Справа № 640/2518/20
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2021-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2021 року м. Київ № 640/2518/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Мазур А.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу:

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "Система"
до Головного управління Державної податкової служби м. Києві
провизнання протиправним та скасування наказу

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариства з обмеженою відповідальністю Транспортна компанія «Система» із позовом до Головного управління Державної податкової служби м. Києві, в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Державної податкової служби м. Києві №856 від 27.01.2020 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю Транспортна компанія «Система».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.02.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Так, позовні вимоги обґрунтовані тим, що підставою для прийняття оскаржуваного наказу є п.п.78.1.4. п.78.1. ст.78 78 ПК України, а саме ненадання позивачем податкової інформації у вигляді пояснень та їх документального підтвердження на запит ГУ ДПС у м. Києві 15.11.2019 №45649/10/26- 15-05-04-05. Вказаним запитом, ГУ ДПС у м. Києві просив позивача надати пояснення та їх документальне підтвердження щодо його взаємовідносин із Товариством з обмеженою відповідальністю «Продукт Групп». Даний запит надійшов засобами поштового зв`язку на адресу позивача 20.11.2019, граничний термін надання відповіді - 10.12.2019. Контролюючими органами було попереджено позивача, що ненадання пояснень та їх документальних підтверджень протягом 15 робочих днів є підставою для проведення документальної позапланової перевірки платника податків відповідно до п.п. 78.1.4 п. 78.1, ст. 78 ПК України. 06.12.2019 позивач надав відповідь на запит, вих. №262, в якому повідомив про відмову у наданні документів, зазначивши, що в запиті не вказується на ознаки порушення законодавства чи факти правопорушень, не надаються відомості, документальні підтвердження чи інші обґрунтуванні підстави, які б безпосередньо вказували або засвідчували наявність ознак або обставин, які необхідні для умов обов`язкового надання певної інформації. Крім того, на думку останнього, даний запит містить ознаки незаконного втручання у господарську діяльність позивача з боку контролюючого органу.

У відзиві на позовну заяву, відповідач вказав, що підставою для направлення запиту про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень) №45649/10/26-15-05-04-05 від 15.11.2019 стали результати аналізу показників, що містяться у податкових деклараціях з ПДВ та податку на прибуток, поданих платником податків за 2017 рік, отриманих й опрацьованих відповідно до cт. 72,73 і 74 Податкового кодексу України, що відповідно до п. 74.1 ст. 74 ПК України використовується для виконання покладених на контролюючі органи завдань, а саме даних Єдиного реєстру податкових накладних та податкової звітності ТОВ «Транспортна компанія «Система». Крім того, з`ясовано документальне оформлення господарських операцій за відсутності факту їх здійснення, оскільки по контрагенту ТОВ «Продукт Групп», згідно вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03.04.2019, засновника, директора та головного бухгалтера визнано винними у вчиненні злочину, передбаченого статтею 205 КК України. На даний запит ТОВ «Транспортна компанія «Система» надано відповідь листом від 06.12.2019 №262 (вх. ГУ ДФС у м. Києві від 06.12.2019 №49508/10), яким відмовлено у надані запитуваної інформації та документальних підтверджень. Згідно з пп. 20.1.3 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право отримувати безоплатно від державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності та їх посадових осіб, у тому числі від органів, які забезпечують ведення відповідних державних реєстрів (кадастрів), інформацію, документи та матеріали, що не є втручанням у його господарську діяльність.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Транспортна компанія «Система» направлено письмовий запит від 15.11.2019 №45649/10/26-15-05-04-05 по взаємовідносинах з ТОВ «Продукт Групп» (), що містяться у податковій декларації з ПДВ за грудень 2017 показників декларації з податку на додану вартість та за 2017 рік показників фінансової звітності з їх відображенням у декларації з податку на прибуток.

Підставою для направлення запиту про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень) №45649/10/26-15-05-04-05 від 15.11.2019 року стали результати аналізу показників, що містяться у податкових деклараціях з ПДВ та податку на прибуток, поданих платником податків за 2017 рік, отриманих й опрацьованих відповідно до cm. 72,73 і 74 Податкового кодексу України, що відповідно до п. 74.1 cт. 74 ПК України використовується для виконання покладених на контролюючі органи завдань, а саме даних Єдиного реєстру податкових накладних та податкової звітності ТОВ «Транспортна компанія «Система».

