Справа № 160/10325/21
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2021-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рищенка А.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Марафон» до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови,-
25.06.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім «Марафон» (далі - позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Дніпровської митниці Держмитслужби (далі - відповідач), в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості №UА110130/2021/000058/1 від 15.06.2021 року;
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що до митного органу були надані документи, необхідні для митного оформлення товарів, що надійшли на митну територію України на підставі зовнішньоекономічного контракту з визначенням митної вартості за першим методом (за ціною контракту). Однак, митниця, на думку позивача, витребувавши у підприємства додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості, прийняла рішення про коригування митної вартості товарів за другорядним методом на підставі необґрунтованих та необ`єктивних зауважень. Надані документи у своїй сукупності підтверджують заявлену підприємством митну вартість та її складові частини, не мають розбіжностей, відомості про визначення митної вартості в цих документах є достовірними, базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Позивач вважає, що відповідач мав можливість перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України, і ці документи не містили дійсних розбіжностей, які б давали привід для обґрунтованого сумніву у правильності заявленої митної вартості. У зв`язку із чим, на думку позивача, наявні усі підстави для скасування спірних рішень.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 позовну заяву ТОВ «ТД «Марафон» було залишено без руху, у зв`язку з невідповідністю останньої вимогам ст. 161 КАС України.
На виконання вимог ухвали суду, 16.07.2021 позивачем були усунуті недоліки позовної заяви.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
20.09.2021 на адресу суду від представника відповідача надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що під час митного оформлення у посадових осіб відповідача виник сумнів в заявлених відомостях декларантом, оскільки містились розбіжності і неточності в поданих документах. До митного оформлення не було подано ряд документів на підтвердження заявленої митної вартості, що в свою чергу, на думку відповідача, свідчить про заявлення декларантом неповних даних, а також не всіх складових митної вартості. Вказує, що у цьому випадку були наявні розбіжності в числових значеннях, а також не підтверджено числові значення складових митної вартості товару. Враховуючи зазначені в повідомленні митниці результати перевірки документів, наданих до митного оформлення оцінюваної партії товару за ЕМД, ненадання документів у спростування виявлених невідповідностей, що унеможливлює перевірити числове значення вартості заявленого товару, відсутність документального підтвердження повноти включення складових митної вартості, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не може бути застосований відповідно п.2.ст.58 МК України, п.6 ст.54 МК України. Таким чином, на думку відповідача, посадові особи митниці при прийнятті спірного рішення про коригування митної вартості, заявленого позивачем товару, та картки відмови діяли в межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством.
21.09.2021 на адресу суду від представника позивача надійшла письмова відповідь на відзив, в якій було підтримано позицію, викладену в адміністративному позові та зазначено, що відзив відповідача є законодавчо необґрунтованим та таким, що не спростовує доводи, викладені в позовній заяві, як підстави для задоволення позову.
Згідно положень ст. 262 КАС України, суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 02.06.2016 року між компанією-нерезидентом Tapadia Polyesters Pvt Ltd (Продавець) та ТОВ «ТД «Марафон» (Покупець) було укладено контракт № 16/26, згідно розділу першого, якого Продавець продає, а Покупець купує ПЕТ плівку, країни походження - Індія, партіями, постачання яких узгоджується та підписується у специфікаціях, що є невід`ємними частинами контракту.
Згідно п. 4.2 контракту, ціна товару включає вартість товару, пакування, маркування, оформлення та пересилки вантажних документів, оформлення телекс-релізу, а також доставки товару в порт призначення та морського страхування, що покриває 110% інвойсної вартості товару.
Пунктом 4.4 контракту визначено порядок оплати, а саме:
- попередня оплата в розмірі 10 % від попередньої вартості партії товару - протягом 10 банківських днів з дня підписання відповідної специфікації;
- балансовий платіж в розмірі різниці між фактичною інвойсною вартістю партії товару та сумою сплаченої попередньої оплати за цю партію - протягом 10 банківських днів після отримання від Продавця копій всіх вантажних документів, відповідно до п. 5.5 контракту.
