

ґ) тип перевірки (планова або позапланова);

д) предмет перевірки (вид (тип), категорія та/або група продукції);

е) прізвища, імена та по батькові осіб, які залучаються до проведення перевірки відповідно до пункту 7 частини першої статті 15 цього Закону.

Посадова особа органу ринкового нагляду зазначає в акті детальний опис порушень вимог законодавства, виявлених під час перевірки, з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу ринкового нагляду, які здійснювали перевірку, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.

Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.

Зауваження суб`єкта господарювання або уповноваженої ним особи щодо здійснення перевірки є невід`ємною частиною акта органу ринкового нагляду.

У разі відмови суб`єкта господарювання або уповноваженої ним особи підписати акт посадова особа органу ринкового нагляду вносить до такого акта відповідний запис.

Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі, у тому числі фізичній особі - підприємцю, або уповноваженій нею особі в останній день перевірки, а другий зберігається в органі ринкового нагляду.

Отже, вказаними положеннями Закону передбачено, що в останній день перевірки (13.07.2021р.) акт перевірки характеристик продукції підписується посадовою особою ринкового нагляду та суб`єктом господарювання, у якого проводилася така перевірка. При цьому, якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом перевірки, він підписує такий із відповідними зауваженням, а у разі відмови від підписання акту посадова особа органу ринкового нагляду вносить до такого акту відповідний запис.

Водночас, акт проведення перевірки продукції №1463 від 13 липня 2021 року не містить відмітки про відмову суб`єкта господарювання від підпису, як і не містить зазначення про отримання ним другого примірника такого акту.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що органом ринкового нагляду не дотримано процедуру складання акту в частині ознайомлення суб`єкта господарювання з таким одразу після проведення перевірки.

Відповідно до пунктів 3-6 частини 6 статті 44 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" про вчинення порушень, зазначених у цій статті, посадові особи органів ринкового нагляду, що виявили правопорушення, складають протокол на підставі документів, що містять інформацію про походження продукції та її обіг.

Протокол складається у двох примірниках, які підписуються посадовими особами органу ринкового нагляду та фізичною особою, у тому числі фізичною особою - підприємцем, чи керівником юридичної особи або уповноваженою ним особою.

У разі відмови фізичної особи, у тому числі фізичної особи - підприємця, чи керівника юридичної особи або уповноваженої ним особи підписати протокол посадова особа органу ринкового нагляду вносить до такого протоколу відповідний запис.

Один примірник протоколу вручається фізичній особі, у тому числі фізичній особі - підприємцю, чи керівнику юридичної особи або уповноваженій ним особі, а другий - зберігається в органі ринкового нагляду.

Аналіз наведених приписів свідчить про те, що протокол про виявлене порушення вимог законодавства складається виключно на підставі документів, що містять інформацію про походження продукції та її обіг.

Водночас, в даному випадку органом ринкового нагляду як в складеному протоколі, так і в акті перевірки характеристик продукції не зазначено про документи, які містять інформацію про походження продукції та її обіг.

Відтак, оскільки у протоколі відсутні посилання на документи, які містять інформацію про походження продукції та її обіг, тому такий протокол не відповідає вимогам, що встановлені до нього.

Крім того, в протоколі про виявлене порушення вимог Закону відсутній підпис про вручення такого суб`єкту господарювання або ж вказівка про відмову від підпису в ньому.

Крім того, у наказi про призначення перевірки №1696 від 06.07.2021 тa направленні ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області на проведення перевірки № 1509 від 05.07.2021 року місцем розміщення продукції вказано АДРЕСА_2 магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1». Відповідно до договору оренди № ДГ-106 від 01.01.2021року укладеного між ТОВ «Одеський торговий дім» тa ФОП ОСОБА_1 , в оренду передано приміщення 106 за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 60,6 кв.м. Тобто, працівниками ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області зазначено у вищевказаних направленні та Наказi адресою розміщення продукції магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який не має відношення до ФОП ОСОБА_1 , який користується іншим приміщенням за вищевказаною адресою. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно № 272875810 вiд 01.09.2021 об`єкт нерухомості за вищевказаною адресою має загальну площу 13652.4 кв.м нежилих приміщень 1-го, 4-го поверхів та техприміщень.

Згідно акту про проведення перевірки характеристик продукції № 1463 вiд 13.07.2021 року місцем розміщення продукції вказано: АДРЕСА_2 магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1». Як зазначено вище відповідно до договору оренди № ДГ-106 від 01.01.2021 року укладеного мiж ТОВ «Одеський торговий дім» та ФОП ОСОБА_1 , в оренду передано приміщення 106 за адресою: АДРЕСА_2 . Тобто, працівниками ГУ Держпродспоживслужби В Одеській області зазначено у вищевказаному акті адреса розміщення продукції магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який не відношення до ФОП ОСОБА_1 , який користується іншим приміщенням за вищевказаною адресою.

Відповідачем не надано доказів, що магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 » і приміщення 106 за адресою: АДРЕСА_2 це одне і теж приміщення.

Відповідно до пунктів 7-8 частини 6 статті 44 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" протокол разом з актом перевірки, поясненнями фізичної особи, у тому числі фізичної особи - підприємця, чи керівника юридичної особи або уповноваженої ним особи (у разі їх наявності) та документами, що стосуються справи, не пізніше наступного робочого дня за днем його складання передається керівнику чи заступнику керівника органу ринкового нагляду, які розглядають справу протягом 15 календарних днів з дня отримання протоколу та відповідних документів і приймають рішення про накладення штрафу. Кожний штраф оформляється окремою постановою. Постанова надсилається суб`єкту господарювання не пізніше наступного робочого дня за днем її оформлення.

