Справа № 420/7375/19
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2021-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/7375/19
Головуючий в 1 інстанції: Вовченко О.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Шляхтицького О.І.,

суддів: Домусчі С.Д., Семенюка Г.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 травня 2021 року по справі № 420/7375/19 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

06 грудня 2019 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії.

Одеський окружний адміністративний суд ухвалою від 11 грудня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

08 січня 2020 року до суду від позивача за вх.№672/20 надійшла належним чином оформлена позовна заява з додатками (з копією відповідачу), в якій позовні вимоги викладені в наступній редакції:

-визнати бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , щодо невиплати позивачу грошової компенсації за піднайом (найм) жилих приміщень та підйомної допомоги в розмірі місячного грошового забезпечення протиправною;

-зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити позивачу підйомну допомогу в розмірі 8604,00 гривень за наступними реквізитами - одержувач: ОСОБА_1 ; рахунок: НОМЕР_2 ; IBAN: НОМЕР_3 ; банк одержувача АТ КБ «ПРИВАТБАНК», Київ, Україна; ЄДРПОУ одержувача: ; номер рахунку для поповнення: НОМЕР_4 ;

-зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити позивачу грошову компенсацію за піднайом (найм) мною жилих приміщень в розмірі 8500,00 гривень за наступними реквізитами - одержувач: ОСОБА_1 ; рахунок: НОМЕР_2 ; IBAN: НОМЕР_3 ; банк одержувача АТ КБ «ПРИВАТБАНК», Київ, Україна; ЄДРПОУ одержувача: ; номер рахунку для поповнення: НОМЕР_4 ;

-зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити позивачу завдану моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн. за наступними реквізитами - одержувач: ОСОБА_1 ; рахунок: НОМЕР_2 ; IBAN: НОМЕР_3 ; банк одержувача АТ КБ «ПРИВАТБАНК», Київ, Україна; ЄДРПОУ одержувача: ; номер рахунку для поповнення: 277940 .

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що позивачка проходила військову службу на посаді помічника начальника відділення персоналу військової частини НОМЕР_1 , переїхавши з одного населеного пункту в іншій звернулась з рапортом на отримання підйомної допомоги, проте, зазначену допомогу не отримала. Крім того, з березня 2019 по липень 2019 позивач мала право на компенсацію за піднайом (найом) жилих приміщень, яку, також отримано не було. Внаслідок неотримання підйомної допомоги позивач зазнала душевних страждань, а відтак просить стягнути з відповідача моральну шкоду..

Відповідач проти задоволення позову заперечував, надав до суду першої інстанції відзив, у якому зазначив, оскільки проведення індексації перебуває в прямій залежності від фінансових ресурсів відповідних бюджетів та не може виходити за їх межі. Порядок № 1078 не передбачає механізму нарахування та виплати індексації за попередні роки.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 18 травня 2021 року позов ОСОБА_1 задовольнив частково.

Визнав протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду рапорту ОСОБА_1 від 08.03.2019 на виплату грошової компенсації за піднайом (найом) жилих приміщень.

Визнав протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 підйомної допомоги в розмірі місячного грошового забезпечення.

Зобов`язав військову частину НОМЕР_1 розглянути рапорт ОСОБА_1 від 08.03.2019 на виплату грошової компенсації за піднайом (найом) жилих приміщень із урахуванням висновків суду.

Зобов`язав військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 підйомну допомогу в розмірі 8 604,00 гривень за наступними реквізитами - одержувач: ОСОБА_1 ; рахунок: НОМЕР_2 ; IBAN: НОМЕР_3 ; банк одержувача АТ КБ «ПРИВАТБАНК», Київ, Україна; ЄДРПОУ одержувача: ; номер рахунку для поповнення: НОМЕР_4 .

