Справа № 160/13539/21
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Верба І.О., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
1. 10.08.2021 ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про:
2) зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати:
- до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи у рибколгоспі «Придніпровець» робітником ліманного господарства з 01.11.1989 по 20.05.1990 (6 місяців 20 днів);
- до пільгового стажу за Списком № 2 період:
- - служби в Радянській Армії з 05.05.1984 по 03.05.1986 (1 рік 11 місяців 29 днів);
- - роботи на Рибальському гранкар`єрі виробничого об`єднання «Дніпрорудпром» - з 01.08.1986 по 05.08.1986 (5 днів);
- - роботи на Спецпідприємстві «Пожтехніка» УРДПО м. Дніпропетровська з 11.08.1986 по 08.06.1986 (1 рік 9 місяців 28 днів);
- - роботи на ПАТ «Дніпропетровський завод мостових залізобетонних конструкцій» - з 21.03.2006 по 26.07.2016 (10 років 3 місяці 26 днів);
3) зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список № 2), починаючи з 17.09.2020.
2. Ухвалою суду від 16.08.2021 прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для подання відзиву, витребувано докази по справі.
3. 07.09.2021 засобами поштового зв`язку від відповідача надійшов відзив на позовну заяву з доказом його направлення позивачу.
4. 13.09.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив з доказом її направлення відповідачу.
5. 17.09.2021 від відповідача надійшли копії матеріалів електронної пенсійної справи позивача.
6. Судом під час розгляду справи встановлено, що оскаржуване у цій справі рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на підставі заяви позивача від 26.03.2021 прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, у зв`язку із чим ухвалою суду від 23.09.2021:
- розпочато розгляд справи спочатку за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні);
- встановлено залученому відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
7. Ухвала суду від 23.09.2021 та копія позову одержані 01.10.2021 ГУ ПФУ в Хмельницькій області.
8. Оскаржуване у цій справі рішення щодо відмови у призначенні пенсії є незаконним та таким, що грубо порушує право позивача на гідне пенсійне забезпечення, гарантоване Конституцією України і суперечить висновкам акта від 25.02.2021 № 394/0400-011003-09.
9. Оскільки після проходження військової служби з 02.05.1984 по 03.05.1986 позивач працював з 01.08.1986 по 05.08.1986 електрозварником 4 розряду у дробцеху № 2 на Рибальському гранкар`єрі виробничого об`єднання «Дніпрорудпром», з 11.08.1986 по 08.06.1988 електрозварником 4 розряду на Спецпідприємстві «Пожтехніка» УРДПО м. Дніпропетровськ і ця посада передбачена Списком № 2, чинним на період працевлаштування, то до зарахування до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, підлягає як період проходження ним військової служби так і подальша робота на посаді електрозварника 4 розряду.
10. Закон України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ встановлює зміст поняття «загальний трудовий стаж» ширший ніж поняття «страховий стаж», оскільки до першого включаються періоди суспільно-корисної діяльності, коли особа не підлягала загальнообов`язковому соціальному страхуванню, що надає беззаперечні підстави для врахування до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.11.1989 по 20.05.1190 у рибколгоспі «Придніпровець» робітником ліманного господарства і збільшення загального страхового стажу на 6 місяців 20 днів.
11. Відповідно до довідки від 16.09.2020 № 128 виданою ОСОБА_1 зазначено, що він працював повний робочий день ПрАТ «Дніпропетровський завод мостових залізобетонних конструкцій» (правонаступник ПАТ «Дніпропетровський завод мостових залізобетонних конструкцій») і за період з 21.03.2006 по 26.07.2016 виконував роботи з електрозварювання за професією, посадою «електрозварник ручного дугового зварювання 5 розряду», що передбачена Списком № 2. Загальний стаж 10 років 5 місяців 5 днів.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧІВ
ГУ ПФУ в Дніпропетровській області
12. Відповідач проти позову заперечив повністю, зазначив, що відповідно до наданих позивачем документів страховий стаж становить 29 років 10 місяців 7 днів, у тому числі стаж на пільгових умовах за Списком № 2 3 роки 9 місяців.
13. Неможливо зарахувати до стажу наступні періоди роботи: з 01.11.1989 по 20.05.1990 (рибколгосп «Приднепровец») відсутні документи про встановлений мінімум трудової участі в громадському господарстві та про сам Вашої за фактичною тривалістю; з 22.09.1995 по 04.10.1996 дата звільнення не відповідає даті наказу про звільнення 24.10.1996.
14. На підставі наданих довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, неможливо визначити ваш безпосередній пільговий стаж з наступних причин: довідка від 16.09.2020 № 128 не містить інформацію про найменування структурного підрозділу підприємства, в якому працював позивач у період пільгової роботи з 21.03.2006 по 26.07.2016, тому не має можливості визначити чи атестоване робоче місце. В трудовій книжці при прийомі на роботу не вказана назва цеху, а з 01.03.2016 відсутня назва посади яку займав позивач.
15. З 11.10.2017 пенсія за віком на пільгових умовах призначається виключно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
ГУ ПФУ в Хмельницькій області
16. У процесуальний строк розгляду справи, встановлений частиною другою статті 263 КАС України, та встановлений судом строк для надання заяв по суті спору, відповідач відзив не надав.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
17. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, вид та шифр пенсії по втраті годувальника, 521.
(заява від 17.09.2020)
18. 17.09.2020 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Самарського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком.
