Справа № 120/3161/21-а
Суддя: Шаповалова Тетяна Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

11 жовтня 2021 р. Справа № 120/3161/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Шаповалової Т.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Компанієць Р.Р.

представника фізичної особи ОСОБА_1 - Олійника Романа Олександровича

представника Головного управління ДПС у Вінницькій області - Чайки Артура Олеговича

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Вінницькій області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року Головне управління ДПС у Вінницькій області звернулося до суду з адміністративним позовом до фізичної особи ОСОБА_1 , у якому просило суд стягнути податковий борг у сумі 32 887,35 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що на обліку в Головному управлінні ДПС у Вінницькій області перебуває фізична особа ОСОБА_1 .

Згідно інтегрованої картки платника податків за ОСОБА_1 рахується податковий борг щодо сплати податків і зборів(обов`язкових платежів), штрафних(фінансових) санкцій, що складає всього 32 887,35 грн., в тому числі основного платежу - 32 887,35грн., штрафної санкції - 0,00 грн., пені - 0,00 грн., а саме:

орендної плати з фізичних осіб ), що складає всього 19 102,23 грн., в тому числі основного платежу - 19 102,23 грн., штрафної санкції - 0,00 грн., пені - 0,00 грн.;

орендної плати з фізичних осіб ), що складає всього - 13 785,12 грн., в тому числі основного платежу - 13 785,12 грн., штрафні санкції - 0,00 грн., пені -0,00 грн.

Оскільки відповідач добровільно не погашає борг, позивач вимушений звернутися до суду з вказаним позовом.

Ухвалою суду від 21.04.2021 року, прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку статті 262 КАС України, а також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

25.05.2021 року ОСОБА_1 подано відзив на адміністративний позов. У відзиві зазначено, що згідно із п. 45.1 ст. 45 Податкового кодексу України (далі ПК України) податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.

Вказував, що місце проживання ОСОБА_1 знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Саме за цією адресою його було взято на облік в контролюючому органі як платника податків фізичну особу, що підтверджується довідкою про взяття на облік платника податків від 14.03.2000 р. № 1252 (форма 4-ОПП). Також за вказаною адресою зареєстровано як фізичну особу-підприємця, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серія В03 № 385535 від 18.10.2007.

Натомість податкові повідомлення-рішення та податкова вимога надсилались позивачем за адресою АДРЕСА_2 , де відповідач не проживав та відношення до якої не мав.

Таким чином, на думку ОСОБА_2 , податкові повідомлення-рішення та податкова вимога в розумінні ст. 42 ПК України не можуть вважатись належним чином врученими, оскільки направлялись з порушенням встановленого порядку.

Враховуючи наведене, ОСОБА_2 просить у задоволенні адміністративного позову відмовити.

25.05.2021 ОСОБА_1 , подав до суду зустрічний позов до Головного управління ДПС у Вінницькій області, у якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № 7-0228 від 01.06.2018, № 8-0228 від 19.06.2019, № 8-0228 від 18.06.2020, № -0228 від 23.06.2020.

У зустрічному позові ОСОБА_1 вказує, що під час ознайомлення з матеріалами справи 08.05.2021 року ОСОБА_1 дізнався, що стосовно нього Головним управлінням ДПС у Вінницькій області винесено податковы повідомлен-рішень: № 7-0228 від 01.06.2018 на суму 6367,41грн. орендної плати з фізичних осіб; № 8-0228 від 19.06.2019 на суму 6367,41 грн. орендної плати з фізичних осіб; № 8-0228 від 18.06.2020 на суму 6367,41грн. орендної плати з фізичних осіб; № -0228 віл 23.06.2020 на суму 13856,80грн. орендної плати з фізичних осіб.

У податкових повідомленнях-рішеннях зазначено, що вони винесені по орендній платі з фізичних осіб, тобто, стосуються орендної плати за користування земельними ділянками, отриманими позивачем в користування на підставі договорів оренди землі, укладених з Тиврівською районною державною адміністрацією 29.12.2008 року.