В задоволенні решти позовних вимог - відмовив.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду в частині відмови позовних вимог , військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального права, а саме не досконало проаналізовано доводи сторін та надані ними докази, тому просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти по справі нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог повністю.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- суд першої інстанції не звернув увагу, на те, що відповідно до рапорту від 18.05.2018 за номером вх. № 2202 просить зняти позивачку з черги на службове житло у в/ч НОМЕР_1 , за власним бажанням за сімейними обставинами, тобто не має право на отримання грошової компенсації на піднайом (найом) житлового приміщення через, те що вона не перебувала на квартирному обліку , а отже відповідно до 8.1 розділу VIII Інструкції , не відповідає тим вимогам які поставлені нормою до суб`єктів отримання такої виплати ;

- суд першої інстанції проігнорував той факт, що для виплати грошової допомоги позивачу фінансовий орган військової частини НОМЕР_1 повинна отримати погодження виплати грошової (підйомної) допомоги від фінансової служби вищого рівня.

Обставини справи.

Відповідно до копії паспорту громадянина України (т.1 а.с.19-22), місце проживання ОСОБА_1 з 17.04.2002: АДРЕСА_1 .

21.07.2017 знято з реєстрації місце проживання позивача.

З 21.07.2017 місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідки комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради №503565.36.19 від 07.03.2019 (т.1 а.с.28) та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (т.1 а.с.29), за ОСОБА_1 не зареєстровано право власності на нерухоме майно.

Згідно пояснень ОСОБА_2 , які вона надала у судовому засіданні у якості свідка, її донька ОСОБА_1 у період проходження військової служби у смт Чорноморське, мешкала у квартирі за адресою АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_2 на праві власності (т.1 а.с.33-38), а також у знайомих доньки.

Молодшого лейтенанта запасу ОСОБА_1 , відповідно до витягу з наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 26.04.2017 №50 (т.1 а.с.16) та витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.05.2017 №89 (т.1 а.с.17), призначено помічником начальника відділення персоналу 38 зенітного ракетного полку оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » сухопутних військ збройних сил України, ВОС - 2905003 та зараховано до списків особового складу.

26.04.2017 між Міністерством оборони України в особі командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ОСОБА_1 укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу строком на п`ять років (т.1 а.с.93-94).

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.08.2019 №177 (т.1 а.с.18) старшого лейтенанта ОСОБА_1 вважати такою, що 09 серпня 2019 року справи та посаду здав і вибув до нового місця служби у м.Одеса. З 09 серпня 2019 року виключити зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення та видати відповідні атестати.

Відповідно до довідки №95/17 від 24.07.2017 (т.1 а.с.155-156), місцезнаходження військової частини НОМЕР_1 є

АДРЕСА_4 ОСОБА_1 звернулась з рапортом до командира військової частини НОМЕР_1 (т.1 а.с.168) у якому просила зняти її з черги на службове житло у військовій частині НОМЕР_1 за власним бажанням за сімейними обставинами.

11 липня 2019 ОСОБА_1 звернулась з рапортом до командира військової частини НОМЕР_1 (т.1 а.с.26) у якому просила дозволу виплатити, відповідно до Наказу Міністра оборони України №45 від 05.02.2018, у розмірі згідно порядку виплат військовослужбовцям Збройних Сил України підйомну допомогу згідно цього наказу.

На зазначеному рапорті від 11.07.2019 міститься резолюція «Начальнику штабу в наказ».

Військова частина НОМЕР_1 здійснила розрахунок підйомної допомоги військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 молодшому лейтенанту ОСОБА_1 (т.1 а.с.27), відповідно до якого, сума підйомної допомоги складає 8604,00 грн.

08 березня 2019 року ОСОБА_1 звернулась з рапортом на виплату грошової компенсації за піднайом (найом) житла до командира військової частини НОМЕР_1 (т.1 а.с.98) у якому просила виплачувати їй грошову компенсацію за піднайом (найом) житла за адресою : АДРЕСА_5 .

До зазначеного рапорту були додані наступні документи: довідка про перевірку житлових умов, копія паспорту ОСОБА_1 , копія ІПН, довідка з комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради №503565.36.19 від 07.03.2019, інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, довідка про склад сім`ї та реєстрацію.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки житлова комісія при розгляді рапорту на виплату грошової компенсації за піднайом (найом) житла та доданих до нього документів зобов`язана прийняти рішення про виплату грошової компенсації на піднайом (найом) житла або відмову у виплаті грошової компенсації, в свою чергу, командир військової частини приймає відповідний наказ.