19. До заяви позивачем додано: довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру; паспорт НОМЕР_1 ; трудові книжки НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ; військовий квиток від 25.06.2020 № 1349; диплом про навчання НОМЕР_4 ; довідку із СПОВ про заробітну плату з 01.07.2000 по день звернення від 17.09.2020; довідки про прийняття на роботу від 24.07.2020 У 228, від 17.06.2020 № 54; довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників від 16.09.2020 № 128, від 29.05.2020 № 01-03/436; заяву про спосіб виплати пенсії (для виплати через банк) від 29.05.2020; інші документи: пам`ятка, розписка, витяг РЗО.
20. Заявнику надано строк до 16.12.2020 для подання довідки про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000.
21. Заяву та документи прийнято 17.09.2020 і зареєстровано за № 2134.
- Ваш безпосередній страховий стаж становить 29 років 10 місяців 07 днів, у тому числі стаж роботи за Списком № 2 3 роки 9 місяців;
- неможливо зарахувати до стажу наступні періоди роботи:
1) з 01.11.1989 по 20.05.1990 (рибколгосп «Приднеровец») відсутні документи про встановлений мінімум трудової участі в громадському господарстві та про час Вашої роботи за фактичною тривалістю;
2) з 22.09.1995 по 04.10.1996 дата звільнення не відповідає даті наказу про звільнення 24.10.1996;
- на підставі наданих довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, неможливо визначити ваш безпосередній пільговий стаж з наступних причин:
-- довідка від 16.09.2020 № 128 не містить інформацію про найменування структурного підрозділу підприємства, в якому Ви працювали в період пільгової роботи з 21.03.2006 по 26.07.2016, тому не має можливості визначити чи атестоване Ваше робоче місце;
-- у трудовій книжці при прийомі на роботу не вказана назва цеху, а з 01.03.2016 відсутня назва посади яку Ви займали;
- для підтвердження вищезазначених періодів роботи необхідно надати завірені копії документів, та в разі перейменування цехів надати підтверджуючу довідку;
- за таких обставин, у призначенні пільгової пенсії за віком по Списку № 2 Вам відмовлено, у зв`язку із відсутністю пільгового стажу.
(заява від 26.03.2021)
23. 26.03.2021 позивач звернувся до Відділу обслуговування громадян № 5 (сервісний центр) ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком.
- дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України: 26.03.2021;
- пенсійний вік визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список № 2) становить 55 років;
- вік заявника 55 років;
- необхідний страховий стаж визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список № 2) становить 28 років;
- страховий стаж особи становить 31 рік 5 місяців 7 днів;
- необхідний пільговий стаж на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список № 2) становить 12 років 6 місяців;
- пільговий стаж особи становить 3 роки 9 місяців;
- зниження пенсійного віку відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на 5 років;
- документами не підтверджено право на зниження пенсійного віку;
- за доданими документами до страхового стажу не зараховано:
1) період з 01.11.1989 по 20.05.1990, оскільки відсутні документи про встановлений мінімум трудової участі в господарстві та час роботи за фактичною тривалістю;
2) період з 22.09.1995 по 04.10.1996, оскільки дата звільнення не відповідає даті наказу про звільнення 24.10.1996;
- до пільгового стажу не зараховано періоди:
-- з 21.03.2006 по 26.07.2016, оскільки відсутня інформація в довідці від 16.09.2020 № 128 про найменування структурного підрозділу підприємства;
-- в трудовій книжці при прийомі на роботу не вказана назва цеху, а з 01.03.2016 відсутня назва посади яку Ви займали;
- для зарахування періоду з 21.03.2006 по 26.07.2016 до пільгового стажу, необхідно надати завірені копії документів, та в разі перейменування цехів надати підтверджуючі документи, які підтверджують роботу зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2;
- дата з якої особа матиме право на пенсійну виплату: 11.06.2028.
(адвокатські запити та відповіді на них)
26. 03.05.2021 адвокатом позивача Довгополою Оленою Олексіївною направлено адвокатський запит № 104 до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, в якому адвокат просила повідомити:
1) на підставі яких документів і за який період було визначено загальний страховий стаж 29 років 10 місяців 7 днів, з яких 3 роки 9 місяців за Списком № 2;
2) підстави неврахування працевлаштування відповідно до Списку № 2 ОАО «ДЗ МЖБК» з 21.03.2006 по 26.07.2016 електрозварником ручного зварювання;
3) підстави неврахування до пільгового стажу за Списком № 2 період з 01.09.1980 по 03.05.1986: навчання з 01.09.1980 по 14.07.1983 у середньому ГПТУ-4 м. Белгорода за спеціальностями котельщик (електрозварювальник ручної звірки) диплом НОМЕР_4 . Працевлаштування котельщиком 4 розряду (сітка гаряча) котельно-сборочного цеху № 9 (наказ № 888 від 22.07.1983), 24.04.1984 звільнення з заводу у зв`язку з призивом до армії (спеціальність котельщик відповідно до постанови включено до Списку № 2) документи наявні у Вас;
4) надати всі наявні копії рішень, форму РС-право та розписку-повідомлення про надані до заяви про призначення пенсії документи.
27. 12.07.2021 адвокатом позивача Довгополою Оленою Олексіївною здійснено повторний адвокатський запит № 104-П.
