Справа № 580/3202/19
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2021-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року

м. Київ

справа № 580/3202/19

провадження № К/9901/4709/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єзерова А.А.,

суддів: Кравчука В.М., Стародуба О.П.,

розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за касаційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14.11.2019 (головуючий суддя Кульчицький С.О.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2020 (колегія суддів у складі головуючого судді Бужак Н.П., суддів Кобаля М.І., Костюк Л.О.)

у справі № 580/3202/19

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення Уманської районної державної адміністрації Черкаської області

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

I. РУХ СПРАВИ

1. До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Уманської районної державної адміністрації Черкаської області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо перерахунку щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня у розмірі встановленому п. 28 статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" за 2019 рік як особі з інвалідністю внаслідок війни;

- зобов`язати відповідача встановити позивачу статус особи з інвалідністю внаслідок війни з 18.04.2019;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок, нарахування та виплату позивачу 2950 грн. щорічної одноразової грошової допомоги як особі з інвалідністю внаслідок війни за період з 2019 року відповідно до п. 28 статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

2. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 14.11.2019, яке було залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2020, ОСОБА_1 відмовлено у його позові.

3. Не погодившись з такими судовими рішеннями, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу до Верховного Суду, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції й ухвалити нове судове рішення про задоволення його позову.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

4. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 є внутрішньо-переміщеною особою та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням від 09.12.2016.

5. Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії Обласної МСЕК м. Дніпропетровськ № 5 Серія 12ААА №721532 від 21.02.2017 позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності з 01.01.2017, причина інвалідності - поранення отримане безпосередньо під час участі в АТО, забезпечення її проведення, інвалідність встановлена на строк до 01.01.2018.

6. Згідно з довідкою акта огляду медико-соціальної експертної комісії Обласної МСЕК м. Черкаси № 2 серія 12 ААБ № 463078 від 11.07.2019 позивачу з 18.04.2019 встановлено ІІІ групу інвалідності, причина інвалідності - поранення отримане безпосередньої під час участі в АТО, забезпечення її проведення, інвалідність встановлена на строк до 01.08.2022.

7. 15.07.2019 ОСОБА_1 звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Уманської районної державної адміністрації Черкаської області із заявою, в якій просив встановити статус "інваліда війни ІІІ групи" та видати посвідчення встановленого зразка.

8. Згідно з наявним у матеріалах справи Протоколом засідання комісії з розгляду питань пов`язаних із встановленням статусу особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" Управління праці та соціального захисту населення Уманської районної державної адміністрації Черкаської області від 15.07.2019 № 2 прийнято рішення встановити позивачу статус особи з інвалідністю, внаслідок війни відповідно до п. 12 частини 2 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Одночасно позивачу відмовлено у виплаті грошової допомоги до 5 травня за 2019 рік, оскільки відповідний статус особи з інвалідністю внаслідок війни позивач отримав після 5 травня 2019 року.

9. Вважаючи, що статус інваліда-війни має бути встановлений позивачу з дати вказаній у довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії і він має право на отримання грошової допомоги до 5 травня 2019 року , позивач звернувся до суду з даним позовом.

III. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

10. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що за своєю правовою природою поняття встановлення інвалідності особі відповідно до огляду медико-соціальної експертної комісії та встановлення статусу особі інвалідності внаслідок війни є різними. Чинне законодавство України пов`язує прийняття рішення щодо встановлення статусу особи з інвалідністю внаслідок війни із зверненням особи за отриманням такого статусу.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

11. У касаційній скарзі позивач зазначає про помилковість висновків судів першої та апеляційної інстанцій. На думку скаржника, норми затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 08.09.2015 № 685 Порядку надання статусу інваліда війни особам, які отримали інвалідність внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (далі - Порядок №685) та Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 №302 (далі - Положення №302), однозначно свідчать, що статус інваліда-війни має бути встановлений позивачу з дати, вказаній у довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

12. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, в межах касаційного перегляду, визначених статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, виходить з наступного.

13. В цій справі ключовим правовим питання є те, чи повинен був статус інваліда-війни встановлений позивачу з дати, вказаній у довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії. Від зазначеного факту залежить наявність у позивача права на отримання у 2019 році грошової допомоги до 5 травня.

14. Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення визначаються Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-XII (далі - Закон №3551-XII).

15. Стаття 4 Закону № 3551-ХІІ визначає, що ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

16. За змістом статті 7 Закону № 3551-XII до осіб з інвалідністю внаслідок війни, серед інших, належать особи з числа військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовців військових прокуратур, осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейських, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України та стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, а також працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися до забезпечення проведення антитерористичної операції, до забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях і стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах та у період її проведення, під час забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів

17. Відповідно до частини 3 статті 7 Закону № 3551-XII Порядок надання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни особам, зазначеним у пунктах 11-14 частини другої цієї статті, визначається Кабінетом Міністрів України.

