Справа № 160/8021/21
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 жовтня 2021 року Справа № 160/8021/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСерьогіної О.В.
за участі секретаря судового засіданняГанжі О.С.
представника позивача представника відповідача представника відповідачаЛіфінець Ю.Ю. Єфіменко О.П. Бабій О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптова компанія Магніт" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
19.05.2021 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптова компанія Магніт" - адвокат Ліфінець Юлія Юріївна звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просить суд:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.05.2021 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 23.06.2021 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.06.2021 року продовжено Головному управлінню ДПС в Дніпропетровській області строк на подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання цієї ухвали.
01.07.2021 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач відхиляє заперечення відповідача проти позовних вимог з підстав викладених в позові.
У підготовчому засіданні, відкритому 23.06.2021 року, оголошувалися перерви до 07.07.2021 року, 21.07.2021 року.
Ухвалою суду від 21.07.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.09.2021 року, задоволено клопотання представника відповідача про виклик свідка у судове засідання. У судовому засіданні, відкритому 08.09.2021 року, оголошена перерва до 15.09.2021 року у зв`язку із неявкою свідка та представника відповідача.
У судове засідання з`явився представник позивача та представник відповідача.
Допитаний у судовому засіданні свідок пояснив, що перевіркою контракту від 14.06.2018 року №1306-01 встановлено прострочену заборгованість в сумі 22 554 дол. США.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, посилаючись на обставини, що наведені у позові.
Представник відповідача вимоги позову не визнав та просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на доводи викладені у відзиві на позов.
Допитавши свідка, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Судом встановлено, що відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п. 78.1.7 п.78.1, п. 78.2 ст.78, п. 32.2 ст.82, п. 522 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України від 02.12.10 №2755-VI (далі - ПКУ) у зв`язку з отриманням інформації про внесення до ЄДР запису про рішення засновників (учасників) щодо припинення юридичної особи, проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ "ОПТОВА КОМПАНІЯ МАГНІТ" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України за період з 01.10.2018 по 12.03.2021 року; з питань дотримання законодавства щодо укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками, своєчасності, достовірності, повноти нарахування, утримання та сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору при виплаті доходів на користь платників податків - фізичних осіб - за період з 01.10.2018 року по 31.12.2020 року; з питання дотримання законодавства щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період 01.10.2018 року по 31.12.2020 року.
Перевіркою встановлено наступні порушення:
- п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 ПКУ, в результаті чого не складено та не зареєстровано в ЕРПН в терміни, встановлені ПКУ для такої реєстрації, податкові накладні на загальну суму ПДВ 1 722 382 грн. За відсутність реєстрації згідно п. 120.2 ст. 120 ПКУ, з урахуванням п. 521 підрозділу 10 розділу XX ПКУ передбачені штрафні санкції;
- п. 3 ст.13 Закону України «Про валюту і валютні операції» 21.06.2018 року №2473-VIII (надалі по тесту ЗУ №2473-VIII ) при виконанні зовнішньоекономічного контракту від 14.06.2018 року №1306-1, укладеного з Suzhou Bonwe Electric Co., Lu (Китайська Народна Республіка), в частині неповернення валютних цінностей в сумі 22 554,00 дол. США, за що згідно з частиною 5 статті 13 ЗУ №2473-VIII нараховується пеня за порушення термінів розрахунків в сфері ЗЕД.
На підставі акту перевірки від 19.03.2021 року №938/04-36-07-09/38919983, відповідачем прийняті 29.04.2021 року наступні податкові повідомлення-рішення, які є предметом даного розгляду судом, а саме:
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту - ПКУ України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Як вбачається із матеріалів справи, 01.05.2019 року між ТОВ «Оптова компанія Магніт» та ТОВ «ПІВДЕНЬКОНСТРАКТСЕЙЛ» укладено договір поставки №19М-0143 предметом якого є зобов`язання постачальника (ТОВ «Оптова компанія Магніт) передати (поставити) у зумовлені строки покупцеві товар на умовах цього договору, а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму на умовах згідно цього Договору (п.1.1 Договору).
Розділом 2 Договору №19М-0143 (умови поставки) визначено, що якщо загальна вартість партії поставки дорівнює або перевищує 80 000 грн., то поставка здійснюється силами та за рахунок Постачальника на склад на адресу Покупця на умовах DDP згідно правил ІНКОТЕРМС-2000. Якщо загальна вартість партії поставки менш ніж 80 000 грн., то поставка здійснюється на умовах EXW, силами та за рахунок Покупця зі складу Постачальника.