На виконання вказаного контракту, специфікацією № 29 від 08.04.2021 року сторони погодили поставку товару у кількості 23 000 кг на загальну суму 39 930 дол. США, у тому числі: плівки марки РТ у кількості 3 000 кг загальною вартістю 5 310 дол. США; плівки PR у кількості 17 000 кг загальною вартістю 28 900 дол. США; плівки ЗС-01 у кількості 1 000 кг загальною вартістю 1 720 дол. США; плівки РСМ-01 у кількості 2 000 кг загальною вартістю 4 000 дол. США.
Пунктом 2.2 контракту № 16/26 від 02.06.2016 року передбачено, що кількість товару за марками та розмірами в кожній партії фіксується сторонами в специфікаціях. Допускається відхилення фактичної кількості товару від кількості, зафіксованої в специфікації, в межах +/- 10%.
Продавцем на адресу Покупця було виставлено комерційний Інвойс №TPPL/0225/21-22 від 28.04.2021 року за фактично відвантажений товар виходячи з його фактичної кількості - 23 522,50 кг., на суму 40 777,81 дол.США.
Ця вартість товару, враховуючи умови п. 4.4 контракту була сплачена ТОВ «ТД «Марафон» згідно повідомлень міжнародної міжбанківської системи передачі інформації та здійснення платежів SWIFT:
- 09.04.2021 року у сумі 3 993 дол. США, виходячи з вартості товару, що визначена специфікацією № 29 від 08.04.2021 року, та що становить 10% попередньої оплати (10 % від суми специфікації 39 930 дол. США);
- 02.06.2021 року у сумі 36 784,81 дол. США, виходячи з суми інвойсу враховуючи фактичну кількість товару по факту його відвантаження, яка визначається як різниця сум: 40 777,81 дол. США (вартість згідно інвойсу) 3 993 дол. США (сума попередньої оплати у розмірі 10% за специфікацією № 29 від 08.04.2021 року).
ТОВ «ТД «Марафон» 14.06.2021 року було сформовано та направлено засобами електронного зв`язку до Дніпровської митниці ДПС митну декларацію щодо оформлення зазначеного вище товару, яка того ж дня була прийнята митним органом з присвоєнням їй номера UA110130/2021/016697.
Встановлено, що товариством у митній декларації №UA110130/2021/016697 від 14.06.2021 року заявлено митну вартість товару у розмірі 40 777,81 дол. США (гр. 22 декларації).
На підтвердження вказаної вартості товару, ТОВ «ТД «Марафон» були надані такі документи:
- сертифікати аналізу від 28.04.2021 року;
- проформу інвойс №04-21/001 від 08.04.2021 та комерційний інвойс №TPPL/0225/21-22 від 28.04.2021 року з перекладом;
- пакувальний лист від 28.04.2021 року;
- CMR № 068516 від 13.06.2021 року;
- розрахункові документи SWIFT від 02.06.2021 року та від 09.04.2021 року;
- висновок Дніпропетровської ТПП №ГО-860 від 04.06.2021 року;
- калькуляцію собівартості від 01.04.2021 року з перекладом;
- комерційну пропозицію від 01.04.2021 року з перекладом;
- контракт № 16/26 від 02.06.2016 року з додатками та специфікацію №29 від 08.04.2021 року до нього.
За результатами перевірки документів та відомостей, доданих до ЕМД, з урахуванням положень ст.337 МКУ, відповідачем було встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності та не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості (п.3 ст. 53 МКУ), а саме:
- у наданих платіжних документах зазначено отримувачем платежу Swift-код-IRVTUS3N, в той час як контрактом передбачено свіфткод отримувача платежу SBININBB195 Swift-код відправника відповідає зазначеному у контракті;
- платіжні документи в гр. 71А містять дані, що банківська комісія сплачується покупцем на умовах OUR.
На думку митного органу, умови OUR є опцією, яку обирає клієнт та означає, що всі витрати по оплаті всіх комісій покладаються на відправника платежу (в даному випадку на покупця). Таким чином, оскільки міжнародний платіж в переважній більшості випадків проходить декілька банківських установ (за виключенням випадків, коли валютою контракту є валюти країн підприємств-контрагентів) то загальна сума комісії складається із сум комісій банку-відправника, банку-отримувача та банку кореспонденту.