Відтак, керівник чи заступник керівника органу ринкового нагляду на підставі протоколу про виявлене порушення та акту перевірки характеристик продукції протягом 15 календарних днів з дня отримання таких приймає рішення про накладення штрафу.

Суд зазначає, що вказаним Законом не передбачено повідомлення суб`єкта господарювання про розгляд справи, а відтак доводи представника позивача щодо неповідомлення суб`єкта господарювання про розгляд справи органом ринкового нагляду є необґрунтованими.

Надаючи оцінку прийнятій постанові, слід встановити, чи мав місце факт недопуску позивачем до проведення перевірки характеристик продукції посадових осіб контролюючого органу та невиконання встановлених вимог посадових осіб, які здійснювали ринковий нагляд, адже штрафна санкція до позивача застосована саме у зв`язку із порушенням пункту 6 частини 4 статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

Так, відповідно до підпункту 6 пункту 4 статті 44 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" до суб`єкта господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу в разі створення перешкод шляхом недопущення до проведення перевірок характеристик продукції та невиконання встановлених цим Законом вимог посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд.

Тобто, притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності за цією нормою можливе у разі створення перешкод шляхом недопущення до проведення перевірки та у разі невиконання встановлених Законом вимог посадових осіб, що здійснюють ринковий нагляд.

Судом встановлено, що постанова про накладення штрафу № 41 від 20.07.2021р. винесена за те, що суб`єкт господарювання не допустив представників відповідача для проведення перевірки.

З огляду на викладене суд зазначає, що відповідачем не надано доказів недопуску представників відповідача для проведення перевірки саме у приміщенні яке на підставі договору оренди № ДГ-106 від 01.01.2021 року перебуває у користуванні позивача та не надано доказів що магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 » і приміщення 106 за адресою: АДРЕСА_2 це одне і теж приміщення.

Відтак, постанова про накладення штрафу № 41 від 20.07.2021р. є необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

Оцінюючи правомірність дій та рішень суб`єктів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наданий представником відповідача відео-файл щодо намагання проведення перевірки, який міститься на ком пакт-диску не спростовує вищенаведені висновки суду.

Відтак, відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх та беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності прийнятого ним рішення, а тому таке слід визнати протиправним та скасувати.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зважає на положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, частиною 1 якої визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При вирішенні питання щодо підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 21600,00 гривень суд враховує приписи статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, частиною 1 статті 134 КАС України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з частиною 2 цієї статті за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Приписами частини 4 статті 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частинами 5, 6 статті 134 КАС України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 7 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Зі змісту вказаних норм слідує, що від учасника справи, який поніс витрати на професійну правничу допомогу, вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При стягненні витрат на правову допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності чи відповідного договору.

Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати позивач обґрунтовує тим, що відповідно до договору про надання правничої допомоги № 61/21 від 09.08.2021 р., укладеного з ОСОБА_1 , згідно п. 3.1. Договору за надання правничої допомоги Клієнт зобов`язується виплатити гонорар у розмірі 21 600 (двадцять одну тисячу шістсот) гривень..

Водночас, на переконання суду, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, у розмірі 21 600 гривень є досить завищеними.

Так, надані адвокатом послуги, що пов`язані із попереднім вивченням матеріалів, формуванням правової позиції, консультуванням, укладенням договору про надання правничої допомоги, додатку до договору та оформлення фінансових документів, опрацюванням законодавчої бази, вивченням судової практики, копіюванням документів охоплюються єдиною метою, якою є підготовка до складання позовної заяви, а тому обсяг виконаної роботи є неспівмірним із складністю такої роботи.

Отже, більшість послуг, що надавалися на виконання умов згаданого договору, були пов`язані із підготовкою до складання позовної заяви, а тому деталізація (поділ на окремі частини) таких не свідчить про надання послуг у більшому обсязі.

Також досить сумнівними є твердження представника позивача про витрату ним десяти годин часу для підготовки відповіді на відзив на позов, адже зміст такої в деякій частині дублює зміст позовної заяви.

Крім того, адміністративна справа №120/2516/21-а розглядалась у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, що свідчить про те, що така справа належить до справ незначної складності, що також вказує на необґрунтовано завищену вартість наданих послуг.

Встановлені обставини вказують на недостатню обґрунтованість розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 21600,00 гривень, а тому слід дійти висновку, що такий розмір є досить завищеним.

Відтак, на переконання суду, розмір витрат на професійну правничу допомогу підтверджено у розмірі 3000,00 гривень, що відповідає вимогам співмірності, розумності та справедливості.

Таким чином, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 3000,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ФОП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області (вул..7-ма Пересипська,6, м.Одеса, 65042) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову виконуючого обов`язки начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про накладення адміністративно господарських санкцій № 41 від 20.07.2021 на ФОП ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі 10000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170000,00 гривень.

Стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області (вул..7-ма Пересипська,6, м.Одеса, 65042, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ФОП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 4700,00 гривень, що складаються з судового збору в розмірі 1700,00 гривень та витрат на професійну правничу допомогу в розмiрi 3000,00 гривень.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С. Єфіменко