Справа № 120/13312/21-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2021-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про забезпечення адміністративного позову

м. Вінниця

22 жовтня 2021 р. Справа № 120/13312/21-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Альчук М.П., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про забезпечення позову у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до відділу у Вінницькому районні головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до відділу у Вінницькому районні головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

21.10.2021 року позивачем подано заяву про забезпечення позову, у якій просить вжити заходів забезпечення позову, а саме:

- забезпечити позов шляхом накладення заборони іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета позову, а саме земельних ділянок за кадастровими номерами: :03:001:0074; :03:001:0075; :03:001:0076; :03:001:0077; :03:001:0078; :03:001:0079; :03:001:0080.

В обґрунтування поданої заяви вказано, що позивачем з відомостей, що містяться в публічній кадастровій карті України, та інформації з Державного земельного кадастру встановлено про розпаювання земельної ділянки під кар`єром, на користування якого у позивача наявний спеціальний дозвіл, строком дії до 29.07.2033 року, площею 22 га.

При цьому, загальна площа розпайованої земельної ділянки в межах спецдозволу складає 12,1044 га з 22 га та зареєстровано 7 земельних ділянок. На переконання позивача, відповідач здійснює фактичні дії, що сприяють оформленню права власності на вказані земельні ділянки іншим особам, що в такому випадку спричинить неможливість виконання рішення у даній справі.

Ухвалою суду 20.10.2021 року призначено до розгляду в судовому засідання заяву ОСОБА_1 щодо забезпечення доказів.

У зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути заяву про забезпечення доказів одночасно із заявою про забезпечення позову.

У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце засідання повідомлені належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За правилами, встановленими ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно п. 1, 2 ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Положеннями пунктів 1, 2 частини 1 ст. 151 КАС України передбачено, що позов може бути забезпечено зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта, забороною відповідачу вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Крім того, у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" зазначено, що при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з Рекомендацією № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятою Комітетом Ради Європи 13.09.1989, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 25.04.2019 року у справі № 826/10936/18, від 30.09.2019 року у справі № 826/10936/18, від 22.11.2019 року у справі № 640/18007/18.

При цьому в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про ймовірність ускладнень, пов`язаних з виконанням рішення суду, що є очевидними ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у адміністративному провадженні.

Отже позивач, як на підставу вжиття судом заходів забезпечення позову, вказує на те, що у разі здійснення реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та, як наслідок передача розпайованих земельних ділянок у приватну власність юридичних чи фізичних осіб знівелює виконання рішення ухвалене судом по суті справи.

В ході дослідження матеріалів справи, судом здійснено запити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна щодо права власності на розпайовані земельні ділянки за кадастровими номерами: :03:001:0074; :03:001:0075; :03:001:0076; :03:001:0077; :03:001:0078; :03:001:0079; :03:001:0080 та встановлено, що за вказаними ділянками зареєстровані права власності відсутні.

При цьому суд наголошує, що розпайоваваним земельним ділянкам загальною площею 12,1044 га у межах дії спецдозволу з 22 га, вже присвоєно кадастрові номера. Тому з огляду на наведене, суд вважає, що подальше оформлення прав на сформовані земельні ділянки без належного встановлення обставин справи, може заподіяти шкоду правам, свободам та інтересам позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а для відновлення таких йому необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Суд зазначає, що забезпечення позову у запропонований позивачем спосіб відповідає предмету позову. Невжиття судом таких заходів може призвести до виникнення в майбутньому нових спорів та судових справ. Водночас вжиття таких заходів забезпечення позову не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані лише на збереження існуючого становища до винесення остаточного рішення у справі.

Будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є надання тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується за наявності об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

В даному випадку, збереження існуючого стану на час розгляду справи, на переконання суду, не призведе до заподіяння сторонам чи третім особам більшої шкоди, ніж якщо таких заходів забезпечення позову не буде вжито, оскільки продовження реєстрації третіми особами права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:001:0074; :03:001:0075; :03:001:0076; :03:001:0077; :03:001:0078; :03:001:0079; :03:001:0080 площею 12.1044 га під час розгляду цієї справи може призвести до додаткових звернень громадян до суду. Тобто, в такому випадку вирішення судом цього спору буде недостатньо ефективним для позивача.

Водночас, одним з основних завдань адміністративного судочинства, які закріплені в ст. 2 КАС України, є вирішення спору у публічно-правових відносинах з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд враховує, що відповідно до ст. 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настане подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008), Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

З урахуванням наведених обставин суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що враховуючи те, що ведення Державного земельного кадастру забезпечує Держгеокадастр та його територіальні органи, а реєстраційні дії вчиняються державним реєстратором, то ухвалу про забезпечення позову слід також направити до головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області та відділу у Вінницькому райогі головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області для виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 КАС України ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 9, 150, 151, 154, 243, 248, 256 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити будь-яким особам до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 120/13312/21-а вчиняти будь-які дії, що стосуються предмета спору, а саме земельних ділянок за кадастровими номерами: :03:001:0074; :03:001:0075; :03:001:0076; :03:001:0077; :03:001:0078; :03:001:0079; :03:001:0080.

Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надіслати головному управлінню Держгеокадастру у Вінницькій області та відділу у Вінницькому районні головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Альчук Максим Петрович