Справа № 420/12008/21
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2021-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко O.A., розглядаючи за правилами спрощеного позовного в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення в частині, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 13 липня 2021 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою від 19 липня 2021 року позов ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

09 серпня 2021 року до суду від позивача за вх. №43236/21 надійшла належним чином оформлена позовна заява, в якій позовні вимоги викладені в наступній редакції:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення 12 сесії Чорноморської селищної ради VIII скликання № 173-VIII від 11.06.2021 в частині щодо відмови у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва площею 0,1000 га на території Чорноморської селищної ради в межах населеного пункту (відповідно до викопіювання);

2. Зобов`язати Чорноморську селищну раду Одеського району Одеської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 та надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянку у власність для індивідуального садівництва площею 0,1000 га на території Чорноморської селищної ради в межах населеного пункту (відповідно до викопіювання).

Ухвалою від 20 серпня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 (вх. №43236/21), відкрито провадження у даній адміністративній справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що позивач звернулась до відповідача із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва площею 0,1000 га на території Чорноморської селищної ради в межах населеного пункту (відповідно до викопіювання), однак відповідачем протиправно відмовлено у наданні такого дозволу. Вказує, що не погоджується з п.1.2 такого рішення, оскільки наведені у ньому підстави не ґрунтуються на вимогах ч.7 ст.118 Земельного кодексу України.

26 серпня 2021 за вх. №46295/21 та 27 серпня 2021 року за вх. №ЕП/22736/21 до суду від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, в якому відповідач зазначає, що не погоджується з адміністративним позовом та вважає його необґрунтованими.

Позивачем до суду 08.09.2021 за вх. №49708/21 надано відповідь на відзив, в якій зазначено, що позивач вважає наданий відповідачем відзив необґрунтованим.

20 вересня 2021 за вх. №ЕП/25408/21 та 27 вересня 2021 року за вх. №53071/21 до суду від відповідача надійшли заперечення, в яких відповідач зазначає, що у відзиві ним наведені помилкові дані та що спірна земельна ділянка є частиною земельної ділянки, переданої у постійне користування на підставі державного акту ІІ-ОД №003320 від 01.03.1999 садівничому товариству «ВЕТЕРАН ОДВО» та що на земельну ділянку, яку позивач бажає отримати у власність, ОСОБА_2 надано державний акт на право приватної власності.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивачем 24.05.201 за вх. №К-239-8/020-7 подано до Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області заяву (а.с.66), в якій просила надати дозвіл на розробку землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва площею 0,1000 га на території Чорноморської селищної ради в межах населеного пункту (відповідно до викопіювання).

До вказаної заяви позивач надала: копію паспорта та ідентифікаційного номеру та графічне зображення розташування земельної ділянки (а.с.69).

При цьому, як зазначено позивачем у відповіді на відзив та не заперечується відповідачем, що бажана земельна ділянка розташована поруч із земельними ділянками з кадастровими номерами: :02:002:0123, :02:002:0093, :02:002:0066 та :02:002:0042.

Чорноморською селищною радою Одеського району Одеської області 11.06.2021 було прийнято рішення №173-VІІІ (а.с.16), яким у п.1.2 вирішено відмовити ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва на території Чорноморської селищної ради Лиманського (нині Одеського) району Одеської області (в межах смт. Чорноморське) у зв`язку з невідповідністю наданих документів вимогам п. 6, 7 ст. 118 Земельного кодексу України - зазначені у наданому картографічному матеріалі земельних ділянок перебувають у користуванні інших осіб, відсутні погодження основних землекористувачів щодо їх вилучення.

Позивач, вважаючи, що відповідачем їй протиправно відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, звернулася до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 19 Земельного кодексу України, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Частинами 2,3 ст.22 Земельного кодексу України передбачено, що до земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель інших категорій, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо). Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Пунктом «б» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Відповідно до пп. «ґ» ч.1 ст.121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара.

Згідно з частиною першою статті 122 Земельного кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначений ст. 118 Земельного кодексу України.

Відповідно до п. 6, 7, 8 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Таким чином, Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні такого дозволу, який розширеному тлумаченню не підлягає, а саме, невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень ст. 118 Земельного кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена зокрема в постановах Верховного Суду від 27.02.2018 по справі №545/808/17, від 24.04.2018 по справі №814/1961/17, від 02.02.2021 по справі №420/3294/19.

Суд вважає, що відповідачем правомірно відмовлено позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно земельної ділянки для індивідуального садівництва площею 0,1000 га на території Чорноморської селищної ради в межах населеного пункту.

Так, відповідно до державного акту ІІ-ОД №003320 від 01.03.1999 (а.с.84-87) Чорноморською селищною радою садівничому товариству «ВЕТЕРАН ОДВО» надано у постійне користування 8.0697 га землі для ведення колективного садівництва відповідно до рішення Чорноморської селищної ради народних депутатів від 24.10.1998 №31/3-ХХІІІ.

Згідно з державним актом на право приватної власності на землю ІІІ-ОД №019773 від 14.07.2001 (а.с.88-89), такий виданий ОСОБА_2 про передачу йому у приватну власність земельну ділянку площею 0,1200 га в межах згідно з планом для ведення садівництва. Земельна ділянка розташована на території Чорноморської селищної ради, СТ «ВЕТЕРАН ОДВО» АДРЕСА_1 .

При цьому, відповідно до довідки садівничого товариства «ВЕТЕРАН ОДВО» від 16.09.2021 №16/09-21: «…згідно облікових даних садівничого товариства «Ветеран ОдВО» земельна ділянка, яка знаходиться між земельними ділянками з кадастровими номерами :02:002:0093 і :02:002:0066 та розташована на території Чорноморської селищної ради в СТ «Ветеран ОдВО» по АДРЕСА_1 є власністю гр. ОСОБА_2 у відповідності до державного акту старого зразку серія № ІІІ-ОД № 019773 від 14.07.2001 року».

Отже, з викладеного вбачається, що бажана позивачем земельна ділянка фактично перебуває у власності, а відтак і у користуванні ОСОБА_2 .

Доказів на спростування такої обставини позивачем до суду не надано.

При цьому, дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності на підставі ст. 118 ЗК України може бути надано лише на вільну земельну ділянку.

Вказані висновки узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Верхоіного Суду від 16.05.2019 у справі №826/765/17

Відмовляючи ОСОБА_1 у наданні такого дозволу, Чорноморська селищна рада Одеського району Одеської області діяла у межах своїх повноважень на підставі норм чинного законодавства.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене у сукупності, суд вважає за доцільне у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Керуючись ст.ст.7, 9, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області про визнання протиправним та скасувати рішення 12 сесії Чорноморської селищної ради VIII скликання № 173-VIII від 11.06.2021 в частині щодо відмови у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва площею 0,1000 га на території Чорноморської селищної ради в межах населеного пункту (відповідно до викопіювання) та зобов`язання Чорноморську селищну раду Одеського району Одеської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 та надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянку у власність для індивідуального садівництва площею 0,1000 га на території Чорноморської селищної ради в межах населеного пункту (відповідно до викопіювання) відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ).

Відповідач - Чорноморська селищна рада Одеського району Одеської області (вул.Гвардійська, 19, смт Чорноморське, Лиманський р-н, Одеська обл, 67570, ).

Суддя О.А. Вовченко