Також умовами Договору №19М-0143 визначено, що поставка проводиться відповідно до замовлень, що оформлюються видатковими накладними та прирівнюються до специфікацій. Права власності на товар переходить до Покупця з моменту підписання ним товарно-транспортної накладної, яка є обов`язковою для вказаних умов поставки DDP, або з моменту підписання Покупцем видаткової накладної на умовах EXW зі складу Постачальника.
Згідно п.6.3 Договору поставки № 19М-0143 від 01.05.2019 року Покупець повинен сплати поставлений Товар не пізніше трьох календарних днів з дати складання видаткової накладної, якщо Сторони не погодили інший строк відстрочення оплати. Покупець за цим Договором має право проводити передоплату в будь-якому розмірі із повідомленням про це Постачальника. Проведення передоплати не є підставою вимагати поставки Товару, партія поставки якого ще не була узгоджена.
На виконання умов п.6.3 Договору ТОВ «ПІВДЕНЬКОНСТРАКТСЕЙЛ» здійснена оплата (передоплата та оплата по факту поставки) в сумі 1 450 000 грн. за товар за платіжними дорученнями: № 5 від 12.06.2019 року на суму 430 000 грн., № 9 від 19.06.2019 року на суму 300 000 грн., № 16 від 25.06.2019 року на суму 300 000 грн., № 29 від 03.07.2019 року на суму 300 000 грн., № 35 від 08.07.2019 року на суму 120 000 грн.
На виконання умов договору були виписані податкові накладні: № 686 від 12.06.2019 року на суму 430 000 грн., № 1645 від 19.06.2019 року на суму 300 000 грн., № 1864 від 21.06.2019 року на суму 88 517,00 грн., № 1865 від 22.06.2019 року на суму 8 308,00 грн., № 2074 від 25.06.2019 року на суму 197 708 грн., № 2069 від 25.06.2019 року на суму 5 467 грн., № 177 від 02.07.2019 року на суму 188 756 грн., № 228 від 03.07.2019 року на суму 111 244 грн., № 229 від 04.07.2019 року на суму 120 000,00 грн. Всього податкових зобов`язань з ПДВ зареєстровано та сплачено до бюджету 241 666,67 грн.
01.01.2019 року між ТОВ «Оптова компанія Магніт» та ТОВ «НАВИУМ ГРУПП» укладено договір поставки №19М-0002 предметом якого є зобов`язання постачальника (ТОВ «Оптова компанія Магніт) передати (поставити) у зумовлені строки покупцеві товар на умовах цього договору, а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму на умовах згідно цього Договору (п.1.1 Договору).
Розділом 2 Договору №19М-0002 (умови поставки) визначено, що якщо загальна вартість партії поставки дорівнює або перевищує 80 000 грн., то поставка здійснюється силами та за рахунок Постачальника на склад на адресу Покупця на умовах DDP згідно правил ІНКОТЕРМС-2000. Якщо загальна вартість партії поставки менш ніж 80 000 грн., то поставка здійснюється на умовах EXW, силами та за рахунок Покупця зі складу Постачальника.
Також умовами Договору №19М-0002 визначено, що поставка проводиться відповідно до замовлень, що оформлюються видатковими накладними та прирівнюються до специфікацій. Права власності на товар переходить до Покупця з моменту підписання ним товарно-транспортної накладної, яка є обов`язковою для вказаних умов поставки DDP, або з моменту підписання Покупцем видаткової накладної на умовах EXW зі складу Постачальника.
Згідно п.6.3 Договору поставки № 19М-0002 Покупець повинен сплати поставлений Товар не пізніше трьох календарних днів з дати складання видаткової накладної, якщо Сторони не погодили інший строк відстрочення оплати. Покупець за цим Договором має право проводити передоплату в будь-якому розмірі із повідомленням про це Постачальника. Проведення передоплати не є підставою вимагати поставки Товару, партія поставки якого ще не була узгоджена.
На виконання умов п.6.3 Договору ТОВ «НАВИУМ ГРУПП» здійснена оплата (передоплата та оплата по факту поставки) в сумі 2 044 600 грн. за товар за платіжними дорученнями, а саме: № 23 від 03.01.2019 року на суму 550 000 грн., № 12 від 15.01.2019 року на суму 420 000 грн., № 51 від 06.02.2019 року на суму 224 600 грн., № 63 від 13.02.2019 року на суму 260 000 грн., № 69 від 18.02.2019 року на суму 280 000 грн., № 93 від 27.02.2019 року на суму 310 000 грн.