Крім того, з`ясовано документальне оформлення господарських операцій за відсутності факту їх здійснення, оскільки по контрагенту ТОВ «Продукт Групп», згідно вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03.04.2019, засновника, директора та головного бухгалтера визнано винними у вчиненні злочину, передбаченого статтею 205 КК України.

Документальне оформлення господарських операцій за відсутності факту їх здійснення, з`ясовано відповідно до Єдиного реєстру податкових накладних та за аналізом інформаційних баз контролюючих органів, встановлено відсутність у ТОВ «Продукт Групп» будь-яких основних фондів та виробничих потужностей.

Номенклатура та обсяг реалізованих товарів та послуг свідчить про фізичну неможливість здійснення такого об`єму господарських операцій без наявності трудових ресурсів.

На даний запит ТОВ «Транспортна компанія «Система» надано відповідь листом від 06.12.2019 №262 (вх. ГУ ДФС у м. Києві від 06.12.2019 №49508/10), яким відмовлено у надані запитуваної інформації та документальних підтверджень.

30.01.2020 ТОВ «Транспортна компанія «Система» отримало засобами поштового зв`язку повідомлення №13643/10/26-15-05-04-03 від 27.01.2020 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та наказу ГУ ДПС у м. Києві №856 від 27.01.2020.

Підстава проведення перевірки п.п.78.1.4. п.78.1. ст.78, ст.79 Податкового кодексу України. Строк проведення документальної позапланової невиїзної перевірки починається з 31.01.2020 тривалістю 3 робочі дні.

Предметом перевірки є дотримання вимог податкового законодавства України ТОВ «Транспортна компанія «Система»» при визначенні достовірність даних податкового кредиту на загальну суму 61 250,00 грн по взаємовідносинах із ТОВ «Продукт Групп» () за грудень 2017 показників декларації з податку на додану вартість та за 2017 рік показників фінансової звітності з їх відображенням у декларації з податку на прибуток підприємства.

Вважаючи вказаний наказ протиправним, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Розглядаючи адміністративну справу по суті, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Податковий кодекс України зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пп. 20.1.4. п. 20.1. ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України).

Пунктом 75.1 ст. 75 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пп. 75.1.2. п. 75.1. ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Пунктом 79.1 ст. 79 ПК України передбачено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу.

Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

За вимогами п. 79.2 ст. 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Пункт 78.1 ст. 78 ПК України визначає вичерпний перелік підстав для здійснення документальної позапланової перевірки.

Згідно з пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється, коли виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Відповідно до пункту 73.3 статті 73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити:

1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує;

2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;

3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом;

3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;

4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків:

податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування;

акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної;

5) у разі проведення зустрічної звірки;

6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1245 затверджено Порядок періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом (далі по тексту - Порядок №1245), в розумінні пункту 1 якого податкова інформація - це сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб`єктами інформаційних відносин у процесі діяльності і необхідні для реалізації покладених на органи державної податкової служби завдань і функцій.

Відповідно до пункту 9 Порядку №1245 органи державної податкової служби мають право звернутися до суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій, завдань, та документального підтвердження такої інформації.

Пунктом 10 Порядку №1245 встановлено, що запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу. У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.

У разі, коли запит складено з порушенням вимог, визначених у пунктах 9 і 10 цього Порядку, суб`єкт інформаційних відносин звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит (пункт 16 Порядку №1245).

Водночас підпунктом 16.1.5, підпунктом 16.1.7 пункту 16.1 статті 16 ПК України встановлено обов`язок платника податків подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання; подавати контролюючим органам інформацію в порядку, у строки та в обсягах, встановлених податковим законодавством.

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 ПК України контролюючим органом здійснюється податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів.