Враховуючи, що валютою контракту є долар США та враховуючи визначені контрактом умови оплати ОUR до складових митної вартості має бути включена сума банківської комісії. Проте до складових митної вартості суму комісії не включено.
Під час митного оформлення товару, встановлено, що документ, заявлений як експортна декларація від 30.04.2021 року має назву Shipping bill summary, що в перекладі означає «звід за накладною» містить умови поставки FОВ та виділену вартість транспортування та страхування, в той час як до митного контролю заявлено інші умови поставки СІF.
Крім того, у гр.7 експортної декларації міститься помітка «То The Order Of» із зазначенням порту призначення Україна, Одеса. Таким чином, на дату документа 16.02.2021 відсутній фактичний отримувач товару. При цьому відомості про отримувача ТОВ «Торговий Дім «Марафон» наявні у товаросупровідних документах, що передують даті зазначеного документа - 30.04.2021 року, таких як рахунок-фактура від 28.04.2021 року за яким здійснено частину оплати за товар. Специфікація №29 від 08.04.2021 року, рахунок-проформа від 08.04.2021 року №04-21/001 та один з платіжних документів, що датується 09.04.2021 року. Даний факт суперечить заявленим даним щодо так званого «прямого контракту» - контракту від виробника, оскільки за умов коли отримувач/покупець не визначений - ордерної поставки, товар може бути перепроданий декілька разів перед тим, як його отримає кінцевий покупець/отримувач.
Крім того, загальна сума за специфікацією № 29 від 08.04.2021 до контракту складає 39 930 дол. США. Загальна сума за інвойсом від 28.04.2021 № ТРРL/0225/21-22 складає 40 777,81 дол. США. Сума оплати за платіжними документами від 02.06.2021 та від 09.04.2021 б/н складає 40 771,81 дол. США. При цьому, в п. 4.1 контракту зазначено, що ціна фіксується в специфікації та не підлягає зміні впродовж постачання партії товару. Проте, в платіжному документі від 02.06.2021 б/н є посилання на специфікацію, як у попередньому платіжному документі від 09.04.2021, а посилання на рахунок від 28.04.2021 № ТРРL/0225/21-22, хоча контрактом передбачено, що всі умови обумовлюються специфікацією. Враховуючи положення контракту, а саме п. 4.1 щодо неможливості зміни ціни протягом поставки та враховуючи, що сума, яка підлягає сплаті за специфікацією № 32 від 10.11.2020 складає 32 100 дол. США, у митниці є підстави вважати, що заявлена митна вартість є неповною та не кореспондується із наданими до митного контролю документами.
Враховуючи викладене, та з метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ, використовуючи право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, з урахуванням п.2 та п.3 ст. 53 МКУ, в рамках проведення консультацій з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості, декларанта було зобов`язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
- виписку з бухгалтерської документації.
Також контролюючим органом було повідомлено позивачеві про те, що згідно п.6 ст. 53 Митного кодексу України, декларант за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товару.
Позивач, листом від 15.06.2021 року, повідомив митний орган про те, що додаткові документи в десятиденний термін ТОВ «ТД «Марафон» надати не має можливості.
З урахуванням наведеного, відповідач дійшов висновку, що декларант своїм правом не скористався, і до відведеного законодавством часу, витребувані документи не подав до митного органу, у зв`язку із чим, митну вартість товару, що імпортується, скориговано із застосуванням резервного методу.
Таким чином, у зв`язку з неможливістю застосування контролюючим органом митної вартості, заявленої декларантом, відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості від 15.06.2021 року №UА110130/2021/000058/1
Не погодившись із зазначеними вище рішеннями про коригування митної вартості товарів та карткою відмови у митному оформленні товарів, позивач звернувся до суду із цим позовом, та просить суд визнати їх протиправними та скасувати.
Частиною 1 статті 7 МК України встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.
Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (п.24 ч.1 ст.4 МК України).