На виконання умов договору були виписані податкові накладні: № 556 від 03.01.2019 року на суму 550 000 грн., № 557 від 15.01.2019 року на суму 420 000 грн., № 111 від 04.02.2019 року на суму 33 958 грн., № 186 від 05.02.2019 року на суму 9 017 грн., № 188 від 05.02.2019 року на суму 15 104 грн., № 189 від 05.02.2019 року на суму 7 132 грн., № 185 від 05.02.2019 року на суму 3 002 грн., № 193 від 05.02.2019 року на суму 45 122 грн., № 187 від 05.02.2019 року на суму 8 729,00 грн., №183 від 05.02.2019 року на суму 2 153 грн., №184 від 05.02.2019 року на суму 21 190 грн., №194 від 05.02.2019 року на суму 711 грн., №190 від 05.02.2019 року на суму 10 147 грн., №191 від 05.02.2019 року на суму 68 335 грн., №531 від 12.02.2019 року на суму 31 692 грн., №532 від 12.02.2019 року на суму 226 грн., №632 від 13.02.2019 року на суму 222 731 грн., №634 від 13.02.2019 року на суму 153 грн., №633 від 13.02.2019 року на суму 5 198 грн., №1470 від 18.02.2019 року на суму 190 675 грн., №1469 від 18.02.2019 року на суму 89 325 грн., №1984 від 27.02.2019 року на суму 24 886 грн., №1959 від 27.02.2019 року на суму 74 168 грн., №1958 від 27.02.2019 року на суму 70 485 грн., №1957 від 27.02.2019 року на суму 53 436 грн., №1960 від 27.02.2019 року на суму 84 755 грн., №1956 від 27.02.2019 року на суму 2 270 грн. Всього податкових зобов`язань з ПДВ зареєстровано та сплачено до бюджету 340 766,67 грн.
01.03.2019 року між ТОВ «Оптова компанія Магніт» та ТОВ «ПРАЙД ТОРГ» укладено договір поставки №19М-0052 предметом якого є зобов`язання постачальника (ТОВ «Оптова компанія Магніт) передати (поставити) у зумовлені строки покупцеві товар на умовах цього договору, а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму на умовах згідно цього Договору (п.1.1 Договору).
Розділом 2 Договору №19М-0052 (умови поставки) визначено, що якщо загальна вартість партії поставки дорівнює або перевищує 80 000 грн., то поставка здійснюється силами та за рахунок Постачальника на склад на адресу Покупця на умовах DDP згідно правил ІНКОТЕРМС-2000. Якщо загальна вартість партії поставки менш ніж 80 000 грн., то поставка здійснюється на умовах EXW, силами та за рахунок Покупця зі складу Постачальника.
Також умовами Договору №19М-0052 визначено, що поставка проводиться відповідно до замовлень, що оформлюються видатковими накладними та прирівнюються до специфікацій. Права власності на товар переходить до Покупця з моменту підписання ним товарно-транспортної накладної, яка є обов`язковою для вказаних умов поставки DDP, або з моменту підписання Покупцем видаткової накладної на умовах EXW зі складу Постачальника.
Згідно п.6.3 Договору поставки № 19М-0052 Покупець повинен сплати поставлений Товар не пізніше трьох календарних днів з дати складання видаткової накладної, якщо Сторони не погодили інший строк відстрочення оплати. Покупець за цим Договором має право проводити передоплату в будь-якому розмірі із повідомленням про це Постачальника. Проведення передоплати не є підставою вимагати поставки Товару, партія поставки якого ще не була узгоджена.
На виконання умов п.6.3 Договору ТОВ «ПРАЙД ТОРГ» здійснена оплата (передоплата та оплата по факту поставки) в сумі 1 355 000 грн. за товар за платіжними дорученнями, а саме: № 16 від 07.03.2019 року на суму 260 000 грн., № 26 від 13.03.2019 року на суму 150 000 грн., № 43 від 21.03.2019 року на суму 150 000 грн., № 50 від 28.03.2019 року на суму 160 000 грн., № 55 від 03.04.2019 року на суму 180 000 грн., № 74 від 10.04.2019 року на суму 145 000 грн., № 83 від 17.04.2019 року на суму 160 000 грн., № 4 від 23.04.2019 року на суму 150 000 грн. Всього оплата проведено на суму 1 355 000,00 грн. Заборгованість перед Позивачем відсутня.