- заяви та документи, які надані для призначення пенсії за віком за Списком № 2 ОСОБА_1 ;
- листи відмови у призначення пенсії за віком за Списком № 2 ОСОБА_1
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Норми Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV) та «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України № 13-1 від 07.07.2014) (далі - Порядок № 22-1) застосовуються у редакціях, чинних на момент спірних правовідносин
29. Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
30. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
31. Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
32. Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі Закон № 1058-ІV), який набрав законної сили з 01.01.2004.
33. Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
34. Відповідно до частини першої статті 114 Закону № 1058-ІV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
35. Відповідно до підпункту другого частини другої статті 114 Закону № 1058-IV працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
36. Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.
37. За приписами статті 24 Закону № 1058-IV:
- страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок;
- страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом;
- страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок;
- періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
38. За правилами статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
39. Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії (частина 5 статті 45 Закону № 1058-IV).
40. За приписами статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі Закон № 1788-ХІІ) до стажу роботи зараховується робота, виконувана, зокрема, на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
41. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.
42. Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій урегульовано «Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України № 13-1 07.07.2014) (далі Порядок № 22-1).
43. Пунктом 4.1 Порядку № 22-1 встановлено, що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).
44. Згідно з пунктом 4.2 Порядку № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію:
1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;
2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;
3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності);
Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;
4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.
45. Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.
46. Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (заступником начальника управління відповідно до розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління (пункт 4.3 Порядку № 22-1).
щодо підтвердження періодів роботи
47. Згідно до статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
48. Відповідно до пункту 1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 637 від 12.08.1993 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
49. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
50. Згідно із пунктом 2 Порядку № 637 у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
51. Пунктом 3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
52. Згідно із пунктом 18 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.
53. Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
54. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
55. Пунктом 24 Порядку № 637 встановлено, що для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про період роботи, які внесені в довідки на підставі документів.
56. Довідки, видані колгоспами при залишенні членом колгоспу роботи, а також довідки, видані в більш пізній період колгоспами, які згодом припинили свою діяльність, можуть братися до уваги й тоді, коли вони не містять підстав видачі.
щодо оформлення записів у трудовій книжці
57. Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 затверджено «Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників» (у редакції, дійсній на час спірних правовідносин) в якій, зокрема, зазначено:
- пункт 1.1: трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню;
- пункт 2.3: записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону;
- пункт 2.4: усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення;
- пункт 2.6: у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу;
- пункт 2.26: запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер;
- пункт 4.1: у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів;
- пункт 7.2: бланки трудових книжок і вкладишів до них зберігаються в бухгалтерії підприємства як документи суворої звітності і видаються за заявкою у підзвіт особі, відповідальній за ведення трудових книжок. По закінченні кожного місяця особа, яка відповідає за ведення трудових книжок, подає бухгалтерії звіт про наявність бланків трудових книжок і вкладишів до них і про суми, що одержані за заповнені трудові книжки і вкладиші до них, з додатком прибуткового ордеру каси підприємства.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
58. Право на соціальний захист, що включає право на забезпечення у старості, гарантоване громадянам України частиною першою статті 46 Конституції України.
59. Обов`язковою ознакою дій суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів таких правовідносин і мають обов`язковий характер.
60. Отже, предметом оскарження є дії суб`єкта владних повноважень, якщо вони обмежують чи порушують права чи законні інтереси особи.
- до страхового стажу:
1) період з 01.11.1989 по 20.05.1990, оскільки відсутні документи про встановлений мінімум трудової участі в господарстві та час роботи за фактичною тривалістю;
2) період з 22.09.1995 по 04.10.1996, оскільки дата звільнення не відповідає даті наказу про звільнення 24.10.1996;
- до пільгового стажу: період з 21.03.2006 по 26.07.2016, оскільки відсутня інформація в довідці від 16.09.2020 № 128 про найменування структурного підрозділу підприємства, в трудовій книжці при прийомі на роботу не вказана назва цеху, а з 01.03.2016 відсутня назва займаної посади.
(щодо страхового стажу: період з 01.11.1989 по 20.05.1990)
64. Позивач у позовній заяві із посиланням на Закон № 1788-ХІІ, який встановлює поняття «загальний трудовий стаж», зазначає про зарахування до страхового стажу періоду з 01.11.1989 по 20.05.1990 суспільно-корисної діяльності, коли особа не підлягала загальнообов`язковому соціальному страхуванню.
65. Суд звертає увагу, що до набрання чинності Законом № 1058-ІV з 01.01.2004, який запровадив поняття страхового стажу, стаж вважався трудовим.
66. Трудовий стаж періоди роботи до 01.01.2004 і саме його підтвердженням слугують записи в трудовій книжці.
67. До страхового стажу, відповідно до норм Закону № 1058-ІV, зараховуються лише періоди за які було сплачено страхові внески.
68. Частиною четвертою статті 24 Закону № 1058-ІV встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
69. Тобто, трудовий стаж, набутий до 01.01.2004, враховується до страхового стажу на умовах раніше діючого законодавства.
70. Проаналізувавши статтю 56 Закону № 1788-XII, яка діє з моменту набрання чинності Закону № 1788-ХІІ, можна зробити висновок, що єдиною підставою для неврахування до трудового стажу (при його обчисленні) часу роботи колгоспника є невиконання встановленого мінімуму трудової участі саме без поважних причин.