Колегія суддів в призмі статті 308 КАС України в повній мірі погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" № 2011-XII від 20.12.1991 року (далі - Закон України № 2011-ХІІ), який встановлює єдину систему соціального захисту військовослужбовців, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до абзаців 1, 3-5 та 11 частини першої статті 12 вказаного Закону держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства.

Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.

У разі відсутності службового жилого приміщення військовослужбовці рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом і не перебувають у шлюбі, розміщуються безплатно в спеціально пристосованих казармах у розташуванні військової частини, а сімейні - у сімейних гуртожитках. Житлово-побутові умови в таких казармах повинні відповідати вимогам, які пред`являються до гуртожитків, що призначені для проживання одиноких громадян. У разі відсутності можливості розміщення зазначених військовослужбовців у спеціально пристосованих казармах у розташуванні військової частини та сімейних гуртожитках військова частина зобов`язана орендувати для військовослужбовців та членів їх сімей жиле приміщення або за їх бажанням виплачувати грошову компенсацію за піднайом (найом) жилого приміщення. Для військовослужбовців офіцерського складу у разі відсутності службового жилого приміщення військова частина зобов`язана орендувати житло для забезпечення ним військовослужбовців та членів їх сімей або за їх бажанням виплачувати грошову компенсацію за піднайом (найом) жилого приміщення. Розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 450 від 26.06.2013 року затверджений Порядок виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки та Державної спеціальної служби транспорту за піднайом (найом) ними жилих приміщень (далі - Порядок № 450), яким визначено розмір та механізм виплати грошової компенсації за піднайом (найом) жилих приміщень (далі - грошова компенсація) таким категоріям військовослужбовців Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Держспецзв`язку та Держспецтрансслужби, як, зокрема, особам офіцерського складу, у разі коли вони не забезпечені жилими приміщеннями за місцем проходження військової служби, не отримали за рахунок держави грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення та перебувають на квартирному обліку, а також якщо військова частина, Адміністрація Держспецзв`язку, її територіальний орган, Головне управління урядового фельд`єгерського зв`язку Держспецзв`язку, підрозділ урядового фельд`єгерського зв`язку, територіальний підрозділ, заклад, установа чи організація Держспецзв`язку (далі - військова частина) не орендує для них та членів їх сімей житло.

У разі відсутності жилих приміщень для проживання військова частина зобов`язана орендувати житло для забезпечення ним військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу, та членів їх сімей або за бажанням військовослужбовця виплачувати йому грошову компенсацію за піднайом (найом) жилого приміщення.

Відповідно до пункту 2 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03.08.2006 року, у разі відсутності можливості розміщення військовослужбовців у спеціально пристосованих казармах у розташуванні військової частини, гуртожитках (сімейних гуртожитках) для військовослужбовців офіцерського складу, в тому числі для тих, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, та членів їх сімей військова частина орендує житло або за бажанням військовослужбовця виплачує йому грошову компенсацію за піднайом (найом) житлового приміщення відповідно до Порядку № 450.

Згідно з пунктом 1 Порядку № 450 визначено розмір та механізм виплати грошової компенсації за піднайом (найом) житлових приміщень (далі - грошова компенсація) військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Держспецзв`язку, Держспецтрансслужби, Управління державної охорони, у тому числі особам офіцерського (у тому числі особам, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, курсантам вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів, які мають сім`ї, та зазначеним у цьому пункті особам, які відряджені до МОН, ДКАВ.

Особам, зазначеним у пункті 1 цього Порядку (далі - військовослужбовці), грошова компенсація виплачується щомісяця (у поточному місяці за попередній) у розмірі, який не перевищує: у м. Києві - двох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року; у мм. Сімферополі, Севастополі та обласних центрах - півтора розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року; в інших населених пунктах - одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року. При цьому військовослужбовцям за наявності в них трьох і більше членів сім`ї зазначені розміри грошової компенсації збільшуються в 1,5 рази (п. 2 Порядку № 450).