На виконання умов договору були виписані податкові накладні: № 383 від 07.03.2019 року на суму 6 532 грн., № 384 від 07.03.2019 року на суму 253 468 грн., № 672 від 13.03.2019 року на суму 150 000 грн., № 1587 від 21.03.2019 року на суму 150 000 грн., № 1995 від 28.03.2019 року на суму 131 630 грн., № 1997 від 28.03.2019 року на суму 28 370 грн., № 197 від 03.04.2019 року на суму 180 000 грн., № 599 від 10.04.2019 року на суму 5 426 грн., № 594 від 10.04.2019 року на суму 4 879 грн., № 598 від 10.04.2019 року на суму 41 458 грн., № 601 від 10.04.2019 року на суму 6 119 грн., № 595 від 10.04.2019 року на суму 1 583 грн., № 597 від 10.04.2019 року на суму 43 754 грн., № 596 від 10.04.2019 року на суму 1 658 грн., № 600 від 10.04.2019 року на суму 40 123 грн., № 1449 від 17.04.2019 року на суму 5 295 грн., № 1450 від 17.04.2019 року на суму 154 705 грн., № 160076 від 22.04.2019 року на суму 13 357 грн., № 1677 від 22.04.2019 року на суму 24 548 грн., № 1730 від 23.04.2019 року на суму 4 628 грн., № 1731 від 23.04.2019 року на суму 76 744 грн., № 1728 від 23.04.2019 року на суму 22 187 грн., № 1729 від 23.04.2019 року на суму 2 341 грн., № 1727 від 23.04.2019 року на суму 6 195 грн. Всього податкових зобов`язань з ПДВ зареєстровано та сплачено до бюджету 225 833,33 грн.
Доводи відповідача проте, що отримані позивачем від ТОВ «Прайд торг», ТОВ «Навиум групп», ТОВ «Південтконстрактсейл» кошти, перерахування яких не пов`язано з постачанням товарів кваліфікується як актів, який слід враховувати у складі інших доходів відповідного звітного періоду не заслуговує на увагу суду, з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»: господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства (абзац п`ятий); активи - ресурси, контрольовані підприємством у результаті минулих подій, використання яких, як очікується, приведе до отримання економічних вигод у майбутньому (абзац другий); доходи - збільшення економічних вигод у вигляді збільшення активів або зменшення зобов`язань, яке призводить до зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків власників) (абзац шістнадцятий).
Відповідно до приписів п. 134.1.1 п.13.4.1. ст.134 ПКУ об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
Отже, об`єкт оподаткування є прибуток, визначений відповідно до ПСБУ, а не дохід.
Відповідно до приписів п.7 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", що затверджене Наказ Міністерства фінансів України 29.11.1999 № 290 до складу інших доходів, зокрема, включаються дохід від реалізації фінансових інвестицій; дохід від неопераційних курсових різниць та інші доходи, які виникають у процесі господарської діяльності, але не пов`язані з операційною діяльністю підприємства.
Відповідно до Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, що затверджена Наказом Міністерства фінансів України 30.11.1999 року № 291, рахунок 74 "Інші доходи" призначено для обліку доходів, які виникають в процесі діяльності, але не пов`язані з операційною та фінансовою діяльністю підприємства.
За кредитом рахунку 74 "Інші доходи" відображається збільшення (одержання) доходу, за дебетом - належна сума непрямих податків (податку на додану вартість, акцизного податку та інших зборів (обов`язкових платежів)) та списання в порядку закриття на рахунок 79 "Фінансові результати".
Рахунок 74 "Інші доходи" має такі субрахунки:
740 "Дохід від зміни вартості фінансових інструментів";
741 "Дохід від реалізації фінансових інвестицій";
742 "Дохід від відновлення корисності активів";
744 "Дохід від неопераційної курсової різниці";
745 "Дохід від безоплатно одержаних активів";
На субрахунку 746 "Інші доходи" узагальнюється інформація про інші доходи, які не відображені на інших субрахунках рахунку 74 "Інші доходи", зокрема від списання кредиторської заборгованості, що не виникла в ході операційного циклу, по закінченні строку позовної давності, від перевищення вартості частки покупця у справедливій вартості придбаних ідентифікованих активів, зобов`язань і непередбачених зобов`язань об`єкта придбання над сукупністю витрат на об`єднання підприємств та/або видів їх господарської діяльності сума дооцінки об`єктів необоротних активів у випадках, передбачених національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку.