Відповідно ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводиться розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); рахунок-фактура (інвойс) або рахунок - проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною 3 цієї статті також передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у ч.2 цієї статті, містять розбіжності, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою , контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний та авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч.1 статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті.
Приписами ст.337 МК України передбачено, що перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.
Згідно п.1 ч.4 ст.54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари
Відповідно до ч.6 ст.54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Згідно ч.1 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Частиною 2 ст.55 МК України визначено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Передбачене ч.5 ст.54 МК України право митного органу на витребування у декларанта додаткових документів реалізується виключно з підстав, які передбачені частиною 3 статті 53 МК України, - надання декларантом документів, які містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Тобто, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Отже, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митного органу при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом.
Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Вказана позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 15.08.2019 у справі №804/9003/13-а, від 12.12.2019 у справі №804/2957/17.
Дослідивши докази по справі, встановлено, що оскаржуваними рішеннями, митну вартість товару скориговано за результатами проведення перевірки документів, як надані на підтвердження заявленої митної вартості товару у відповідності до ст.337 МК України.
Встановлено, що в оскаржуваному товариством рішенні про коригування митної вартості, відповідач вказує, що на його думку, неможливе митне оформлення задекларованих товарів за основним методом, що і стало підставою для здійснення коригування.
Згідно матеріалів справи, позивачем була визначена митна вартість товару за основним методом - за ціною контракту у відповідності до ст.58 МК України.
На думку позивача, ТОВ «ТД «Марафон» на момент оформлення товару за митною декларацією №UA110130/2021/016697 від 14.06.2021 року визначена цією декларацією митна вартість товару була підтверджена наданими митному органу документами.
Не зважаючи на підтвердження позивачем числового значення задекларованої митної вартості товару, в порушення норм ч.3 ст.53 МК України, митним органом 14.06.2021 року було сформовано та направлено на адресу підприємства повідомлення, у якому митний орган зазначив, що у зв`язку із спрацюванням АСАУР форми контролю 105-2 на виконання ч.1 ст.320 МК України, декларанту необхідно надати документи, що підтверджують митну вартість товару відповідно до положень ст.53 МК України.
Однак, слід вказати, що така підстава для витребування у декларанта додаткових документів як спрацювання АСАУР нормами частини 3 вказаної статті не передбачена.
Що стосується підстав для витребування у ТОВ «ТД «Марафон» додаткових документів, слід зазначити про таке.
Дослідивши докази по справі, встановлено, що поставка товару здійснювалась відповідно до умов контракту від 02.06.2016 року №16/26.
Згідно положень ч.4 зазначеного контракту щодо порядку здійснення розрахунків визначено, що ціна фіксується сторонами в специфікації.
Щодо просинання відповідача, що платіжні документи не містять графи та найменування банку-кореспонденту, при цьому розрахунок здійснюється у валюті контракту, що є відмінною від валют країни-контрагентів (українська гривня, індійська рупія) - а саме долар США. У платіжних документах зазначено отримувачем платежу свіфткод - 1RVTUS3N, в той час як контрактом передбачено свіфткод отримувача платежу SBININBB195 Swift-код відправника відповідає зазначеному у контракті. Враховуючи прямий характер угоди (згідно заявлених даних поставка здійснюється за так званим «прямим контрактом», де відправник є виробником товару) у митниці виникають сумніви, щодо відповідності заявлених даних щодо характеру угоди та здійснення платежу за товар без наявності посередників, адже за наявності реквізитів отримувача платежу відмінних від тих, що зазначені у договорі свідчить про наявність посередників та комісійних або інших платежів третім особам, що є складовими митної вартості, що не включені до загальної суми, що задекларована. Зазначені платіжні документи в гр. 71А містять дані, що банківська комісія сплачується покупцем на умовах OUR. Умови OUR є опцією, яку обирає клієнт та означає, що всі витрати по оплаті всіх комісій покладаються на відправника платежу (в цьому випадку на покупця). Таким чином оскільки міжнародний платіж в переважній більшості випадків проходить декілька банківських установ (за виключенням випадків, коли валютою контракту є валюти країн підприємств контрагентів) то загальна сума комісії складається із сум комісій банку-віправника, банку-отримувача та банку кореспонденту. Враховуючи, що валютою контракту є долар США та враховуючи визначені контрактом умови оплати OUR до складових митної вартості має бути включена сума банківської комісії. Проте до складових митної вартості суму комісії не включено. Якщо за умовами договору сторони домовились віднести всі комісійні платежі та витрати на сторону покупця і ці платежі включені до вартості товару, то доцільним є обрання опції BEN в системі Swift, що означає сплату всіх комісій отримувачем платежу.