ОСОБА_1 вказує, що умовами договорів встановлена орендна плата в розмірі 1700,30 грн. та 1029,24 грн. на рік відповідно. Однак оскаржувані податкові повідомлення-рішення містять суми орендних платежів, які є значно більшими ніж визначено умовами договорів.

Також, ОСОБА_1 зазначає, що Головне управління ДПС у Вінницькій області не врахувало платежі, здійснені 14.01.2019 в сумі 18 600,00 грн. та 29.04.2020 р в сумі 9 700,00 грн., що підтверджується квитанціями № 67 від 14.01.2019 та № 93 від 29.04.2020.

На думку ОСОБА_1 оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправним та такими, що підлягають скасуванню, а тому він звернувся до суду з зустрічним позовом за захистом своїх прав.

Ухвалою суду від 26.05.2021 року прийнято зустрічний позов до спільного розгляду з первісним позовом у справі №120/3161/21. Об`єднано в одне провадження вимоги про стягнення з фізичної особи ОСОБА_1 32887,35 грн. у рахунок погашення податкового боргу та про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень № 7-0228 від 01.06.2018, № 8-0228 від 19.06.2019, № 8-0228 від 18.06.2020, № -0228 від 23.06.2020. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 05.07.2021.

18.06.2021 року представником Головного управління ДПС у Вінницькій області подано відзив на зустрічний адміністративний позов. У відзиві зазначено, що Головним управлінням ДПС у Вінницькій області на підставі отриманих даних про перелік орендарів земельних ділянок відповідно до п.288.1 ст.288 ПК України по ОСОБА_1 відповідно до укладених договорів оренди землі від 29.12.2008 року б/н, від 10.05.2010 року б/н були прийняті наступні податкові повідомлення-рішення:

№ 7-0228 від 01.06.2018 на суму 6367,41 грн. Розрахунок нарахування орендної плати (відсутня нормативно - грошова, а тому нарахування проводилося відповідно до п.п.288.5.1, п.288.5, статті 288 Податкового кодексу України. Розрахунок нарахування орендної плати (33073,42 *6,0542*3,18) = 6367,41 грн.;

№ 8-0228 від 19.06.2019 на суму 6367,41 грн. Розрахунок нарахування орендної плати (відсутня нормативно - грошова, а тому нарахування проводилося відповідно до п.п.288.5.1, п.288.5, статті 288 Податкового кодексу України. Розрахунок нарахування орендної плати (33073,42 *6,0542*3,18) = 6367,41 грн.;

№ 8-0228 від 18.06.2020 на суму 6367,41 грн. Розрахунок нарахування орендної плати (відсутня нормативно - грошова, а тому нарахування проводилося відповідно до п.п.288.5.1, п.288.5, статті 288 Податкового кодексу України. Розрахунок нарахування орендної плати (33073,42 *6,0542*3,18) =6367,41 грн.;

№ -0228 від 23.06.2020 на суму 13856,80 грн. Розрахунок нарахування орендної плати (відсутня нормативно - грошова, а тому нарахування проводилося відповідно до п.п.288.5.1, п.288.5, статті 288 Податкового кодексу України. Розрахунок нарахування орендної плати (33073,42 *13,9657*3) =13856,80 грн.

Враховуючи вищевикладене, Головне управління ДПС у Вінницькій області при прийнятті рішення, діяло на підставі, та в спосіб передбачений законодавством, а тому просить відмовити в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 19.07.2021 року витребувати у Головного управління ДПС у Вінницькій області наступну інформацію: чи враховано податковим органом при розрахунку суми боргу платежі, здійснені ОСОБА_1 14.01.2019 року у сумі 18600 грн. та 29.04.2020 року у сумі 9700 грн.; на яких підставах податкові повідомлення-рішення та податкова вимога направлялися ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 та відкладено підготовче засідання на 03.08.2021 року.

Ухвалою суду від 30.08.2021 року витребувано у Головного управління ДПС у Вінницькій області додаткові, розгорнуті пояснення щодо розкриття змісту формули, по якій проводився розрахунок нарахування орендної плати ОСОБА_1 , що мають включати посилання на нормативно-правові норми та документи, що брались до уваги при розрахунку нарахування орендної плати. Відкладено підготовче засідання на 13.09.2021 року.

Ухвалою суду від 13.09.2021 року закрито підготовче провадження. Призначено справу до судового розгляду по суті на 28.09.2021.

Ухвалою суду від 28.09.2021 року витребувано у Головного управління ДПС у Вінницькій області відомості про те, з якого джерела взято значення нормативно-грошової оцінки одиниці площі ріллі по Вінницькій області в розмірі 33073,42 грн. та яким чином визначено розмір відсотку при розрахунку зобов`язання з орендної плати ОСОБА_1 . Відкладено судове засідання на 11.10.2021 року.

28.09.2021 представником фізичної особи ОСОБА_1 ОСОБА_3 подано пояснення, у якому вказано, що в листі № 2864/02-32-24-05 від 06.09.2021 контролюючий орган зазначив, що розрахунок орендної плати був здійснений за формулою: нормативна грошова оцінка середня по області * площу * розмір орендної плати.

В кожному розрахунку нормативна грошова оцінка середня по області зазначена в розмірі 33 073, 42 грн.

При цьому як на підставу такого розрахунку контролюючий орган посилається на підпункт 288.5.1. пункту 288.5. статті 288 ПКУ, згідно з яким річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку, та на статтю 277 ПК України, відповідно до якої ставка податку за земельні ділянки, розташовані за межами населених пунктів або в межах населених пунктів, встановлюється у розмірі не більше 5 відсотків від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області. а для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області а для лісових земель - не більше 0,1 відсотка від нормативної грошової оцінки площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області.

Згідно з п 4. Наказу Міністерства аграрної політики та продовольста України від 23.05.2017 № 262 у разі застосування статті 277 Податкового кодексу України щодо визначення ставок земельного податку від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області за земельні ділянки, розташовані за межами населених пунктів, нормативну грошову оцінку яких не проведено, нормативна грошова оцінка одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області приймається згідно з додатком 1.

Згаданий додаток 1 визначає нормативну грошову оцінку одиниці площі ріллі по Вінницькій області в розмірі 27184,00 гривень.

Відповідно до п. 9 підрозд. 6 розд. ХХ ПК України індекс споживчих цін за 2017-2023 роки для нормативно грошової оцінки сільгоспземель, земель населених пунктів та інших земель несільгосппризначення визначено на рівні 100 %. Тобто фактично коефіцієнт індексації з 2017 до 2023 року становить 1,0, а значить не змінює розмір нормативної грошової оцінки ріллі.

Оскаржувані податкові повідомлення-рішення були винесені за період 2018-2020 роки. Відповідно застосована контролюючим органом формула передбачала використання нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Вінницькій області в розмірі 27184,00 грн., а не 33073,42 як це зробив фіскальний орган.

Таким чином, суми орендної плати нараховані з порушенням положень закону, що на думку представника фізичної особи ОСОБА_1 ОСОБА_3 підтверджує протиправність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

11.10.2021 року в судове засідання з`явилися представник Головного управління ДПС у Вінницькій області Чайка А.О. та представник фізичної особи ОСОБА_1 Олійник Р.О.

У судовому засіданні представник Головного управління ДПС у Вінницькій області Чайка А.О. заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив адміністративний позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові, а також заперечував проти зустрічного позову та просив відмовити у задоволенні зустрічного адміністративного позову, з підстав вказаних у відзиві на адміністративний позов.

У судовому засіданні представник фізичної особи ОСОБА_1 Олійник Р.О. заявлені зустрічні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив зустрічний адміністративний позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у зустрічному позові, а також заперечував проти первісного позову та просив відмовити у задоволенні первісного адміністративного позову.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення сторін та оцінивши інші докази, судом встановлено наступне.

Предметом оскарження в межах даної адміністративної справи є стягнення податкового боргу з фізичної особи ОСОБА_1 та скасування податкових повідомлень-рішень, на підставі яких цей борг і виник.

Фізична особа ОСОБА_1 є платником податків і зборів, передбачених Податковим кодексом України та 14.03.2000 року його взято на облік в Державну податкову інспекцію у м. Вінниці за адресою АДРЕСА_3 .

07.03.2000 ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець, місце проживання якого: АДРЕСА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В03 № 385535 від 18.10.2007.

Відповідно відповіді на запит, наданої в Головне управління ДПС у Вінницькій області Вінницькою міською ДПІ, місце реєстрації ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 .

Згідно відповіді від 15.02.2021 на запит, наданої в Головне управління ДПС у Вінницькій області УДМС України у Вінницькій області, місце реєстрації ОСОБА_1 : АДРЕСА_4 .

На виконання вимог ч. 3 ст. 171 КАС України, 21.04.2021 судом направлено запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи ОСОБА_1

20.04.2021 на запит суду надійшла відповідь, згідно якої ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_4 .

Податкова вимога форми «Ф» від 06.09.2017 № 2803-17 на суму 20224,02 грн. та податкові повідомлення-рішення № -0228 від 23.06.2020, №7-0228 від 01.06.2018, № 8-0228 від 19.06.2019 та № 8-0228 від 18.06.2020 надсилалися податковим органом ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Втім, рекомендовані повідомлення повернуто до податкового органу без виконання та з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Згідно інтегрованої картки платника податків за ОСОБА_1 рахується податковий борг щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), штрафних(фінансових) санкцій, що складає всього 32 887,35 грн., в тому числі основного платежу - 32 887,35грн., штрафної санкції - 0,00 грн., пені - 0,00 грн., а саме:

орендної плати з фізичних осіб ), що складає всього 19 102,23 грн., в тому числі основного платежу - 19 102,23 грн., штрафної санкції - 0,00 грн., пені - 0,00 грн.;

орендної плати з фізичних осіб ), що складає всього - 13 785,12 грн., в тому числі основного платежу - 13 785,12 грн., штрафні санкції - 0,00 грн., пені - 0,00 грн.

Заборгованість з орендної плати з фізичних осіб ), виникла 05.09.2020 року на підставі податкового повідомлення-рішення № -0228 від 23.06.2020.

Заборгованість з орендної плати з фізичних осіб ) виникла 29.08.2018 року на підставі податкового повідомлення-рішення № 7-0228 від 01.06.2018, податкового повідомлення-рішення № 8-0228 від 19.06.2019 та податкового повідомлення - рішення № 8-0228 від 18.06.2020.

Податковий борг орендної плати з фізичних осіб виник 29.08.2018 року та підтверджується податковою вимогою форми «Ф» від 06.09.2017 № 2803-17 на суму 20224,02 грн. (код класифікації 18010900), інтегрованими картками платника податків та податковими повідомленнями-рішеннями № -0228 від 23.06.2020, №7-0228 від 01.06.2018, № 8-0228 від 19.06.2019 та № 8-0228 від 18.06.2020.

Згідно вимог п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України позивачем з метою погашення податкового боргу на адресу відповідача було направлено податкову вимогу форми «Ф» від 06.09.2017 № 2803-17 на суму 20224,02 грн.

Також судом встановлено, що розпорядженням Тиврівської районної державної адміністрації № 664 від 25.12.2008 року надано на умовах оренди без проведення земельного аукціону строком на 49 (сорок дев`ять) років фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 земельні ділянки водного фонду із водними об`єктами (ставками) для риборозведення та рибальства із земель запасу:

на території Жахнівської сільської ради за межами населеного пункту с. Іванівці, загально площею 6,0542 га;

на території Пилявської сільської ради за межами населеного пункту с. Пилява, загально площею 13,9657 га.

29.12.2008 року між Тиврівською районною державною адміністрацією в особі голови райдержадміністрації Томчука В.І. (Орендодавець) та фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 (Орендар) були укладені договори оренди землі № 112/1.

Відповідно до п. 1 вказаних договорів Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельні ділянки водного фонду із водними об`єктами (ставками) для риборозведення та рибальства із земель запасу: на території Жахнівської сільської ради за межами населеного пункту с. Іванівці, загально площею 6,0542 га та на території Пилявської сільської ради за межами населеного пункту с. Пилява, загально площею 13,9657 га.

Відповідно п.п. 1.2. п. 1 вказаного договору передача земельної ділянки орендарю здійснюється після державної реєстрації цього договору.

Пунктом 9 орендна плата вноситься Орендарем у формі та розмірі: у грошовій формі в розмірі 1029,24 грн. та 1700,30 грн.

Зважаючи на те, що ОСОБА_4 у добровільному порядку не сплачено податковий борг, який виник на підставі податкових повідомлень-рішень, Головне управління ДПС у Вінницькій області звернулося до суду з відповідним позовом, а ОСОБА_1 не погоджуючись з правомірністю прийнятих вказаних податкових повідомлень-рішень, звернувся з зустрічним позовом до суду про визнання їх протиправними та скасування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Статтею 67 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовано Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Підпунктом 4.1.1. пункту 4.1 статті 4 ПК України встановлено, що кожна особа зобов`язана сплачувати встановлені цим Кодексом, законами з питань митної справи податки та збори, платником яких вона є згідно з положеннями цього Кодексу.

Відповідно до ст.7 ПК України будь-які питання щодо оподаткування регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства.

Згідно з підпунктом 14.1.39 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпунктом 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, податкові органи наділені повноваженнями звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

В розумінні підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно пункту 95.1 та 95.2 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Згідно із пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України, 58.3. Податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 Податкового кодексу України, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Порядок надсилання (вручення) контролюючими органами податкових вимог платникам податків регулюється Порядком направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30 червня 2017 року №610.

Пунктом 7 розділу IV зазначеного Порядку ( в редакції чинній на час направлення податкової вимоги позивачу) встановлено, що податкова вимога вважається належним чином врученою платнику податків (крім фізичних осіб), якщо вона надіслана за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Податкова вимога вважається надісланою (врученою) фізичній особі, якщо її вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному абзацом третім пункту 6 цього розділу.

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків податкову вимогу через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, така податкова вимога вважається врученою платнику податків у день, вказаний поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Відповідно до п. 288.1 ст.288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки (п. 288.2 ст. 288 Податкового кодексу України).

П.288.3 ст.288 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Відповідно до п.288.4 ст.288 ПК України розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Згідно із п.288.5 ст.288 ПК України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу:

288.5.1. не може бути меншою за розмір земельного податку:

для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки;

для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, - у розмірі не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області;

288.5.2. не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

288.5.3. може перевищувати граничний розмір орендної плати, встановлений у підпункті 288.5.2, у разі визначення орендаря на конкурентних засадах.

Відповідно до пункту 288.7 статті 288 ПК України, податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Згідно пункту 286.5 статті 286 ПК України нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.

За приписами пункту 287.5 статті 287 ПК України податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Надаючи оцінку підставам первісного позову про стягнення податкового боргу та аргументам ОСОБА_1 , викладеним у відзиві, суд зазначає що наведені положення законодавства дають підстави для висновку, що юридичним фактом, з настанням якого законодавець пов`язує реалізацію права контролюючого органу на примусове стягнення податкового боргу, у тому числі шляхом звернення до суду, є дотримання таких умов: надіслання платнику податкової вимоги рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи чи вручення її особисто платнику або його законному чи уповноваженому представникові; сплив строку у 60 календарних днів ( на час розгляду справи у суді 30 днів) з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

За встановлених у даній справі обставин відсутні докази направлення на адресу ОСОБА_1 за якою він взятий на облік у ДПІ у м. Вінниці з 14.03.2000, зареєстрований як фізична особа-підприємець та відомості про яку надано суду відповідним органом реєстрації місця проживання ( АДРЕСА_3 ) податкової вимоги від 06 вересня 2017 року №2803-17 рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Таку ж адресу зазначено ГУ ДПС і у позовній заяві, а також відомостях про ОСОБА_1 , які містяться в електронній системі податкового органу (а.с.154).