Відповідно до п. 5 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена. Критерії визнання доходу, наведені в цьому Національному положенні (стандарті), застосовуються окремо до кожної операції. Проте ці критерії потрібно застосовувати до окремих елементів однієї операції або до двох чи більше операцій разом, якщо це випливає із суті такої господарської операції (операцій).
П. 7 та п. 8. Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", зокрема, встановлюють критерії для визнання доходу (виручки) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг). Так, дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) - загальний дохід (виручка) від реалізації продукції, товарів, робіт або послуг без вирахування наданих знижок, повернення раніше проданих товарів та непрямих податків і зборів (податку на додану вартість, акцизного збору тощо). Дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, інших активів) визнається в разі наявності всіх наведених нижче умов:
- покупцеві передані ризики й вигоди, пов`язані з правом власності на продукцію (товар, інший актив);
- підприємство не здійснює надалі управління та контроль за реалізованою продукцією (товарами, іншими активами);
- сума доходу (виручка) може бути достовірно визначена;
- є впевненість, що в результаті операції відбудеться збільшення економічних вигод підприємства, а витрати, пов`язані з цією операцією, можуть бути достовірно визначені.
При цьому, за п.13, п.14. Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід» якщо дохід (виручка) від надання послуг не може бути достовірно визначений, то він відображається в бухгалтерському обліку в розмірі визначених витрат, що підлягають відшкодуванню. Якщо дохід (виручка) від надання послуг не може бути достовірно оцінений і не існує імовірності відшкодування зазнаних витрат, то дохід не визнається, а зазнані витрати визнаються витратами звітного періоду. Якщо надалі сума доходу буде достовірно оцінена, то дохід визнається за такою оцінкою.
Аналіз вищевикладеного, дозволяє дійти висновку про те, що до «інших доходів» відносяться доходи, які не могли бути віднесені (достовірно визнані за бухгалтерським обліком) до складу доходу (виручки) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) або чистого доходу від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); або інших операційних доходів; або фінансових доходів.
Варто врахувати, що згідно з частиною 1 статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаним судом недійсним (презумпція правомірності). Єдиною підставою вважати правочин нікчемним є його недійсність, встановлена законом. Правочини, які вчинені без наміру створення правових наслідків, що обумовлені ними, визначаються законом як фіктивні (стаття 234 ЦК України).
Відповідачем в Акті перевірки не наведено обставин та доказів, які б свідчили про невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про фіктивність вчинених операцій, а також про те, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії позивача та його контрагента були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди.
З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість висновків податкового органу про заниження фінансового результату на суму 4 849 600,00 грн. по взаємовідносинам з ТОВ «Прайд торг», ТОВ «Навиум групп», ТОВ «Південтконстрактсейл», та як наслідок заниження податку на прибуток на суму 872 928,00 грн.
Під час проведення перевірки податковим органом встановлено, що відповідно до імпортних митних декларацій за 2018 рік загальна сума господарських операцій по Xlevel (НК) Company Limited (Гонконг, Китай) склала 85 625,92 грн., тобто 30% вартості цих операцій складають 25 687,78 грн.. По взаємовідносинам з "Robert Thomas Metall- und Elektrowerke GmbH & Co. KG" і (Німеччина) загальна сума господарських операцій за 2018 рік склала 663 475,04 грн., тобто 30% вартості цих операцій складають 199042,51 грн. (відповідно до приписів пп. 140.5.4 п.140.5 ст.140 ПКУ). З огляду на зазначене позивачем в порушення пп.140.5.4 п.140.5 ст.140 ПКУ неправомірно занижено показники декларації з податку на прибуток за 2018 рік (ряд. 3 РІ Різниці, які виникають відповідно до Податкового кодексу України (+, -) ) в сумі 25 688 грн., за 2020 рік ряд. 3 РІ Різниці, які виникають відповідно до Податкового кодексу України (+, -)) в сумі 199 043 грн.
Також, при проведенні перевірки встановлено, що в рядку 2.1.3 додатку РІ до Податкової декларації з податку на прибуток за 2020 рік допущена помилка, яка призвела до завищення суми різниць, на які збільшується фінансовий результат, на 308 318 грн. Відповідач зазначає, що позивачем в рядку 2.1.3 задекларовано 2 267 450 грн., проте за даними перевірки встановлено, що в рядку 2.1.3 повинно бути відображено суму 1 959 132 грн.