71. Постановою Міністрів СРСР від 21.04.1975 № 310 затверджено «Основні положення про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників» (далі - Постанова № 310), в яких зазначено, зокрема, наступне:
- трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів;
- трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспів з моменту прийняття їх в члени колгоспу;
- в трудову книжку колгоспника вносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про членство в колгоспі: прийом в члени колгоспу, припинення членства в колгоспі; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, припинення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання; відомості про нагородження і заохочення: нагородження орденами і медалями, присвоєння почесних звань, нагородження і заохочення за успіхи в роботі, передбачені статутом та правилами внутрішнього розпорядку колгоспу, інші заохочення відповідно до чинного законодавства; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди;
- всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженого правлінням колгоспу особи та печаткою;
- трудові книжки зберігаються в правлінні колгоспу як бланки суворої звітності, а при припиненні членства в колгоспі видаються їх власникам на руки.
72. Отже, трудова діяльність членів колгоспів підтверджується трудовою книжкою колгоспника встановленого взірця, що є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів, та до якої вносяться відомості, зокрема про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, а також трудову участь у громадському господарстві (встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі).
73. У випадку відсутності трудової книжки колгоспника або відповідних записів у ній, трудовий стаж колгоспника підтверджується довідкою господарства, в якому набуто стаж або довідкою правонаступника. В разі ліквідації господарства колгоспний стаж підтверджується довідками архівних установ.
74. Відповідно Примірного статуту колгоспників, прийнятого ІІІ Всесоюзним з`їздом колгоспників 27.11.1969, затвердженого постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР від 28.11.1969:
- прийом в члени колгоспу проводиться загальними зборами колгоспників за поданням правління колгоспу в присутності особи, яка подала заяву (пункт 3 розділу ІІ «Членство у колгоспі, права та обов`язки членів колгоспу»);
- член колгоспу має право добровільного виходу з колгоспу, попередивши про це правління в письмовій формі за три місяці (пункт 7 розділу ІІ «Членство у колгоспі, права та обов`язки членів колгоспу»);
- у тих випадках, коли в колгоспі немає відповідних фахівців або коли сільськогосподарські або інші роботи не можуть бути виконані в необхідні терміни силами колгоспників, допускається прийом на роботу громадян за трудовим договором, з оплатою їх праці за угодою сторін. Трудові відносини членів колгоспів регулюються Законом СРСР «Про кооперацію в СРСР», іншими законодавчими актами та Статутом колгоспу, а громадян, які працюють в кооперативах за трудовим договором, - законодавством Союзу РСР і союзних республік про працю з урахуванням особливостей, встановлених Законом СРСР «Про кооперацію в СРСР» (пункт 32 розділу VI «Організація, оплата, охорона і дисципліна праці»).
75. З трудової книжки НОМЕР_3 вбачається, що позивача протоколом від 09.11.1989 № 11 прийнято у члени рибколгоспу «Придніпровець» робітником лиманного господарства, а протоколом від 20.05.1990 № 5 виключено із членів рибколгоспу «Придніпровець» за власним бажанням. Запис про прийняття в члени рибколгоспу та запис про виключення засвідчено інспектором відділу кадрів та печаткою.
76. Трудова книжка колгоспника № 2693142, яка розпочата заповненням 10.04.1994, відомостей про трудову діяльність у рибколгоспі з 01.11.1989 по 20.05.1990 не містить.
77. На підставі вище викладеного, суд зазначає, що залучення до роботи в колгоспі здійснювалось шляхом:
1) прийняття в члени колгоспу на підставі заяви особи або
2) шляхом укладення трудового договору.
78. Відповідно до статті 21 Кодексу законів про працю Української РСР трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
79. Підстави припинення трудового договору визначені у статті 36 Кодексу законів про працю Української РСР.
80. Суд зазначає, що встановлення факту наявності трудового стажу для призначення пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України під час прийняття рішення про призначення пенсії, а рішення вказаного органу щодо її призначення підлягає оскарженню у встановленому законом порядку.
81. Питання встановлення факту наявності трудового стажу не підлягає судовому розгляду, а повинне вирішуватись у позасудовому порядку відповідно до встановленої законодавством процедури.
82. Зазначена правова позиція узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10.06.2020 у справі № 347/576/18.
83. ОСОБА_1 у позовній заяві не заперечує, що він був прийнятий у спірний період у члени рибколгоспу.
84. Також, до матеріалів справи не надано доказів та судом не встановлено, що до органу Пенсійного фонду були надані архівні довідки за спірний період у рибколгоспі «Придніпровець» із зазначенням трудової участі в рибколгоспі з урахуванням виробленого мінімуму або відомості по роботу за трудовим договором (що потребує прийняття на посаду та звільнення відповідними наказами, коли як в розглянутому спорі позивач прийнятий до колгоспу та звільнений протоколами).
85. Суд звертає увагу, що зазначені обставини є важливими, оскільки за змістом статті 56 Закону № 1788-XII час роботи за фактичною тривалістю при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, враховується тільки у разі невиконання без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві саме членом колгоспу.
86. Частиною першою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
87. Оскільки, матеріалами справи не підтверджено, що позивач здійснював трудову діяльність в рибколгоспі «Придніпровець» шляхом укладення трудового договору та такі відомості були надані відповідачу, відсутні підстави для зарахування періоду з 01.11.1989 по 20.05.1990 до страхового стажу.
(щодо страхового стажу: щодо періоду з 22.09.1995 по 04.10.1996)
88. Згідно із трудовою книжкою НОМЕР_3 позивач у період з 22.09.1995 по 04.10.1996 працював сторожем у ВАТ «Дніпровський крохмалепатоковий комбінат».
