Справа № 160/14951/21
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2021-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ніколайчук С.В.,
27 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу, що дає право на пенсію, призначену у відповідності до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи-з 22.08.1992р. по 30.06.1993 року, в якості підземного чергового електрослюсаря з ремонту обладнання на шахті «Нова» , та призначити пенсію за віком на пільгових умовах починаючи з 27.11.2020 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем надані всі необхідні підтверджуючі стаж роботи документи, проте, відповідачем відмовлено у призначені пільгової пенсії, та не враховано період роботи з 22.08.1992 року по 30.06.1993 року до страхового стажу за відсутності підтвердження первинної атестації робочих місць та перелік професій на підприємстві шахта «Нова».
На думку позивача, оскаржувані дії є протиправними, у зв`язку з чим він звернувся до суду з даним позовом та просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2021 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
На виконання вимог ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 вересня 29 вересня 2021 року на адресу суду від відповідача 29 вересня 2021 року надійшов відзив на позовну заяву.
В наданому до суду відзиві зазначено, що позивач на дату звернення з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 не досяг пенсійного віку.
До пільгового стажу не враховано період роботи з 22.08.1992 року по 30.06.1993 року, оскільки не надано первинну атестацію робочих місць та перелік професій.
У задоволенні позовних вимог просить відмовити у повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
ОСОБА_1 є громадянин України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 .
Позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 та надав документи на призначення за віком за списком № 1.
До заяви про призначення пенсії позивачем було надано:
- копія паспорта позивача;
- копія довідки № 185 від 24.12.2002 року Жовтоводського МТЦК та СП;
- копія диплому № НОМЕР_3 ;
- копія трудової книжки ;
- копія довідки розрахунку пенсії за віком № 1058 від 28.11.2020 року;
- копія довідки № 419 від 14.12.2020 року;
- копія довідки від 12.02.2018 року № 60/215;
- копія довідки від 29.07.2016 року № 88/212;
- копія довідки від 29.07.2016 року № 89/212;
- копія довідки від 17.08.2016 року № 122;
- копія довідки від 17.08.2016 року № 123;
- копія довідки від 17.08.2016 року № 124;
- копія виписки з наказу № 218 від 23.09.1985;
- копія довідки № 57 від 24.12.2020 року про заробітну плату для обчислення пенсії.
Крім того, у листі зазначено, що до пільгового стажу не враховано період роботи з 22.08.1992 року по 30.06.1993 року, оскільки не надано первинну атестацію робочих місць та перелік професій.
Також, до страхового стажу не враховано період роботи з 18.01.2002 року по 30.07.2002, оскільки в трудовій книжці у записі про звільнення з роботи на печатці неможливо прочитати назву підприємства.
Не погоджуючись з відмовою у призначенні пенсії на пільгових умовах, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Предметом даного спору є відмова суб`єкта владних повноважень у зарахуванні пільгового стажу роботи, у зв`язку з відсутністю первинної атестації робочого місця.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладеним в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин.
Згідно з ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку проведення атестації робочих місць за зами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року N 442 (442-92-п), атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, вина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Частиною другою пункту 4 зазначеного Порядку №442 встановлено, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.
З аналізу чинного законодавств можна зробити висновок, що законодавцем покладено обов`язок проведення атестації робочих на керівників підприємств, а тому її не проведення не може позбавити громадян конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці 21.08.1992р. (п.3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, й, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики 18.11.2005р. №383.
За змістом пунктів 1 та 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992р. № 442, що набрав чинності 21.08.1992р., атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних них факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Пунктом 4 Порядку № 442 передбачено, що атестація робочих місць за умовами Водиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного років.
Згідно з підпунктами 4.1 - 4.3 Порядку № 383 при призначенні пенсії за віком на умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами м 21.08 1992р.. відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджено за результатами атестації.
Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.
У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997р. (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.
Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком №442 та розробленими на виконання постанови №442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01. 09.1992р. №41.
Згідно із зазначеними нормативними актами основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Відповідно до положень Порядку № 442 відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.