Згідно п.п. 39.5.2. п. 39 ст. 39 ПКУ перевірка з питань дотримання платником податків принципу "витягнутої руки" проводиться відповідно до положень глави 8 розділу II цього Кодексу з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Перевірка з питань дотримання платником податків принципу "витягнутої руки" може бути проведена контролюючим органом у разі:
надання платником податків документації з трансфертного ціноутворення відповідно до підпункту 39.4.4 пункту 39.4 цієї статті;
неподання платником податків чи подання з порушенням вимог пункту 39.4 цієї статті звіту про контрольовані операції, документації з трансфертного ціноутворення, глобальної документації з трансфертного ціноутворення (майстер-файла), звіту у розрізі країн міжнародної групи компаній;
подання платником податків заяви про намір провести пропорційне коригування (п.п. 39.5.2.1 п.39 ст. 39 ПКУ).
Відповідно до п.п. 39.5.2.2. п. 39 ст. 39 ПКУ порядок проведення перевірки з питань дотримання платником податків принципу "витягнутої руки" встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Форма акта (довідки) про результати перевірки з питань дотримання платником податків принципу "витягнутої руки" та вимоги до його (її) складення встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Акт про результати перевірки з питань дотримання платником податків принципу "витягнутої руки" повинен містити документально підтверджені факти відхилення умов контрольованої операції від умов, що відповідають принципу "витягнутої руки", обґрунтування того, що таке відхилення спричинило неправильний розрахунок обсягу оподатковуваного прибутку платника податку та/або заниження суми податку із наведенням відповідних розрахунків (п.п. 39.5.2.17. п.39 ст. 39 ПКУ).
Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем була проведена документальна позапланова виїзна перевірка з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України за період з 01.10.2018 по 12.03.2021 року; з питань дотримання законодавства щодо укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками, своєчасності, достовірності, повноти нарахування, утримання та сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору при виплаті доходів на користь платників податків - фізичних осіб - за період з 01.10.2018 року по 31.12.2020 року; з питання дотримання законодавства щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період 01.10.2018 року по 31.12.2020 року.
Наказом Міністерства фінансів України від 10.03.2016 року № 344 (надалі по тексту Порядок № 344) був затверджений Порядок проведення перевірки з питань дотримання платником податків принципу "витягнутої руки».
Пунктом 3 розділу І Порядку № 344 передбачено, що перевірка дотримання принципу «витягнутої руки» проводиться за наявності підстав, визначених п.п. 39.5.2.1 підпункту 39.5.2 пункту 39.5 статті 39 розділу I та п.п. 78.1.2, 78.1.5, 78.1.14-78.1.16 пункту 78.1 статті 78 глави 8 розділу II Кодексу.
Проте, по відношенню до позивача відбувалась позапланова перевірка, яка відбувалась за приписами п. 78.1.7 п.78.1. ст.78 ПКУ, а відтак, не могла стосуватися питань перевірки з питань дотримання платником податків принципу "витягнутої руки".
Таким чином, перевірка питання, як дотримання принципу «витягнутої руки» проведено відповідачем без належних підстав для ії проведення, що є наслідком визнання висновків акту перевірки в цій частині протиправними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства.
16.01.2018року між позивачем та компанією Amika Handel I Marketing Sp.z.o.o. (Польща) укладено договір № 16012018 на постачання продуктів «HANSA» (побутова техніка, побутова електроніка, засоби зв`язку, аксесуари).
Додатковою угодою від 16.01.2018 року внесені зміни до договору №16012018, в результат яких пункт 9.14 викладений в наступній редакції: на власний розсуд, керуючись власною маркетинговою стратегією, продавець має надавати покупцеві премії (бонуси) або знижки залежно від кількості закупленого товару. Надання зазначених премій або знижок оформлюється окремим документом шляхом оформлення кредит-ноти, який є невід`ємною частиною контракту.
05.04.2019 року між сторонами підписана угоди про бонуси згідно змісту якої сторони домовились про виплату бонусів при досягненні планів з обороту, в якому рівень бонусів складав від 1 до 4% в залежності від обсягу закупівель.
Amika Handel I Marketing Sp.z.o.o. виставила позивачу кредит ноти на загальну суму 1 599 822,31 грн., в саме: від 12.10.2018 року №992180164, 12.10.2018 року №992180163, 16.01.2019 року №992190056, від 16.01.2019 року №992190057, від 06.06.2019 року №992190171, від 06.06.2019 року №992190170, від 16.07.2019 року №992190206, від 16.07.2019 року №992190207, від 23.10.2019 року №992190297, від 23.10.2019 року №992190298, від 28.01.2020 року №992200082, від 28.01.2020 року №992200081, від 08.05.2020 року №992200163, від 08.05.2020 року №992200162, від 15.09.2020 року №992200210, від 15.09.2020 року №992200209.
