Справа № 675/664/20
Суддя: Демчук П. В.
Дата ухвалення: 2021-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 675/664/20
Провадження № 2-а/675/5/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2021 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді Демчука П.В., за участю секретаря судового засідання Григор`євої О.С.,

позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Дацишиної М.В.,

представника відповідача Марчука О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (утримується у державній установі «Замкова виправна колонія (№ 58)») до Державної установи «Замкова виправна колонія (№ 58)» (місце знаходження м. Ізяслав, вул. Гагаріна, 2 Хмельницької області), Державної казначейської служби України про визнання дій протиправними та скасування постанов про накладення адміністративних стягнень та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної установи «Замкова виправна колонія (№ 58)», Державної казначейської служби України про визнання дій протиправними та скасування постанов про накладення адміністративних стягнень та стягнення моральної шкоди. Позов обґрунтовує тим, що засуджений ОСОБА_1 відбуває покарання в Державній установі «Замкова виправна колонія(№ 58) м. Ізяслав. За час відбуття покарання на нього накладено п`ять стягнень:

01.10.2019 року - сувора догана за нетактовну поведінку та погрозу фізичною розправою до представників адміністрації, що понесло загрозу їхньому життю та здоров`ю;

17.10.2019 року - 14 діб ДІЗО за відмову від робіт по благоустрою території колонії згідно ст. 118 КВК України;

10.12.2019 року - за нетактовну поведінку та погрозу фізичною розправою до представників адміністрації, що понесло загрозу їхньому життю та здоров`ю;

19.12.2019 року - сувора догана за відмову від робіт по благоустрою території колонії згідно сг. 118 КВК України;

23.01.2020 року - 7 діб ДІЗО за невиконання законних вимог представників адміністрації.

Позивач не згідний із накладеними стягненнями, а тому ним подається адміністративний позов до суду. Адміністративний позов обґрунтовується позивачем тим, що прибувши до колонії ДУ «ЗВК № 58», для відбуття порання, ним подано скаргу генералу ОСОБА_2 до м. Києва, внаслідок чого засуджені почали насміхатися над позивачем. Під час бесіди профілактичного характеру нетактовну поведінку не проявляв, нецензурною лайкою не виражався та не вчиняв інших дій зазначених у постанові. Саме при таких обставинах на позивача був складений рапорт, який останній підписав та накладено стягнення. По факту складеного рапорту та на підставі якого було накладене стягнення 17.10.2019 року про відмову від робіт по благоустрою території згідно ст. 118 КВК України, позивач зауважив, що не міг працювати по благоустрою, так як звертався в той день до лікаря із скаргами на стан здоров`я.

Відомості, які містяться у рапорті від 04.12.2019 року не мали місце і перебуваючи у камері № 41, ОСОБА_1 зауважень не робили, про що можуть підтвердити свідки, які перебували в камері з ним, дані про яких необхідно з`ясувати у відповідача.

Оскільки представниками ДУ «ЗВК № 58» вчинено дії, які завдали моральної шкоди, фізичного болю та страждань, приниження честі та гідності фізичної особи, тому ОСОБА_1 просить адміністративний позов задовольнити та стягнути моральну шкоду на його користь в сумі 5000 грн.

Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 07 квітня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

В судовий розгляд адміністративної справи позивач ОСОБА_1 не з`явився, будучи Замковій виправній колонії, неодноразово відмовлявся отримувати судові повістки позов про виклик у судове засідання в режимі відеоконференції, після етапування до Харківського СІЗО та Роменської виправної колонії № 58 відмовлявся брати участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції.

Представник позивача Дацишина М.В. в судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 підтримала.

За присутності представника позивача суд вважає за можливе судовий розгляд справи провести у відсутність позивача.

Представник відповідача Марчук О.А. у судовому засіданні просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 відбуває покарання у виді позбавлення волі в Державній установі "Замкова виправна колонія (№ 58)".

Відповідно до постанови начальника державної установи «Замкова виправна колонія (№58)» від 01 жовтня 2019 року встановлено, що ОСОБА_1 допустив порушення режиму відбування покарання, за що йому оголошено сувору догану.

Постановою від 10.10.2019 року про поміщення засудженого ОСОБА_1 в ДІЗО, засудженого поміщено в ДІЗО строком на 14 діб.

Відповідно до постанови начальника державної установи «Замкова виправна колонія (№ 58)» від 10 грудня 2019 року встановлено, що ОСОБА_1 допустив порушення режиму відбування покарання, за що йому оголошено сувору догану.

Відповідно до медичної довідки, виданої 10.10.2019 р., ОСОБА_1 пройшов обстеження в медичній частині ЗВК 58. Діагноз засудженого: інвалід III групи.

Постановою начальника державної установи «Замкова виправна колонія (№ 58)» від 19 грудня 2019 року встановлено, що ОСОБА_1 допустив порушення режиму відбування покарання, за що йому оголошено сувору догану.

23.01.2020 року начальником державної установи «Замкова виправна колонія (№ 58)» винесено постанову, якою встановлено, що ОСОБА_1 допустив порушення режиму відбування покарання, за невиконання законних вимог представників адміністрації його поміщено в ДІЗО строком на 7 діб.

Допитані у судовому засіданні посадові особи устанеови виокнання покарань ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ОСОБА_6 ствердили суду, що ними безпосередньо складалися рапорти про порушення засудженим Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань.

Рішення про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарних стягнень накладалися відповідними рішеннями дисциплінарних комісій виправної установи, на яких засуджений був присутнім.

Начальник медичної частини виправної установи Бондар В.В. суду посвідчив, що засудженому ОСОБА_1 не була протипоказана легка праця, оскільки він був інвалідом 3-ї групи і він міг виокнувати роботи із благоустрою території установи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими визначається Кримінально-виконавчим кодексом України.

Згідно з частиною 1 статті 9 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджені зобов`язані:

виконувати встановлені законодавством обов`язки громадян України,

неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб;

виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань, уповноваженого органу з питань пробації;

ввічливо ставитися до персоналу, інших осіб, які відвідують установи виконання покарань, а також до інших засуджених;

з`являтися за викликом адміністрації до органів і установ виконання покарань, уповноваженого органу з питань пробації.

Частиною 2 статті 9 Кримінально-виконавчого кодексу України передбачено, що невиконання засудженими своїх обов`язків і встановлених законодавством вимог адміністрації органів і установ виконання покарань тягне за собою встановлену законом відповідальність.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Відповідно до частини першої ст. 1 Кримінально-виконавчого Кодексу України (далі - КВК України), кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.

Ст. 5 Кодексу визначено, що кримінально-виконавче законодавство, виконання і відбування покарань ґрунтуються на принципах невідворотності виконання і відбування покарань, законності, справедливості, гуманізму, демократизму, рівності засуджених перед законом, поваги до прав і свобод людини, взаємної відповідальності держави і засудженого, диференціації та індивідуалізації виконання покарань, раціонального застосування примусових заходів і стимулювання правослухняної поведінки, поєднання покарання з виправним впливом, участі громадськості в передбачених законом випадках у діяльності органів і установ виконання покарань.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КВК України, засуджені зобов`язані, зокрема: виконувати встановлені законодавством обов`язки громадян України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб; виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань, уповноваженого органу з питань пробації; ввічливо ставитися до персоналу, інших осіб, які відвідують установи виконання покарань, а також до інших засуджених; з`являтися за викликом адміністрації органів і установ виконання покарань, уповноваженого органу з питань пробації.

Ч. 2 ст. 9 КВК України встановлено, що невиконання засудженими своїх обов`язків і встановлених законодавством вимог адміністрації органів і установ виконання покарань тягне за собою встановлену законом відповідальність.

Ст. 107 КВК України визначено права і обов`язки засуджених до позбавлення волі.

Ч. 3, ч. 4 ст. 107 КВК України встановлено, що засуджені зобов`язані дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами, виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії. Засудженим забороняється, серед іншого, чинити опір законним діям персоналу колонії, перешкоджати виконанню ним своїх службових обов`язків, підбурювати до цього інших засуджених, вживати нецензурні та жаргонні слова, давати і присвоювати прізвиська.

Наказом Міністерства юстиції від 28 серпня 2018 року № 2823/5 затверджено Правила внутрішнього розпорядку установ виконання покарань (далі - Правила), які регулюють порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань у виді арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк та довічного позбавлення волі та є обов`язковими для виконання персоналом установ виконання покарань, засудженими, які в них утримуються, а також іншими особами, які відвідують ці установи.

П. 3 розділу ІІ Правил встановлено, що засуджені зобов`язані, серед іншого: виконувати встановлені законодавством обов`язки громадян України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб; дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня установи виконання покарань, правомірні взаємовідносини з іншими засудженими, персоналом установи виконання покарань та іншими особами; виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань; ввічливо ставитись до адміністрації та персоналу, інших осіб, які відвідують установи виконання покарань, а також до інших засуджених.

П. 4 розділу ІІ Правил встановлено, що засудженим забороняється чинити опір законним діям персоналу установи виконання покарань, перешкоджати виконанню ним своїх службових обов`язків, підбурювати до цього інших засуджених, вживати нецензурні та жаргонні слова, давати і присвоювати прізвиська.

Режим у виправних і виховних колоніях - це встановлений законом та іншими нормативно-правовими актами порядок виконання і відбування покарання, який забезпечує ізоляцію засуджених; постійний нагляд за ними; виконання покладених на них обов`язків; реалізацію їхніх прав і законних інтересів; безпеку засуджених і персоналу; роздільне тримання різних категорій засуджених; різні умови тримання засуджених залежно від виду колонії; зміну умов тримання засуджених (ч.1 ст.102 КВК України).

Ст. 131-1 КВК України, визначено поняття дисциплінарного проступку. Дисциплінарним проступком особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, є протиправне, винне діяння (дія або бездіяльність), що посягає на встановлений порядок у сфері виконання покарань, вчинене цією особою. Персонал установи виконання покарань зобов`язаний довести наявність у діях чи бездіяльності особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, усіх ознак дисциплінарного проступку. Відсутність таких ознак виключає застосування до особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, заходів стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КВК України, за невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, можуть застосовуватися такі заходи стягнення: попередження; догана; сувора догана; грошовий штраф до двох мінімальних розмірів заробітної плати; скасування поліпшених умов тримання; поміщення засуджених чоловіків, які тримаються у виправних колоніях, у дисциплінарний ізолятор з виведенням або без виведення на роботу чи навчання на строк до чотирнадцяти діб, а засуджених жінок - до десяти діб; поміщення засуджених, які тримаються в приміщеннях камерного типу виправних колоній максимального рівня безпеки, у карцер без виведення на роботу на строк до чотирнадцяти діб; переведення засуджених, які тримаються у виправних колоніях, крім засуджених, які тримаються у виправних колоніях мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання, до приміщення камерного типу (одиночної камери) на строк до трьох місяців.

Як свідчить аналіз вищевказаних норм законодавства, засудженні повинні неухильно дотримуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань та, у випадку їх порушення, нести за це дисциплінарну відповідальність. При цьому, згідно вищенаведених положень, кожний засуджений повинен бути ознайомлений з розпорядком дня, та має безпосередній доступ до вказаного розпорядку. Порушення встановленого розпорядку дня, а також не дотримання правил перебування в установі виконання покарань, має наслідком притягнення винної особи, за умови доведеності вчення останнім проступку, до дисциплінарної відповідальності.

Ст. 134 КВК передбачено, що при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого. За кілька проступків, вчинених одночасно, накладається одне стягнення. Стягнення може бути накладене лише на особу, яка вчинила проступок, і не пізніше десяти діб з дня виявлення проступку, а якщо у зв`язку з проступком проводилась перевірка, то з дня її закінчення, але не пізніше шести місяців з дня вчинення проступку

Згідно ст. 135 КВК, питання про доцільність застосування стягнення до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, вирішується на засіданні дисциплінарної комісії установи виконання покарань. Дисциплінарна комісія установи виконання покарань діє на постійній основі. Засідання дисциплінарної комісії є повноважним, якщо на ньому присутні більше половини членів дисциплінарної комісії. До складу дисциплінарної комісії входять начальник установи виконання покарань, його заступники та начальники служб установи, які за своїми функціональними обов`язками безпосередньо спілкуються з особами, які відбувають покарання у виді позбавлення волі. Очолює дисциплінарну комісію начальник установи виконання покарань або особа, яка виконує його обов`язки. Особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, має бути повідомлена про місце і час засідання дисциплінарної комісії не пізніше ніж за одну добу до його проведення. За заявою засудженого цей термін може бути продовжено, але не більш як на дві доби.

Особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, має право користуватися послугами адвоката або фахівця в галузі права за власним вибором під час підготовки до засідання дисциплінарної комісії, який представлятиме її інтереси під час засідання комісії. Якщо особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, не має доступу до адвоката або фахівця в галузі права, адміністрація установи виконання покарання зобов`язана надати йому можливість звернутися за отриманням правової допомоги до суб`єктів надання такої допомоги. Засуджений та/або його представник мають право: отримати інформацію про притягнення до дисциплінарної відповідальності, у тому числі документи, що стосуються справи, не пізніш як за одну добу до початку засідання дисциплінарної комісії; бути присутнім на засіданні дисциплінарної комісії під час розгляду питання про його притягнення до дисциплінарної відповідальності; ознайомлюватися з матеріалами дисциплінарного провадження та особової справи, робити виписки, знімати копії з них; надавати пояснення, заперечення та заявляти клопотання в усному та письмовому вигляді, надавати докази; подавати клопотання не пізніш як за двадцять чотири години до визначеного часу засідання про залучення до засідання дисциплінарної комісії осіб, присутність яких є доцільною для встановлення обставин вчинення правопорушення та визначення міри відповідальності.

Матеріали про порушення доповідаються на засіданні дисциплінарної комісії начальником відділення соціально-психологічної служби у присутності особи, яка вчинила порушення, та інших запрошених осіб. Під час засідання дисциплінарної комісії заслуховуються пояснення засудженого та його представника, свідків, інших осіб, залучених відповідно до частини третьої та абзацу сьомого частини п`ятої цієї статті, адміністрації установи виконання покарань, особи, яка ініціювала притягнення до дисциплінарної відповідальності, та осіб, які мають право дорадчого голосу. Рішення про притягнення до відповідальності приймається більшістю голосів членів дисциплінарної комісії (ч. 6 ст. 135 КВК України).

Правом застосовувати в повному обсязі заходи заохочення і стягнення (за винятком переведення до ПКТ (ОК)) до засуджених користується начальник установи виконання покарань або особа, яка виконує його обов`язки. За порушення порядку відбування покарання у виді арешту до осіб, засуджених до арешту, можуть застосовуватися заходи стягнення у виді догани або поміщення в карцер строком до десяти діб. Інші посадові особи установ виконання покарань не мають права застосовувати заходи заохочення і стягнення щодо засуджених. Засуджений може оскаржити накладене на нього стягнення до органу виконання покарань вищого рівня, прокурора чи суду, однак подання скарги не зупиняє виконання стягнення. Посадова особа, яка наклала стягнення, за наявності для того підстав може його скасувати або замінити іншим - більш м`яким стягненням. Вища посадова особа може скасувати стягнення у разі, якщо посадова особа, яка наклала стягнення, перевищила свої повноваження або стягнення було накладено нею за відсутності порушення з боку засудженого. При накладенні стягнення на засудженого адміністрація установи виконання покарань надає йому змогу повідомити про це близьких родичів, адвоката або інших фахівців у галузі права, які за законом мають право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи (п. 1 Розділу ХХІ Правил).

П. 2 Розділу ХХІ Правил встановлено, що застосування начальниками установ виконання покарань заходів стягнення оформлюється постановами про накладення стягнення установи виконання покарань.

Перед накладенням стягнення на засудженого, який відбуває покарання у виправній колонії, дисциплінарною комісією установи вирішується питання про доцільність застосування стягнення у порядку, визначеному статтями 134, 135 Кримінально-виконавчого кодексу України.

Результати розгляду дисциплінарною комісією питання про доцільність застосування стягнення до засудженого оформлюється відповідним письмовим рішенням.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач ознайомлений з вимогами Кримінально-виконавчого кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України, Кримінального кодексу України та нормативно-правових актів, що регламентують порядок та умови відбування покарань засудженими до позбавлення волі (розписка від 17.04.2015).

Судом враховано, що згідно з довідкою про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_1 , копія якої міститься в матеріалах справи, позивач порушення встановленого режиму утримання допускає систематично, на заходи виховного та профілактичного впливу не реагує, заохочень не має.

Належних та допустимих доказів у спростування зазначеного позивачем суду не надано.

Таким чином, суд дійшов висновку, про правомірність винесення відповідачем постанов про накладення дисциплінарних стягнень щодо ОСОБА_1 від 01.10.2019 р.,10.12.20149 р., 19.12.2019 р. про оголошення суворої догани, та від 17.10.2019 р. про поміщення ОСОБА_1 в ДІЗО строком на 14 (чотирнадцять) діб.

З врахуванням положень ст. 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , 1966 року народження, місце знаходження: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Державна установа "Замкова виправна колонія (№ 58)" (вул. Гагаріна, 2, м.Ізяслав, Хмельницька область, 30300 , код ЄДРПОУ - 08564771).

Відповідач: Державна казначейська служба України, 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6.

Повний текст рішення складено 20 вересня 2021 року.

Суддя П.В.Демчук