Пунктом 4 Порядку № 450 передбачено, що грошова компенсація виплачується починаючи з дня реєстрації поданого в установленому порядку рапорту військовослужбовця, зокрема особам офіцерського (у тому числі особам, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, - за місцем проходження військової служби згідно з наказом командира (начальника) військової частини.

Для отримання грошової компенсації військовослужбовці разом з рапортом подають такі документи: копії документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України військовослужбовця та членів його сім`ї; копії документів, що засвідчують реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті) військовослужбовця та членів його сім`ї; інформацію (витяг, інформаційну довідку) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та бюро технічної інвентаризації про нерухоме майно, яке належить військовослужбовцю та членам його сім`ї; копії довідок про реєстрацію місця проживання (перебування), видані органом реєстрації, на військовослужбовця та кожного члена його сім`ї, який проживає разом з ним (військовослужбовці військових частин, які дислокувалися в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, і які переміщені з місць попередньої дислокації, подають довідку про склад сім`ї, видану командиром (начальником) цієї військової частини (підрозділу); копії свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану (про шлюб, розірвання шлюбу, про народження тощо), інших документів, що підтверджують родинні стосунки; належним чином завірену копію довідки про забезпечення житлом з попереднього місця проходження військової служби, видану квартирно-експлуатаційним органом (службою) Міноборони, Національної гвардії, відповідним підрозділом СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецзв`язку, Держспецтрансслужби, МОН, ДКА, Управління державної охорони (крім осіб, які прибули з тимчасово окупованої території України та населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження) (п. 5 Порядку № 450).

Відповідно до пункту 6 Порядку № 450 грошова компенсація не виплачується у разі: наявності у військовослужбовця або членів його сім`ї житлового приміщення, яке відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам, площа якого відповідає мінімальним нормам, визначеним житловим законодавством, або забезпечення службовим житлом, житловим приміщенням для постійного проживання (грошовою компенсацією за належне йому для отримання житлове приміщення), або проживання військовослужбовця у спеціально пристосованій казармі чи гуртожитку, в населених пунктах за місцем проходження військової служби та/або в безпосередній близькості від місця проходження військової служби, що дає змогу щодня своєчасно прибувати до місця її проходження. Перелік таких населених пунктів визначається Міноборони, МВС, МОН, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держспецзв`язку, ДКА та Управлінням державної охорони; нездачі службового жилого приміщення (у тому числі в гуртожитку) за попереднім місцем проходження військової служби, крім осіб, які прибули з тимчасово окупованої території України та населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження; штучного погіршення військовослужбовцем житлових умов шляхом обміну займаного житлового приміщення, його псування або руйнування, відчуження придатного і достатнього за розміром для проживання житлового будинку (частини будинку), а також внаслідок вилучення житлового приміщення, використовуваного для провадження господарської діяльності промислового характеру, в населених пунктах, зазначених в абзаці другому цього пункту, - протягом п`яти років з моменту вчинення таких дій.

Пунктом 7 Порядку № 450 встановлено, що виплата грошової компенсації припиняється з дня, наступного за днем: отримання (придбання) військовослужбовцем жилого приміщення; виключення із списків особового складу військової частини, Держспецзв`язку (за винятком військовослужбовців, направлених у складі підрозділів для участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки); вибуття військовослужбовця в закордонне відрядження разом із сім`єю; встановлення факту подання військовослужбовцем недостовірної інформації, яка стала підставою для виплати грошової компенсації.

З системного аналізу наведених правових норм убачається, що Держава зобов`язалась забезпечувати військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення.

Отже, виплата грошової компенсації за піднайом житла військовослужбовцю є похідним і тимчасовим обов`язком Держави, який випливає з факту незабезпечення військовослужбовця належним приміщенням і існує доти, поки такий обов`язок державою не виконаний.

Разом з тим, колегія суддів зазначає відносно того, що необхідною умовою отримання зазначеної компенсації є перебування на квартирному обліку, оскільки законодавство, що було чинне на момент виникнення спірних правовідносин, зазначеної вимоги не містить.