89. Запис трудової книжки від 04.10.1996 «Звільнений за власним бажанням, стаття 38 КЗпП України» засвідчено начальником відділу кадрів та печаткою підприємства.
90. Відповідачем не зараховано до страхового стажу період роботи період з 22.09.1995 по 04.10.1996, оскільки дата звільнення не відповідає даті наказу про звільнення 24.10.1996 (запис про дату звільнення у графі 2 та запис про наказ у графі 4 трудової книжки).
91. Суд вертає увагу, що відповідач не зарахував зазначений період роботи пославшись на формальні неточності у записах трудової книжки, а саме: невідповідність дати звільнення даті наказу про звільнення.
92. Однак, позивач не може і не повинен нести відповідальність за заповнення трудової книжки, оскільки запис у трудову книжку вносився відповідальним працівником підприємства, де працював позивач.
93. Відповідно до «Інструкцій про порядок ведення трудових книжок працівників», які діяли у періоди роботи позивача бланки трудових книжок і вкладишів до них зберігаються в бухгалтерії підприємства як документи суворої звітності і видаються за заявкою у підзвіт особі, відповідальній за ведення трудових книжок
94. Пунктом 4 Постанови Кабінету міністрів України «Про трудові книжки працівників» від 27.04.1993 № 301 передбачено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання та видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.
95. З урахуванням викладеного, на особу не може перекладатись тягар доведення повноти та чіткості даних, що зазначені у його трудовій книжці.
96. Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
97. Однак, відповідачем не здійснено жодних дій, спрямованих на отримання відомостей, додаткових документів, на підставі яких можна було б додатково підтвердити страховий стаж позивача.
98. Таким чином, недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії та позбавляти позивача конституційного права на соціальний захист.
101. Таким чином, позивач має право на зарахування періоду роботи з 22.09.1995 по 04.10.1996 до страхового стажу.
(щодо пільгового стажу: період з 21.03.2006 по 26.07.2016)
102. Трудова книжка НОМЕР_3 містить відомості, що позивач:
- запис 22: 21.03.2006 прийнятий на посаду електрозварника ручного дугового зварювання 5 розряду у ВАТ «Дніпропетровський завод мостових залізобетонних конструкцій»;
- запис 23: ВАТ «Дніпропетровський завод мостових залізобетонних конструкцій» з 01.04.2011 перейменовано у ПАТ «Дніпропетровський завод мостових залізобетонних конструкцій»;
- запис 24: 27.11.2012 підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, наказ про атестацію робочих місць від 27.11.2021 № 188;
- запис 27: 02.02.2015 переведений з бетонно-змішувального комплексу до ремонтно-механічного цеху на ту ж посаду;
- запис 28: 01.03.2016 переведений з ремонтно-механічного цеху до транспортно-сировинного та бетонно-змішувального комплексу;
- ПАТ «Дніпропетровський завод мостових залізобетонних конструкцій» з 24.05.2016 перейменовано в ПрАТ «Дніпропетровський завод мостових залізобетонних конструкцій»;
- запис 29: 26.07.2016 звільнений з займаної посади за згодою сторін, стаття 36 пункт 1 КЗпП.
103. Для підтвердження пільгового стажу, позивачем до заяви про призначення пенсії від 26.03.2021 надано, зокрема, довідку від 16.09.2020 № 128, відповідно до якої:
- ОСОБА_1 працював повний робочий день на ПАТ «Дніпропетровський завод мостових залізобетонних конструкцій», правонаступником якого є ПрАТ «Дніпропетровський завод мостових залізобетонних конструкцій» і за період з 21.03.2006 по 26.07.2016 виконував роботи з електрозварювання за професією, посадою «електрозварник ручного дугового зварювання 5 розряду», що передбачена:
2) Списком № 2 розділ ХХХІІІ «Загальні професії (У всіх галузях господарства)»; номер розділу, підрозділу, код виробництва (робіт), код і найменування професій за Списком № 2 33, код КП 7212, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36-2003-п «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах»;
- загальний стаж роботи за період з 21.02.2006 по 26.07.2016: 10 років 5 місяців 5 днів;
- до заяви додаються копії наступних документів:
-- наказ від 14.01.2003 та копію Переліку робочих місць і професій. Працівникам яких затверджене право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2;
-- наказ від 28.03.2008 № 126А та копію Переліку робочих місць і професій. Працівникам яких затверджене право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2;
-- наказ від 27.11.2012 № 188 та копію Переліку робочих місць і професій. Працівникам яких затверджене право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2
104. Довідка від 16.09.2020 № 128 містить відомості щодо віднесення професії (посади) позивача «електрозварник ручного дугового зварювання 5 розряду» до Списку № 2.
105. Доказів того, що зазначена довідка оскаржувалась у судовому порядку та визнавалась недійсною, матеріали справи не містять.
106. Не зарахувавши до пільгового стажу період роботи з 21.03.2006 по 26.07.2016, ГУ ПФУ в Хмельницькій області зазначило:
- відсутня інформація в довідці від 16.09.2020 № 128 про найменування структурного підрозділу підприємства;
- в трудовій книжці при прийомі на роботу не вказана назва цеху, а з 01.03.2016 відсутня назва посади яку Ви займали;
- для зарахування періоду з 21.03.2006 по 26.07.2016 до пільгового стажу, необхідно надати завірені копії документів, та в разі перейменування цехів надати підтверджуючі документи, які підтверджують роботу зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2.