04.08.2014 року між позивачем та компанією «Gorenje gospodinjski aparati, d.d.» (Німеччина) укладено контракт № GOR-UKR 010A/14 предметом якого є продаж продавцем товару (передача у власність) та зобов`язання покупця прийняти та оплати товар, номенклатура, кількість і вартість якого визначаються комерційними інвойсами, які є невід`ємною частиною цього договору.
Відповідно до п.17.10. вказаного контракту продавець на власний розсуд, керуючись власною маркетинговою стратегією, має право надавати покупцеві премії (бонуси) або знижки залежно від кількості закупленого товару. Надання зазначених премій або знижок оформлюється окремим документом, який є невід`ємною частиною цього контракту.
Додатковою угодою №10 від 27.04.2018 року до контракту № GOR-UKR 010A/14 сторони вирішили пункт 3.2 Договору доповнити підпунктом 3.2.1., який викласти в наступній редакції: сторони дійшли згоди, що ціна на товар, що поставляється за контрактом, яка закріплюється в комерційних інвойсах, є обґрунтованою, ринковою, справедливою, визначається з урахуванням комерційних умов, таких яких: умови поставки, регулярність поставки, тривалість взаємовідносин, обсяг та асортимент поставки, дотримання умов контракту, виробник товару, сезонність попит, технічні новинки, партнерські відносини, а також рівень цін на аналогічний товар, продавець мав право надавати покупцю знижку на товар, розмір якої зазначався продавцем у комерційному інвойсі.
В березні 2019 року Gorenje gospodinjski aparati, d.d було перейменовано в Gorenje gospodinjski aparati, d.о.о., про що було підписано додаткову угоду № 13 від 12.03.2019 року.
Відповідно до підпункту 14.1.108 пункту 14.1 статті 14 ПК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) маркетингові послуги (маркетинг) - послуги, що забезпечують функціонування діяльності платника податків у сфері вивчання ринку, стимулювання збуту продукції (робіт, послуг), політики цін, організації та управлінні руху продукції (робіт, послуг) до споживача та післяпродажного обслуговування споживача в межах господарської діяльності такого платника податків. До маркетингових послуг належать, у тому числі: послуги з розміщення продукції платника податку в місцях продажу, послуги з вивчення, дослідження та аналізу споживчого попиту, внесення продукції (робіт, послуг) платника податку до інформаційних баз продажу, послуги зі збору та розповсюдження інформації про продукцію (роботи, послуги).
Під постачанням послуг розуміється будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об`єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об`єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності (підпункт 14.1.185 пункту 14.1 статті 14 ПК України).
Як передбачено підпунктом 14.1.203 пункту 14.1 статті 14 ПК України, продаж результатів робіт (послуг) - це будь-які операції господарського, цивільно-правового характеру з виконання робіт, надання послуг, надання права на користування або розпоряджання товарами, у тому числі нематеріальними активами та іншими об`єктами власності, що не є товарами, за умови компенсації їх вартості, а також операції з безоплатного надання результатів робіт (послуг). Продаж результатів робіт (послуг) включає, зокрема, надання права на користування товарами за договорами оперативного лізингу (оренди), продажу, передачі права відповідно до авторських або ліцензійних договорів, а також інші способи передачі об`єктів авторського права, патентів, знаків для товарів і послуг, інших об`єктів права інтелектуальної, у тому числі промислової власності.
Правові основи оподаткування ПДВ встановлено розділом V та підрозділом 2 розділу XX ПК України.
Згідно з підпунктами «а» і «б» пункту 185.1 статті 185 розділу V ПК України об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з постачання товарів/послуг, місце постачання яких відповідно до статті 186 розділу цього Кодексу розташоване на митній території України.
Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку (пункт 187.1 статті 187 ПК України).
За змістом пункту 188.1 статті 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, ПДВ та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).
До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань.
До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.