Щодо невиплати позивачу грошової підйомної допомоги, колегія зазначає наступне.

Положеннями статті 9-1 Закону №2011-XII регламентовано продовольче, речове та інше забезпечення військовослужбовців.

Так, за змістом пункту 1 частини першої статті 9-1 Закону №2011-XII продовольче забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 9-1 Закону №2011-XII при переїзді військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, а також тих, хто перебуває на кадровій військовій службі та військовій службі за призовом осіб офіцерського складу, на нове місце військової служби в інший населений пункт, у зв`язку з призначенням на військову посаду, зарахуванням до військового навчального закладу, термін навчання в якому становить не менше шести місяців, або у зв`язку з передислокацією військової частини їм виплачується підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення на військовослужбовця і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на кожного члена сім`ї військовослужбовця, який переїжджає з ним на нове місце військової служби.

Вказаній нормі кореспондує також пункт 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.06.1992 № 332 Про вдосконалення грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, за змістом якої Кабінет Міністрів України постановив виплачувати особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби при переїзді на нове місце служби підйомні у розмірі місячного грошового забезпечення і на кожного члена сім`ї - 50 процентів від місячного грошового забезпечення, що отримує військовослужбовець.

Колегією суддів встановлено, що позивач переїхала з місця постійної реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , до військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: Одеська область, смт Чорноморське, тобто інший населений пункт, у зв`язку з призначенням на посаду.

Наказом Міністра оборони України від 22.10.2001 року № 370 була затверджена «Інструкція про порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги», зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 08.11.2001 за № 940/6131 (далі Інструкція № 370).

Ця Інструкція втратила чинність 30.03.2018 - з дня офіційного опублікування і набрання чинності Порядком виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги, затвердженим наказом Міноборони від 05.02.2018 № 45 (далі по тексту Порядок № 45).

Колегією суддів з`ясовано, що позивачка не отримував підйомної допомоги, хоча позивачка набула права на отримання підйомної допомоги, в зв`язку з переїздом до нового місця служби з одного населеного пункту в інший, на дату зарахування його до списків особового складу до нового місця служби м.Одеси. Разом з цим, виплати такої допомоги здійснено не було.

Згідно з пунктом 1 Інструкції № 370, яка діяла до 30.03.2018 особам офіцерського складу (далі - офіцери), прапорщикам (мічманам) та військовослужбовцям рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом (далі - військовослужбовці, які проходять службу за контрактом), що переїхали до нового місця служби з одного населеного пункту в інший у зв`язку з призначенням на посади або зміною постійної дислокації військової частини (підрозділу) до місця постійної дислокації військової частини або підрозділу зі зміною місця проживання, виплачується підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення.

В особливий період та під час проведення антитерористичної операції офіцерам і військовослужбовцям, які проходять службу за контрактом, що переїхали до нового місця служби з одного населеного пункту в інший у зв`язку з призначенням на посади до військових частин, що були сформовані в цей період (та яким не визначено пункту постійної дислокації), зі зміною місця проживання (від пункту попереднього місця проживання до пункту тимчасової дислокації військової частини), підйомна допомога виплачується один раз незалежно від подальшої зміни пункту тимчасової дислокації військової частини.

Якщо місце проживання військовослужбовців, зазначених в абзаці другому цього пункту, не змінилося, підйомна допомога не виплачується. У цьому випадку підйомна допомога виплачується після фактичного переїзду військовослужбовця на постійне місце проживання до пункту тимчасової дислокації військової частини.

Розмір підйомної допомоги визначається з окладу за основною посадою, на яку призначений військовослужбовець або яку він займав до дня прибуття військової частини (підрозділу) до нового пункту постійної дислокації, окладу за військове звання та додаткових видів грошового забезпечення на день виникнення права на отримання підйомної допомоги (пункт 2 Інструкції № 370).