107. При цьому, суд зазначає, що до органу Пенсійного фонду був наданий акт від 25.02.2021 № 394/0400-011003-09 щодо дотримання вимог законодавства у сфері загальнообов`язкового державного пенсійного страхування з питання достовірності довідок, в якому зазначено, що у довідці від 16.09.2020 № 128 підтверджено первинними документами.
108. Суд зазначає, що довідка від 16.09.2020 № 128 містить всю інформацію, яка повинна міститися у довідці відповідно до пункту 20 Порядку № 637, а отже посилання в оскаржуваному рішенні на відсутність інформації про найменування структурного підрозділу підприємства є безпідставним.
109. Щодо відсутності у трудовій книжці відомостей про назву цеху при прийомі на роботу, а з 01.03.2020 назви посади, яку займав позивач, суд зазначає, що недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.
110. З урахуванням вище викладеного, суд зазначає, що незарахуванням до страхового стажу періоду роботи з 22.09.1995 по 04.10.1996 та до пільгового стажу періоду роботи 21.03.2006 по 26.07.2016 відповідачем порушено права та інтереси позивача, як пенсіонера (верстви населення, яка навпаки потребує особливої уваги з боку держави в частині дотримання конституційних гарантій).
111. Належить зазначити, що бездіяльність це пасивна поведінка суб`єкта, тобто не здійснення/не вчинення дій, які особа повинна була і могла вчинити, тоді як дією є сукупність вчинків кого-небудь, здійснення особою певних функцій/обов`язків у межах наданих повноважень, тощо.
112. Відповідно до пункту 2 розділу 4 Указу Президента України «Про Концепцію вдосконалення судівництва для утвердження справедливого суду в Україні відповідно до європейських стандартів» від 10.05.2006 № 361/2006 адміністративне судочинство спрямоване на захист прав особи у публічно-правових відносинах від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
113. За своїм статусом у суспільстві учасники таких правовідносин перебувають у нерівних умовах, тому адміністративний суд має вжити всіх передбачених законом заходів, щоб захистити порушені органом влади права особи, в тому числі збирати докази з власної ініціативи, виходити за межі вимог сторін тією мірою, наскільки це необхідно для повного захисту прав особи.
114. Суд відповідно до частини другої статті 9 КАС України виходить за межі позовних вимог, оскільки це необхідно для повного захисту порушеного права на соціальне забезпечення позивача, та визнає протиправною бездіяльність відповідача щодо не зарахування ОСОБА_1 до страхового стажу періоду роботи з 22.09.1995 по 04.10.1996 та до пільгового стажу періоду роботи 21.03.2006 по 26.07.2016.
115. На захист порушеного права позивача, суд зобов`язує відповідача зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 22.09.1995 по 04.10.1996 та до пільгового стажу період роботи 21.03.2006 по 26.07.2016.
116. Судом встановлено, що органом пенсійного фонду передчасно здійснено висновок про відсутність страхового та пільгового стажу у позивача та відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
117. Визнавши протиправною бездіяльність відповідача щодо не зарахування періодів роботи до загального страхового та пільгового стажу та зобов`язавши відповідача зарахувати зазначені періоди, суд зазначає, що такі дії можуть вплинути на право позивача щодо призначення пенсії, оскільки зарахування таких періодів призведе до збільшення як страхового стажу так і пільгового.
щодо зарахування до пільгового стажу за Списком № 2 періодів з 05.05.1984 по 03.05.1986, з 01.08.1986 по 05.08.1986, з 11.08.1986 по 08.06.1988
119. Позивач просить суд зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу за Списком № 2 періодів з 05.05.1984 по 03.05.1986, з 01.08.1986 по 05.08.1986, з 11.08.1986 по 08.06.1988.
120. З трудової книжки НОМЕР_3 вбачається, що у період:
- з 05.05.1984 по 03.05.1986 служби в Радянській Армії;
- з 01.08.1986 по 05.08.1986 позивач працював електрозварником 4 розряду у дробцеху № 2 у Рибальському гранітному кар`єрі виробничого об`єднання «Дніпрорудпром»;
- з 11.08.1986 по 08.06.1988 позивач працював електрозварником 4 розряду у Спецпідприємстві «Пожтехніка» УРДПО м. Дніпропетровська.
121. З розрахунку стажу вбачається, що зазначені періоди зараховані до загального страхового стажу.
122. Пунктом 10 «Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі Порядок № 383) визначено перелік документів, які необхідно надати для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці.
123. Аналіз наведених вище норм права дає змогу дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.
124. Суд зазначає, що період, який підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи із зазначенням відповідного Списку до якого віднесено професію працівника, визначає саме підприємство шляхом надання уточнюючої довідки.
1) за відсутності трудової книжки як такої або
2) необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
126. Таким чином, уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників не є необхідними, якщо відповідний стаж підтверджується відомостями, зазначеними у трудовій книжці.
127. При цьому, уточнююча довідка підтверджує саме спеціальний стаж роботи та її характер, а не право особи на пільгову пенсію. Зазначена довідка необхідна для подальшого її надання відповідним органам Пенсійного фонду України, які в свою чергу визначають наявність підстав і права особи на пенсію на пільгових умовах.
128. При цьому, уточнююча довідка підтверджує саме спеціальний стаж роботи та її характер, а не право особи на пільгову пенсію. Зазначена довідка необхідна для подальшого її надання відповідним органам Пенсійного фонду України, які в свою чергу визначають наявність підстав і права особи на пенсію на пільгових умовах.