Разом з тим, зазначену вимогу відповідачем направлено на адресу АДРЕСА_2 .

Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що підстави для стягнення з відповідача спірної суми податкових зобов`язань відсутні, оскільки в розумінні ПК України таке рішення контролюючого органу не вважається належним чином надісланим (врученим), що призвело до неможливості встановлення строку, передбаченого пунктом 95.2 статті 95 ПК України, із закінченням якого законодавець пов`язує виникнення у контролюючого органу права на стягнення податкового боргу.

Такий висновок суду узгоджується з правовими позиціями Верховного суду щодо неможливості стягнення податкового боргу в разі недотримання порядку направлення податкової вимоги у справах № 826/14361/16, №140/30/20, № 812/41/17.

А тому у задоволенні первісного позову про стягнення податкового боргу з ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Що стосується зустрічного позову та зазначених підстав для скасування податкових повідомлень-рішень, суд зазначає наступне.

Так однією із підстав зустрічного позову ОСОБА_1 зазначено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди і положення п.288.5 ст.285 ПК України щодо мінімального розміру орендної плати до спірних правовідносин не застосовується.

Разом з тим, суд відхиляє такі аргументи ОСОБА_1 .

Так, змінами до п.288.5 ст.288 ПК України законодавець визначив нижню граничну межу річної суми платежу з орендної плати за земельні ділянки, незалежно від того, чи співпадає її розмір із визначеним у договорі.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Системний аналіз вказаних законодавчих норм дає підстави для висновку про те, що з набранням чинності Податковим кодексом України річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 цього Кодексу та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати.

При цьому, виходячи із принципу пріоритетності норм Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) над нормами інших актів, зокрема й актів органів місцевого самоврядування, в разі їх суперечності, який закріплено в пункті 5.2 статті 5 цього Кодексу, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Враховуючи, що нарахування (донарахування) податку має здійснюватись на підставі законодавства, чинного в податкові періоди, за які провадиться нарахування, у позивача наявний обов`язок зі сплати орендної плати в 2018-2020 році в розмірі, встановленому підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України, положення якого є спеціальними і підлягають застосуванню для юридичної оцінки обставин у справі.

Такий висновок суду узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду у справах № 814/2366/15, 815/3457/15, 816/422/17.

Що стосується наданих суду розрахунків сум орендної плати та аргументів ОСОБА_1 щодо застосування невірного значення нормативно-грошової оцінки ріллі по області, то суд погоджується із зазначеним та звертає увагу, що згідно з п 4. Наказу Міністерства аграрної політики та продовольста України від 23.05.2017 № 262 у разі застосування статті 277 Податкового кодексу України щодо визначення ставок земельного податку за земельні ділянки нормативну грошову оцінку яких не проведено, нормативна грошова оцінка одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області приймається згідно з додатком 1.

Згаданий додаток 1 визначає нормативну грошову оцінку одиниці площі ріллі по Вінницькій області в розмірі 27184,00 гривень.

З яких джерел взято розмір нормативно-грошової оцінки одиниці площі ріллі по Вінницькій області 33073,42грн податковий орган на вимоги ухвали суду інформації не надав.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що податковим органом невірно розраховано розмір орендної плати відповідно до п.п.288.5.1 п.288.5 ст.288 ПК України, з врахуванням положень ст.277 ПК України, а тому оскаржувані податкові повідомлення рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про задоволення зустрічного адміністративного позову та відмову у задоволенні первісного позову.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь фізичної особи ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені ним витрати зі сплати судового збору в сумі 908 грн., за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Головного управління ДПС у Вінницькій області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № 7-0228 від 01.06.2018, № 8-0228 від 19.06.2019, № 8-0228 від 18.06.2020, № -0228 від 23.06.2020.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908 грн. (дев`ятсот вісім гривень ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС України у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено та підписано суддею 21.10.2021.

Головне управління ДПС у Вінницькій області (код ЄДРПОУ ВП 44069150, вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028)

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 )

Суддя Шаповалова Тетяна Михайлівна