Положеннями пункту 1 Порядку № 45, який діє з 30.03.2018 також встановлено, що у разі переїзду військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, та тих, які проходять кадрову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу (далі - військовослужбовці), на нове місце військової служби в інший населений пункт у зв`язку з призначенням на військову посаду, зарахуванням на навчання до вищих військових навчальних закладів, закладів вищої освіти, які мають військові навчальні підрозділи (далі - військові навчальні заклади), та військових коледжів або навчальних центрів (навчальних підрозділів), термін навчання в яких становить шість місяців і більше, без збереження посади за попереднім місцем служби або у зв`язку з передислокацією військової частини (підрозділу військової частини), установи, організації (далі - військова частина) їм виплачується:

підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення на військовослужбовця і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на кожного члена його сім`ї, який переїхав з ним на нове місце військової служби;

Право на отримання підйомної допомоги і добових для військовослужбовців виникає: на дату прийняття військовослужбовцем посади та справ - для військовослужбовців, які переїхали на нове місце служби з одного населеного пункту в інший у зв`язку з призначенням на посаду, на дату прибуття до місця дислокації, оголошену наказом командира військової частини, - для військовослужбовців, які переїхали на нове місце служби у складі військової частини (підрозділу) в інший населений пункт.

Розмір підйомної допомоги обчислюється, виходячи з посадового окладу, окладу за військове звання та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, установлених військовослужбовцю за новим місцем військової служби на дату, коли військовослужбовець приступив до виконання обов`язків за посадою (зарахування на навчання), або на дату прибуття до нового місця дислокації військової частини, на членів сім`ї - на дату реєстрації їх місця проживання у населеному пункті за новим місцем військової служби військовослужбовця (розташованому поблизу місця служби військовослужбовця) (п.2 Порядку № 45).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 45 виплата військовослужбовцям підйомної допомоги та добових здійснюється за новим місцем військової служби (місцем навчання) відповідно до наказу командира (начальника) військової частини (військового навчального закладу) із зазначенням нарахованої суми виплат.

У наказі зазначаються дата та номер наказу про призначення військовослужбовця на військову посаду (зарахування на навчання), дата, коли він приступив до виконання обов`язків за посадою, дата вибуття з попереднього місця військової служби та прибуття на нове місце військової служби (на нове місце дислокації військової частини).

Пунктом 8 Порядку № 45 встановлено, що підйомна допомога військовослужбовцям, у тому числі на членів сім`ї, виплачується не більш як за два переїзди військовослужбовця протягом календарного року, пов`язані з призначенням на посади чи передислокацією військової частини (підрозділу).

Доводи апеляційної скарги

Суд відхиляє доводи апелянта відносно того, що необхідною умовою отримання зазначеної компенсації є перебування на квартирному обліку, оскільки законодавство, що було чинне на момент виникнення спірних правовідносин, зазначеної вимоги не містить.

Щодо доводів апелянта про те, що для отримання виплати грошової допомоги позивачу фінансовий орган військової частини НОМЕР_1 повинна отримати погодження виплати грошової (підйомної) допомоги від фінансової служби вищого рівня, колегія суддів зазначає наступне.

Оскільки підставою для її виплати є, зокрема, переїзд до нового місця служби з одного населеного пункту в інший у зв`язку з призначенням на посаду під час проходження військової служби за контрактом та підйомна допомога виплачується військовослужбовцям, які проходять службу за контрактом та які переїхали у зв`язку з призначенням на посади, - за новим місцем служби на підставі наказу про призначення і наказу командира військової частини про вступ військовослужбовця до виконання обов`язків за посадою, а судом встановлено позивач переїхала з місця постійної реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , до військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: Одеська область, смт Чорноморське, тобто інший населений пункт, у зв`язку з призначенням на посаду, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції в частині задоволення цих вимог.

З огляду на викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком окружного адміністративного суду про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Інші доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.ст. 315, 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

В інший часині судове рішення не оскражується, а тому суд у відповідності до приписів статті 308 КАС України не дає оцінку не оскаржуваної частині судового рішення.

Оскільки, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення,тому апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 травня 2021 року по справі № 420/7375/19- залишити без змін .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Семенюк Г.В. Домусчі С.Д.