129. Суд звертає увагу, що «Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162 (яка діяла у спірні періоди) не передбачалось зазначення Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.
130. Однак, відомостей про те, в яких умовах працював позивач у вказаний період, та чи був він зайнятий певними роботами протягом повного робочого дня, трудова книжка позивача не містить.
131. Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173 затверджено Списки виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах:
- Список № 1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах;
- Список № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах.
132. Вказані списки складені по виробничому принципу, кожному розділу і підрозділу відповідає відповідне виробництво або конкретний вид робіт. Тому, право на пільгову пенсію визначається в залежності від того, в якому виробництві або на яких роботах був зайнятий той чи інший працівник.
133. Визначальним фактором є зайнятості робітника на виробництві або на виконанні окремих робіт, передбачених Списками.
134. Суд звертає увагу, що Список № 1 та Список № 2 містять посаду електрозварника.
135. Відтак, з урахуванням записів трудової книжки та можливістю віднесення професії позивача «електрозварник» як до Списку № 1 та Списку № 2, суд не може зарахувати до пільгового стажу за Списком № 2 періоди роботи: з 01.08.1986 по 05.08.1986, з 11.08.1986 по 08.06.1988.
136. Оскільки пільговий період роботи після служби в Радянській армії не підтверджено належними документами, вказаний період з 05.05.1984 по 03.05.1986 також не зараховується до пільгового стажу.
137. Суд наголошує на тому, що період, який підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи із зазначенням відповідного Списку до якого віднесено професію працівника, визначає саме підприємство шляхом надання уточнюючої довідки.
138. Відповідно до статті 49 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.
139. У разі відмови підприємства надати довідку про підтвердження стажу роботи для призначення пільгової пенсії особа має право звернутися у порядку цивільного судочинства до суду із вимогою про зобов`язання підприємство видати вказану довідку.
141. Також, постановою Правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 № 18-1 затверджено «Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії» (Порядок - № 18-1), який, зокрема, визначає процедуру підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлену для окремої категорії працівників, у разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника.
142. Дія цього Порядку № 18-1 поширюється на осіб, які працювали, зокрема, на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України
143. Таким чином, законодавством передбачено певний порядок підтвердження пільгового стажу, однак позивачем такий порядок не додержано.
щодо зобов`язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах, починаючи з 17.09.2020
144. Відповідно до частини першої статті 45 Закону № 1058-ІV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема:
1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
146. Позивачем не заявлено позовних вимог щодо визнання протиправним рішення, дій або бездіяльності, які прийняті/здійснені за наслідками розгляду заяви від 17.09.2020 про призначення пенсії.
147. При цьому, суд зазначає, що до компетенції суду не належить здійснення призначення пенсії та первісного визначення права особи на призначення пенсії, а здійснюється лише контроль легальності рішень, дій або бездіяльності відповідача щодо вказаних питань.
148. Згідно зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
149. Отже, «ефективний засіб правого захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.
150. З метою ефективного та повного захисту прав позивача, суд відповідно до частини другої статті 9 КАС України виходить за межі позовних вимог, обирає належний спосіб захисту порушеного права та зобов`язує відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.03.2021 про призначення пенсії та прийняти рішення у встановленому порядку, з урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки.
VІІ. ВИСНОВОК СУДУ
151. Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із виходом за межі позову та визначенням належного відповідача, оскільки це необхідно для повного захисту порушеного права позивача, із присудженням на користь позивача понесених судових витрат на сплату судового збору за подання позову немайнового характеру.
152. Вирішуючи питання щодо органу Пенсійного фонду, який має обов`язок щодо поновлення порушеного права позивача, суд зазначає, що пунктом 4.2 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ від 25.11.2005 № 22-1, у редакції на час подання заяви про призначення пенсії, визначено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
153. У зв`язку із чинністю вказаної норми Порядку № 21-1 ГУ ПФУ в Хмельницькій області розглянуто заяву позивача про призначення пенсії, який у розглянутому спорі є органом, що призначає пенсію.
154. Таким чином, суд зобов`язує ГУ ПФУ в Хмельницькій області вчинити дії, направлені на поновлення порушених ним прав позивача.
щодо витрат на правничу допомогу
155. Позивачем заявлено клопотання про покладення на відповідача судових витрат.
156. Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 132 КАС України).
157. Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
158. У позовній заяві зазначено, що орієнтовний розрахунок суми судових витрат складає у розмірі 9508 грн:
- судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 908 грн;
- витрати на правничу допомогу згідно із договором про надання правової допомоги за договором від 03.05.2021 № 53, укладеним з адвокатом Довгополою О.О.:
1) підготовка позовної заяви про визнання незаконними дій ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо відмови у призначенні пенсії для подачі до суду 3000 грн;
2) відповідь на відзив 1500 грн;
3) орієнтовна вартість судових засідань у суді першої інстанції 1200 грн/засідання (3 засідання/3600 грн);
4) адвокатський запит 500 грн;
- документальне підтвердження судових витрат, окрім вже частково сплачених в сумі 3500 грн, буде подано до закінчення судових дебатів у справі або не пізніше 5 днів ухвалення рішення.
159. Вирішуючи заявлене клопотання, суд зазначає, що згідно із частиною третьою статті 134 «Витрати на професійну правничу допомогу» КАС України для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
160. Частиною четвертою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
161. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із (частина четвертою статті 134 КАС України):
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
162. Згідно із частиною шостою статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
163. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).