18. Абзацом другим пункту другого Порядку № 685 визначено, що статус особи з інвалідністю внаслідок війни надається військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, поліцейським, особам рядового і начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, Державної кримінально-виконавчої служби, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, інших утворених відповідно до закону військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України та стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районі антитерористичної операції у період її проведення.

19. Відповідно до підпункту 1 пункту 4 Порядку № 685 підставою для надання особам статусу особи з інвалідністю внаслідок війни є:

для осіб, зазначених в абзацах другому і четвертому пункту 2 цього Порядку - довідка медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності.

20. Згідно з п. 7 Порядку № 685 рішення про надання статусу інваліда війни приймається органами соціального захисту населення у місячний строк з дня подання документів.

21. Пунктом 9 Порядку № 685 передбачено, що посвідчення інваліда війни з написом "Посвідчення інваліда війни - інвалід" та нагрудний знак "Ветеран війни - інвалід" видається відповідно до Положення № 302.

22. Пунктом 2 Положення № 302 передбачено, що посвідчення є документом, що підтверджує статус осіб, на яких поширюється дія Закону № 3551-ХІІ.

23. Згідно з пунктом 10 Положення № 302, посвідчення інваліда війни видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причини інвалідності.

Особам з інвалідністю внаслідок війни, у яких групу інвалідності встановлено без терміну перегляду, видаються безтермінові посвідчення, іншим - на період встановлення групи інвалідності. У разі продовження медико-соціальною експертною комісією терміну чи зміни групи інвалідності в посвідчення (на правій внутрішній стороні) вклеюється новий бланк, до якого вносяться відповідні записи. Записи в бланку завіряються відповідно до пункту 8 цього Положення.

24. Пунктом 13-1 Положення № 302 передбачено, що у разі виникнення підстав, за якими особа втрачає право на статус, визначений Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", видане їй раніше посвідчення вилучається уповноваженим на видачу посвідчень органом, з повідомленням органу, який видав таке посвідчення.

25. Згідно з п. 11 Положення № 302 якщо посвідчення стало непридатним або було втрачене, то за заявою ветерана війни чи іншої особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", видається нове посвідчення у порядку, визначеному пунктом 7 цього Положення.

26. Суди попередніх інстанцій обґрунтовано зазначили, що зазначені вище норми чинного законодавства свідчать, що встановленню особі статусу особи з інвалідністю внаслідок війни з видачею відповідного посвідчення передує звернення такої особи до органу соціального захисту населення із відповідною заявою щодо встановлення такого статусу та надання посвідчення.

27. Чинне законодавство не містить прямої норми, яка би визначала дату (або прив`язку до певної події) встановлення зазначеного статусу для осіб-заявників.

28. Водночас, норма про те, що рішення про надання статусу інваліда війни приймається органами соціального захисту населення у місячний строк з дня подання документів, дозволяє стверджувати, що саме дата подання документів особою є тієї подією, з якої слід відраховувати дату видачі відповідного посвідчення.

29. Суди вірно зазначили, що за своєю правовою природою поняття встановлення інвалідності особі відповідно до огляду медико-соціальної експертної комісії та встановлення статусу особи з інвалідністю внаслідок війни є різними і дата встановлення інвалідності не може бути пов`язана з встановленням статусу особи з інвалідністю.

30. В цій частині позивач допускає довільне тлумачення норм законодавства, яке не ґрунтується на будь-яких логічних судженнях.

31. Твердження позивача, що пункт 10 Положення № 302 визначає термін дії посвідчення - на період встановлення групи інвалідності, що є додатковою ознакою того, що посвідчення має видаватись саме з дати огляду медико-соціальної експертної комісії, колегія суддів вважає помилковим, оскільки згадана норма встановлює часові рамки наперед та жодним чином не регулює питання дати видачі посвідчення.

32. Посилання позивача, що відповідач при видачі посвідчення жодним чином не впливає на зміну чи припинення юридичних фактів (щодо наявності інвалідності, обставин та підстав її отримання) є цілком слушним, однак це жодним чином не свідчить на користь твердження, що саме дата огляду медико-соціальної експертної комісії має бути датою встановлення відповідного статусу особи з інвалідністю внаслідок війни.

33. Відповідно до статті 171 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» разова грошова допомога не виплачується в разі смерті отримувача до 5 травня або набуття громадянином статусу згідно із статтями 6, 7, 9, 10, 11 цього Закону після 5 травня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

34. Таким чином, суди правомірно відмовили у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо перерахунку щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня у розмірі встановленому п. 28 ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" за 2019 рік як особі з інвалідністю внаслідок війни та зобов`язання здійснити такий перерахунок, оскільки статус особи з інвалідністю внаслідок війни встановлено позивачу після 5 травня 2019 року, тому у позивача право на отримання такої допомоги у 2019 році не виникло.

35. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позову. Доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують.

36. Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

37. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 343, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14.11.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2020 у справі № 580/3202/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя В.М. Кравчук

Суддя О.П. Стародуб