Стосовно вказаних зауважень слід зазначити, що митним органом не конкретизовано про які саме платіжні документи йде мова.
Повідомлення міжнародної міжбанківської системи передачі інформації та здійснення платежів SWIFT сформовано працівником банку, який заповнював його згідно тих самих документів, які були надані декларантом митному органу.
Крім того, не встановлено, що у строчці «Receiver» вказано саме SWIFT-код отримувача.
Що стосується оплати комісії, то це є розрахунково-касовими взаємовідносинами покупця, яким є ТОВ «ТД «Марафон» з банком, що його обслуговує, та не має відношення до формування ціни за контрактом №16/26 від 02.06.2016 року.
Умови оплати OUR контрактом №16/26 від 02.06.2016 року не передбачені.
Включення комісії банку до митної вартості суперечить її визначенню, що наведено у положеннях ст.49 Митного кодексу України.
Щодо доводів митного органу, що документ, заявлений як експортна декларація від 30.04.2021 року має назву Shipping bill summary, що в перекладі означає «звід за накладною» містить умови поставки FOB та виділену вартість транспортування та страхування, в той час як до митного контролю заявлено інші умови поставки - Cif. Крім того, у гр.7 цього документа міститься помітка «То The Order Of» із зазначенням порту призначення Україна, Одеса. Таким чином, на дату документа 30.04.2021 року відсутній фактичний отримувач товару. При цьому відомості про отримувача ТОВ «Торговий Дім «Марафон» наявні у товаросупровідних документах, що передують даті зазначеного документа 30.04.2021 року, таких як рахунок-фактура від 28.04.2021 року за яким здійснено частину оплати за товар. Специфікація №29 від 08.04.2021 року, рахунок-проформа від 08.04.2021 року №04-21/001 та один з платіжних документів, що датується 09.04.2021 року. Вказане, на думку відповідача, суперечить заявленим даним щодо так званого «прямого контракту» - контракту від виробника, оскільки за умов коли отримувач/покупець не визначений - ордерної поставки, товар може бути перепроданий декілька разів перед тим, як його отримає кінцевий покупець/отримувач.
Щодо вказаних зауважень слід зазначити, що форма та порядок заповнення експортної декларації визначається митними органами країни походження.
Також, оформлення зазначеного документа належить до компетенції митних органів Індії, які несуть за правильність оформлення відповідну відповідальність.
Встановлено, що відповідач, стверджуючи про наявність суперечливої інформації, а також про відсутність інформації щодо отримувача не приймає до уваги, що у частині II вказаної декларації вказано покупця - ТОВ «ТД «Марафон», а також умови поставки - СІF, що відповідає змісту документів, що були надані декларантом при митному оформленні.
Крім того, щодо тверджень відповідача відносно того, що загальна сума за специфікацією № 29 від 08.04.2021 до контракту складає 39 930 дол. США. Загальна сума за інвойсом від 28.04.2021 № ТРРL/0225/21-22 складає 40 777,81 дол. США. Сума оплати за платіжними документами від 02.06.2021 та від 09.04.2021 б/н складає 40 771,81 дол. США. При цьому, в п. 4.1 контракту зазначено, що ціна фіксується в специфікації та не підлягає зміні впродовж постачання партії товару. Проте, в платіжному документі від 02.06.2021 б/н є посилання на специфікацію, як у попередньому платіжному документі від 09.04.2021, а посилання на рахунок від 28.04.2021 № ТРРL/0225/21-22, хоча контрактом передбачено, що всі умови обумовлюються специфікацією. Враховуючи положення контракту, а саме п. 4.1 щодо неможливості зміни ціни протягом поставки та враховуючи, що сума, яка підлягає сплаті за специфікацією № 32 від 10.11.2020 складає 32 100 дол. США, у митниці є підстави вважати, що заявлена митна вартість є неповною та не кореспондується із наданими до митного контролю документами.