Зміст наведених правових норм свідчить про те, що надання маркетингових послуг повинно виражатись в певних діях виконавця таких послуг щодо, зокрема, розміщення продукції платника податку в місцях продажу, вивчення, дослідження та аналізу споживчого попиту, внесення продукції (робіт, послуг) постачальника до інформаційних баз продажу, збору та розповсюдження інформації про продукцію (роботи, послуги) тощо. Під продажем маркетингових послуг розуміються операції з надання таких послуг за умови компенсації їх вартості.
Тобто отримання маркетингових послуг передбачає наявність двостороннього зобов`язання між сторонами, де одна сторона має зобов`язання надати послуги, інша - зустрічний обов`язок оплатити їх. В той же час знижки і бонуси передбачають виключно одностороннє зобов`язання однієї сторони здійснити конкретну дію при належному виконанні іншою стороною договору (основного зобов`язання).
Додаткова ж бонусна винагорода, премія або знижка на вартість товару, надана продавцем покупцеві відповідно до умов угоди про купівлю-продаж, яка не передбачає виконання жодних зобов`язань щодо надання послуг на користь продавців, чи окремої згоди сторін для зацікавлення (винагороди) постійних покупців у подальшій співпраці, не може розцінюватись як оплата вартості послуг в сфері маркетингу, операції з надання яких є об`єктом оподаткування ПДВ в розумінні пункту 185.1 статті 185 ПК України.
Аналогічна правова позиція вже висловлювалась Верховним Судом у постанові від 18 грудня 2018 року по справі №808/3341/16.
Судом встановлено, що предметом укладених Товариством із фірмами-нерезидентами (Amika Handel I Marketing Sp.z.o.o. (Польща), «Gorenje gospodinjski aparati, d.d.» (Німеччина)) договору поставки та контракту є купівля-продаж товарів, де позивач виступає покупцем й не бере на себе жодних зобов`язань щодо надання послуг на користь продавців чи виконання будь-яких інших спеціальних дій, спрямованих на просування/стимулювання збуту конкретних товарів. За умовами контрактів позивачем здійснювалась купівля товарів і отримання знижок (бонусів) залежало виключно від об`ємів придбаних товарів, а не подальшого їх продажу.
З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про задоволення вимог в цій частині.
Під час проведення перевірки відповідачем встановлено порушення позивачем строків здійснення валютних операцій за контрактом від 14.06.2018 року № 1306-01, який укладено з продавцем - нерезидентом Suzhou Bonwe Eectric Co.Ltd (Китайська Народна Республіка).
Позивач замовив товар на загальну суму 45 108,00 доларів США за інвойсом BW20181022 від 25/10/2018 та здійснив передоплату за товар в розмірі 9 021,60 доларів США в грудні 2018 року.
Наприкінці грудня 2018 року позивач отримав додаткову угоду про зміну реквізитів продавця та суму в розмірі 36 086,40 доларів США перерахував на нові реквізити на підставі інвойсу BW20181022 від 25/10/2018 в січні 2019 року.
У зв`язку з тим, що банківський рахунок продавця був зламаний шахраями, отже, кошти, що були перераховані позивачем не були зараховані на банківський рахунок продавця.
Між сторонами було укладено домовленість про визнання підробленою третьою невідомою стороною умов додаткової угоди № 2 від 26.12.2018 року, якою було змінено реквізити, та надано знижку позивачеві в розмірі 13 532,40 доларів США.
Товар на суму 22 554 дол. США на кінець перевіряємого періоду не надійшов на адресу позивача, чим порушено граничний термін розрахунків, передбачений пунктом 3 статті 13 Закону України від 21.06.2018 року «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 року № 2473-VІІІ та пункту 21 Постанови Правління НБУ від 02.01.2019 року №5 «Про затвердження Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті».
Станом на 12.03.2021 року перевіркою контракту від 14.06.2018 року №1306-01 встановлено прострочену заборгованість в сумі 22 554 дол. США, яка виникла 27.02.2019 року.
Відповідно до приписів пункту 5 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 року № 2473-VІІІ порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).
Проте, суд приходить до висновку, що відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення про нарахування пені всупереч Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 591-IX від 13.05.2020 року, яким було внесені зміни в ПКУ, а саме було доповнено п. 521 підрозділу 10 розділу XX, відповідно до норм якого «протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.
Постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» від 21.04.2021 року № 405, були внесені зміни у постанову Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» ) якою продовжено дію карантину до 30.06.2021 року.
З урахуванням викладено, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в цій частині.
Згідно статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 22 700 грн. підлягає стягненню з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись ст. ст. 241-246, 250, 251, 295 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 18 жовтня 2021 року.

Суддя О.В. Серьогіна