Податковий контроль здійснюється шляхом, зокрема: інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органі (підпункт 62.1.2 пункту 61.1 статті 62 ПК України) - комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, зокрема: контролю своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків, зборів, платежів); перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства (пп.62.1.3 п. 62.1 ст. 62 ПКУ).

Відповідно до пункту 72.1 статті 72 ПК України визначено з яких джерел здійснюється збір податкової інформації для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу.

Також, відповідно до змісту підпункту 74.2 , 74.3 статті 74 ПК України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

Аналіз наведених норм свідчить, що контролюючий орган з підстав та у порядку, визначеними у податковому законодавстві, наділений правом надсилати платникам податків письмові запити про надання інформації (пояснень) та документальних підтверджень, а платник податків, отримавши такий запит, зобов`язаний надати запитувану податковим органом інформацію та документи у визначений законом строк у випадку, якщо отриманий запит відповідає законодавчо встановленим вимогам щодо форми та змісту такого.

Наведене правове регулювання також вказує на те, що документальна позапланова перевірка проводиться на підставі наказу керівника органу державної податкової служби та за наявності підстав для її проведення, відповідно, можливість для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та прийняття відповідного наказу на підставі підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України виникає виключно за наявності таких умов: виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

У даних спірних правовідносинах підставою для направлення запитів є отримана відповідно до пункту 72.1 статті 72 ПК України податкова інформація, за результатами якої виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

При цьому, вказаний висновок було зроблено за результатами аналізу показників, що містяться у податкових деклараціях з ПДВ, поданих платниками податків за відповідні періоди та податкової інформації, отриманої та відпрацьованої відповідно до статей 72, 73, 74 ПК України, а саме даних Єдиного реєстру податкових накладних та податкової звітності.

З цього приводу колегія суддів звертає увагу, що спірний наказ контролюючим органом видано на підставі положень підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, втім запити податкового органу не містять посилань на те, у чому саме полягає недостовірність поданої податкової звітності позивача та вказівок на те, у якій саме податковій звітності та за який період виявлено таку недостовірність.

Направлення на адресу позивача письмових запитів про надання пояснень та їх документальних підтверджень, в яких зазначено чітке обґрунтування про виявлення контролюючим органом фактів, що свідчать про недостовірність показників податкової звітності позивача, як передумови для призначення документальної позапланової перевірки з вищенаведених підстав, судом першої інстанції встановлено не було.

Відсутність конкретизації господарських операцій, без чітких посилань на конкретну податкову звітність та підстави, з якими податковий орган пов`язує наявність у позивача недостовірних даних у податковій звітності, не може вважатися запитом оформленим у відповідності до положень податкового законодавства та свідчити про правомірність визначених контролюючим органом підстав для ініціювання надіслання запиту в порядку пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України, та в подальшому видачі спірного наказу.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21.06.2019 у справі №820/420/18, від 16.04. 2020 у справі №820/4706/16.

В той же час, як зазначалось вище підпунктом 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України встановлено, що підставою для перевірки є дані, що містяться у податковій декларації з ПДВ за грудень 2017 по взаємовідносинах із ТОВ «Продукт Групп».

У свою чергу, позивач не надав контролюючому органу запитувану інформацію, що стало підставою для проведення документальної позапланової виїзної перевірки.

Призначенню документальної позапланової перевірки, зокрема з підстав, визначених пп. 78.1.1 та 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України передує ненадання платником податків пояснень та документальних підтверджень на письмовий запит контролюючого органу, якщо такий запит оформлено і направлено відповідно до вимог законодавства.

Проаналізувавши наявний у справі запит контролюючого органу про надання інформації платником податків, суд приходить до висновку, що останній містить конкретні підстави, тобто, чітко окреслені обставини, які свідчать про порушення платником податків податкового законодавства, а відтак, посилання позивача, що запит не містить підстави для його направлення спростовуються матеріалами справи.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що не направлення позивачем витребуваних у запиті від 15.11.2019 №45649/10/26-15-15-05-04 документів та як наслідок проведення на цій підставі документальної позапланової перевірки є правомірним, що свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Положеннями статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вимогами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно із ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Транспортна компанія «Система» відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.С. Мазур