Стосовно вказаних обставин, суд зазначає, що 02.06.2021 року ТОВ «ТД «Марафон» на адресу Продавця було здійснено оплату у сумі 36 784,81 дол. США виходячи з суми комерційного інвойсу від 28.04.2021 року № ТРРL/0225/21-22 враховуючи фактичну кількість товару по факту його відвантаження, яка визначається як різниця сум: 40 777,81 дол. США (вартість згідно інвойсу від 28.04.2021 року № ТРРL/0225/21-22) - 3 993 дол. США (сума попередньої оплати до відвантаження у розмірі 10% за специфікацією № 29 від 08.04.2021 року), що відповідає умовам п. 4.4 контракту №16/26 від 02.06.2016. Отже, платіж від 09.04.2021 року вірно здійснено згідно специфікації №29 від 08.04.2021 року, а платіж від 02.06.2021 року - згідно інвойсу від 28.04.2021 року № ТРРL/0225/21-22, що відповідає умовам контракту №16/26 від 02.06.2016. При цьому, розбіжності у сумі оплати, що визначена у інвойсі від 28.04.2021 № ТРРL/0225/21-22, вартістю та умовами контракту № 16/26 від 02.06.2016 відсутні.
Окремо, варто звернути увагу, що у повідомленні від 14.06.2021 року митний орган посилається на специфікацію № 32 від 10.11.2020, яка взагалі не має жодного відношення до спірного митного оформлення.
Згідно з частин першої, другої статті 256 МК України, відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.
У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.
Відповідно до ч.7 ст.54 МК України, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
З тлумачення цих норм у їх системному зв`язку між собою та з положеннями пункту 2 частини шостої статті 54, частини третьої статті 53 МК України, вбачається що відмова у митному оформленні має бути аргументованою невиконанням вимог, що пов`язані саме з тими недоліками, у зв`язку з якими митним органом витребувані додаткові документи.
Аналогічний правовий висновок здійснений Верховним Судом у постанові від 06.03.2018 року по справі №815/3142/17.
Дослідивши докази по справі, встановлено, що надані позивачем документи, у своїй сукупності підтверджують заявлену підприємством митну вартість та її складові частини, не мають розбіжностей, відомості про визначення митної вартості в цих документах базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, шо спростовує висновки митного органу щодо відсутності таких підтверджень.
Посилання митного органу на порушення позивачем митного законодавства при декларуванні товару не можуть вважатись розбіжністю у розумінні ч.3 ст.53 МК України.
При цьому, митний орган повинен не просто зазначити, зокрема, обставину відсутності в нього інформації щодо оформлення ідентичних та подібних товарів (як на підставу незастосування методів за ціною договору щодо ідентичних товарів та за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів), а навести цінову інформацію з ЄАІС про оформлення товарів, що мають ознаки, найбільш схожі на ознаки задекларованих товарів та пояснити з урахуванням положень статей 59, 60 МК України, чому ця інформація не може бути взята за основу для визначення митної вартості, чого в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості, відповідач не зазначив.
Більш того, відповідачем не надано обґрунтованих пояснень відносно безпосереднього впливу вказаних ним зауважень на числові значення митної вартості товару та її розрахунок.
З урахуванням викладеного, з наданих документів вбачається, що підприємство для митного оформлення і підтвердження митної вартості надало усі документи для застосування основного методу визначення митної вартості. Надані документи підтверджують числові значення складових митної вартості, відомості в них не мають протиріч та розбіжностей дозволяють провести обчислення митної вартості.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладених в постановах Верховного Суду.
Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 250 КАС України,-
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Марафон» до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови - задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості №UА110130/2021/000058/1 від 15.06.2021 року.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені ст. 295 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складений 21.10.2021 року.

Суддя А. Ю. Рищенко