Розділом І постанови Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 року визначено, щодо професій передбачених Списком № 1 відносяться всі працівники, інженерно-технічні робітники і службовці, зайняті повний робочий день на підземних роботах по видобутку вугілля, руди, сланцю, нафти і інших рудних і нерудних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників і інших підземних споруд.
Судом встановлено, що записи у трудовій книжці позивача у спірний період відповідають вимогам щодо найменування професії, що значиться у Списках №1, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року№ 1173, тому у позивача відсутній обов`язок на доведенню головному управленню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відповідність посади, згідно якої позивача має право на пільгову пенсію за Списком № 1.
Стосовно вимог позивача про зарахування до пільгового стажу період роботи з 22.08.1992 року по 30.06.1993 року через відсутність первинної атестації робочих місць та перелік професій, судом встановлено наступне.
З метою усунення встановлених відділом призначення пенсій управління пенсійного забезпечення недоліків, позивач 15.02.2021 року звернувся до своїх роботодавцяців -ТОВ «Восток Руда» з запитами про надання інформації.
Згідно з отриманою відповіддю ТОВ «Восток Руда» (вих. № 34 від 15.03.2021 року) повідомило, що оскільки позивач у запитуваний період з 22.08.1992 року по 30.06.1993 року був працівником шахти «Нова» ДП «Схід ГЗК», то, відповідно, для отримання інформації щодо проведеної атестації робочих місць за даний період необхідно звернутися саме до ДП «Схід ГЗК». Водночас, перша атестація робочих місць працівників шахти «Нова» СП «ВостГОК Ашурст» (з 05.07.2021 року - ТОВ «Восток - Руда») за умовами праці для підтвердження їх права на пільгове пенсійне забезпечення була проведена у терміни, визначені Порядком атестації, та затверджена наказом від 27.05.1996 року № 138.
Відповідно до листа від 04.03.2021 № 15-10/1381 ДП «Схід ГЗК» підтвердило, що позивач у період з 24.10.1998 по 30.06.1993, згідно з записів трудової книжки, працював електрослюсарем черговим та з ремонту устаткування на підземних гірничих роботах шахти «Нова». Шахта «Нова» входила до складу ДП «СхідГЗК» по 30.06.1993. З 01.07.1993 року весь особовий склад шахти без суттєвих змін в умовах праці було передано до спільного підприємства «ВостГОК-Ашурст» (на сьогодні ТОВ «Восток - Руда»).
Між тим, позовна вимога про зобов`язання головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровські області призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах пенсії за віком на пільгових умовах не може бути задоволена судом, оскільки позивачем обрано не вірний спосіб захисту порушеного права і суд не може втручатись в дискреційні повноваження пенсійного органу.
Статтею 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що Пенсійний фонд є органом, який здійснює нарахування та призначення пенсії та підготовляє документи для її виплати.
Відтак, виключно до компетенції Пенсійного фонду відноситься призначення пенсії, позаяк суд не може своїм рішенням втручатись в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень щодо прийняття ним рішень.
Відповідно до ч.2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача, з урахуванням положень ч.2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати головне управління пенсійного фонду України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно, з урахуванням позиції суду, викладеної у рішенні та зарахованим стажем роботи даним судовим рішенням.
Відповідно до положень статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з частинами першої та четвертої статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною першою статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд зробив висновок, що викладені в адміністративному позові доводи позивача є такими, що підлягають до часткового задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
На підставі ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати розподіляються пропорційно до задоволених вимог позивача.
При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 908,00 грн., що підтверджується квитанцією від 20.08.2021 року № 18.
Отже, оскільки задоволено основну позовну вимогу позивача сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 908,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірі 908,00 грн.
Керуючись ст. ст.ст. 241-246, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Зобов`язати головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу, що дає право на пенсію, призначену у відповідності до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», період роботи з 22.08.1992 року по 30.06.1993 року, в якості підземного чергового електрослюсаря з ремонту обладнання на шахті «Нова».
Зобов`язати головне управління пенсійного фонду України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням позиції суду, викладеної у рішенні та зарахованим стажем роботи даним судовим рішенням.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській сплачені позивачем судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 908,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук