Справа № 140/7013/21
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2021-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 рокуЛьвівСправа № 140/7013/21 пров. № А/857/13937/21

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Кузьмича С.М., Шавеля Р.М.

при секретарі судового засідання: Волошин М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22.07.2021 року (рішення ухвалене у м. Луцьку судом у складі головуючого судді Денисюка Р.С.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови від 07.07.2021 ВП № 65514994 про закінчення виконавчого провадження та зобов`язання продовжити виконавче провадження № 65514994,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2021 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови від 07.07.2021 ВП № 65514994 про закінчення виконавчого провадження та зобов`язання продовжити виконавче провадження № 65514994.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що на примусовому виконанні у відповідача перебував виконавчий лист з виконання постанови Волинського окружного адміністративного суду у справі № 803/173/16, яким позивача поновлено на посаді заступника начальника Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Міндоходів з 21.01.2016 та з Міністерства доходів і зборів стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу. 07.07.2021 державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 65514994 на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України Про виконавче провадження, у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Вважає, що вказана постанова винесена із порушенням вимог Закону України Про виконавче провадження, оскільки рішення суду не виконано в повному обсязі. Вказує на те, що боржником по виконавчому листу про поновлення його на посаді визначено Міністерство доходів і зборів України. Оскільки Спеціалізована лабораторія з питань експертизи та досліджень Міндоходів є припиненою, він звернувся до суду з клопотанням про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвалою суду від 20.10.2020 у справі № 803/173/16 замінено боржників: Міністерство доходів і зборів України на правонаступника Державну фіскальну службу України, Спеціалізовану лабораторію на правонаступника Департамент податкових та митних експертиз ДФС. 01.02.2021 ДФС України винесено наказ про поновлення його на роботі, який став підставою для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження. Вважає, що при її винесенні відповідачем не була врахована ухвала про заміну сторони виконавчого провадження, так як виходячи з її змісту він мав бути поновлений у Департаменті податкових та митних експертиз ДФС, а тому рішення суду є невиконаним, а постанова про закінчення виконавчого провадження є протиправною. Просив позов задоволити.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 22.07.2021 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржив ОСОБА_1 . Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задоволити.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України, фіксування процесу не здійснювалося оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що Волинським окружним адміністративним судом 19.04.2020 видано виконавчий лист у справі №803/173/16 за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Департаменту податкових та митних експертиз ДФС, Державної митної служби України та Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби про скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, про поновлення позивача на посаді заступника начальника Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Міндоходів з 21 січня 2016 року.

20.10.2020 судом у справі №803/173/16 винесено ухвалу про заміну сторони виконавчого провадження, а саме: боржників Міністерство доходів і зборів України на правонаступника Державну фіскальну службу України, Спеціалізовану лабораторію з питань експертизи та досліджень Держмитслужби на правонаступника Департамент податкових та митних експертиз ДФС (а. с.8-11).

21.05.2021 за письмовою заявою позивача державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65514994.

29.06.2021 ДФС України на виконання постанови про відкриття виконавчого провадження, листом за № 379515/99-09-10-01-03-16 повідомила виконавця про те, що рішення суду виконано добровільно та наказом ДФС від 01.02.2021 №60-о «Про виконання рішення суду та поновлення на посаді ОСОБА_1 », позивача поновлено на посаді заступника начальника Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Міндоходів з 21.01.2016.

07.07.2021 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у ВП 65514994 на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Статтею 1 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 3 Закону №1404-VIII врегульовано, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону №1403-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною 1 статті 18 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно пункт 1 частини 2, 3 статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження зокрема, має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Відповідно до частиною 1 статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Частиною 6 статті 26 Закону №1404-VIII визначено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно з частиною 1 статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною 6 статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частин 1, 2 статті 65 даного Закону рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63цього Закону.

Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Пунктом 9 частини 1 статті 39 визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Апеляційним судом встановлено, що рішенням суду від 07.04.2020 у справі №803/173/16 поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Міндоходів з 21.01.2016.

На виконання вказаного рішення в частині поновлення на посаді видано виконавчий лист від 19.04.2020, у якому продубльовано резолютивну частину судового рішення.

Наказом від 01.02.2021 № 60-о ДФС України, поновлено позивача на посаді заступника начальника Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Міндоходів з 21.01.2016, тобто саме на посаді, яку зазначив суд, та з якої його було звільнено.

Нормами статей 63, 65 Закону №1404-VIII врегульовано порядок дій виконавця та при виконанні рішень за якими боржник повинен вчинити дії, і за яких вважається виконаним рішення суду в частині поновлення на посаді.

З дати видання наказу про поновлення особи на роботі вважається, що рішення боржником є виконаним.

Виходячи із тих дій, які були вчинені боржником, та зазначених норм законодавства, рішення суду у справі №803/173/16 в частині поновлення позивача на посаді є виконаним.

Відповідно до 2 статті 65 Закону встановлює імперативний обов`язок для виконавця, що за умови видання наказу про поновлення на посаді ним повинна бути винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, що ним і було зроблено.

Відтак, апеляційний суд вважає, що в даному випадку постанова відповідача від 07.07.2021 у ВП № 65514994 винесена у відповідності до норм статей 1, 3, 18, 26, 39,63,65 Закону № 1404-VIII та є правомірною, а тому на думку колегії суддів відсутні підстави для задоволення позовної вимоги в частині зобов`язання відповідача продовжити виконавче провадження № 65514994.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для відмови у задоволені адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22.07.2021 року у справі №140/7013/21 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.

На Постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді С. М. Кузьмич
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 20.10.2021