164. Вирішуючи питання щодо заявленого клопотання про стягнення з відповідача понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного.
165. Суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити обґрунтованість рівня витрат на правничу допомогу у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.
166. В підтвердження здійсненої правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.
167. Розрахунок правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.
168. Як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
169. При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
170. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
171. Таким чином, особа не може бути обмежена у можливості звернутися за правовою допомогою, у тому числі розраховуючи на компенсацію витрат на професійну правничу допомогу.
172. Разом із тим, вона не може розраховувати, що сума витрачених коштів буде їй відшкодована судом у повному обсязі без урахування вищевказаних обставин.
173. При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
174. Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс-19).
175. Вирішуючи клопотання про покладення на відповідача витрат на правничу правову допомогу, суд виходить із того, що згідно із статтею 134 КАС України для цілей розподілу таких судових витрат їх розмір визначається на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті.
176. 03.05.2021 між адвокатом Довгополою Оленою Олексіївною та ОСОБА_1 (клієнт) укладено договір № 53 про надання правової допомоги.
177. 08.08.2021 укладено акт приймання приймання-передачі послуг до договору № 53 від 03.05.2021, відповідно до якого у виконання умов договору про надання правової допомоги з питання захисту прав щодо отримання пенсії, адвокат передає юридичні послуги клієнту згідно з переліком, а клієнт приймає від адвоката послуги згідно з переліком та оплачує їх у повному обсязі.
178. Протягом 03.05.2021 по 08.08.2021 підготовано:
- позовну заяву про визнання дій ГУ ПФУ в Дніпропетровській області незаконними і зобов`язання вчинити певні дії, яка датована 08.08.2021 3000 грн;
- адвокатський запит до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області № 104 від 03.05.2021 і повторний адвокатський запит № 104-П від 12.07.2021 500 грн.
179. Загальна вартість наданих на 08.08.2021 послуг складає 3500 грн.
180. Адвокат своїм підписом свідчить про надання послуг, а клієнт підтверджує факт прийняття послуг, згоден з їх вартістю та немає будь-яких претензій щодо якості, повноти і обсягу наданих Адвокатом послуг.
181. Сплата у розмірі 3500 грн підтверджується складеною адвокатом в довільній формі квитанцією від 08.08.2021 № 53.
182. Позивач звернувся до суду із позовом про визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та зобов`язання вчинити певні дії, а саме: зарахувати періоди роботи до страхового та пільгового стажу, а також призначити пенсію.
183. При цьому, суд зазначає, що звертаючись до суду не вірно визначено відповідача, суб`єкта владних повноважень, який після розгляду заяви від 26.03.2021 прийняв оскаржуване у цій справі рішення про відмову у призначенні пенсії.
184. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за приписами пункту 2 частини першої статті 263 КАС України.
185. Суд зазначає, що позовна заява викладена на 15 аркушах та складається із обставин справи, цитування правових норм та висновків постанов Верховного Суду, які регулюють спірні відносини.
186. При цьому, 2 аркуша це перелік документів, які додані до позовної заяви.
187. Щодо відповіді на відзив позивач зазначає, що відповідно до частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.
188. Таким чином, подання відповіді на відзив (щодо якої правова допомога визначена у розмірі 1500 грн) у цій категорії справі не передбачене приписами частини третьої статті 263 КАС України.
189. Оскільки, приписами статті 263 КАС України не передбачено проведення судових засідань, тому не підлягають стягненню судові витрати щодо участі у судових засідань суду першої інстанції 1200 грн / засідання (3 засідання / 3600 грн).
190. Судом відмовлено у задоволенні позовних вимог в частині:
- визнання протиправними дії, оскільки належним способом захисту порушеного права в заявленому спорі є оскарження позивачем рішення про відмову у призначенні пенсії, як рішення суб`єкта владних повноважень, що позивачем реалізовано у поданому позові;
- зобов`язання зарахувати до страхового та пільгового стажу окремих періодів, оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підставі яких можливе таке зарахування, а суд не встановлює факту наявності трудового стажу для призначення пенсії;
- зобов`язання призначити пенсію, починаючи з 17.09.2020, оскільки не заявлено належних позовних вимог щодо визнання протиправним рішення, дій або бездіяльності, які прийняті/здійснені за наслідками розгляду заяви від 17.09.2020 про призначення пенсії, позивачем оскаржувалось лише рішення від 30.03.2021 прийняте за наслідками розгляду заяви від 26.03.2021.
191. З урахуванням вище викладеного, обґрунтованим і пропорційним відповідно до частини задоволених позовних вимог та до предмета спору розміром витрат на правничу допомогу є сума 1000 грн.
192. Керуючись статтями 241-246, 263 КАС України, суд, -
194. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не зарахування ОСОБА_1 до страхового стажу періоду роботи з 22.09.1995 по 04.10.1996 та до пільгового стажу періоду роботи 21.03.2006 по 26.07.2016.
196. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області:
- зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 22.09.1995 по 04.10.1996 та до пільгового стажу період роботи 21.03.2006 по 26.07.2016;
- повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.03.2021 про призначення пенсії та прийняти рішення за заявою про призначення пенсії від 26.03.2021 у встановленому порядку, з урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки.
197. В іншій частині позовних вимог - відмовити.
198. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області витрати на сплату судового збору у розмірі 908 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 грн, разом 1908 грн.
199. Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 КАС України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 КАС України.
Суддя І.О. Верба