Справа № 380/13097/21
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2021-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брильовського Р.М., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-
ВСТАНОВИВ:
На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , у якій просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 , індексації грошового забезпечення за період з жовтня 2016 року по 28.02.2018 року з урахуванням січня 2008 року як базового місяця при нарахуванні індексації грошового забезпечення;
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та недовиплати ОСОБА_1 , індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по липень 2021 року з урахуванням березня 2018 року як базового місяця при нарахуванні індексації грошового забезпечення відповідно до вимог Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 , за період з жовтня 2016 року по 28.02.2018 року з урахуванням січня 2008 року як базового місяця при нарахуванні індексації грошового забезпечення;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та довиплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 , за період з 01.03.2018 року по липень 2021 року з урахуванням березня 2018 року як базового місяця при нарахуванні індексації грошового забезпечення відповідно до вимог Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум;
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у незастосуванні пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» при обчисленні в період з лютого 2020 по липень 2021 включно розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням позивача, а саме не визначення розміру посадового окладу та окладу за військове звання шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,14 вказаної постанови;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплатити грошове забезпечення: за період з лютого 2020 року по липень 2021 включно належні з урахуванням проведених раніше виплат, визначених з урахуванням пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
Позовні вимоги мотивовані тим, що в період з 14 вересня 2016 року по теперішній час позивач проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 на посаді помічника командира військової частини НОМЕР_1 з правової роботи - начальника юридичної служби. Позивач зазначає, що військовою частиною взагалі не проводилось нарахування та виплата або проводилось не вірно (частково) індексація грошового забезпечення, яка була гарантована чинним законодавством України, зокрема, Законом України від 06.02.2003 року №491-IV «Про індексацію грошових доходів населення», Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення», а також численними роз`ясненнями Міністерства соціальної політики та Департаменту фінансів Міністерства оборони України.
Ухвалою суду від 09.08.2021 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін в адміністративній справі.
Відповідач правом на подання відзиву не скористався, хоча ухвалу про відкриття провадження у справі отримав 28.08.2021, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, заяви про продовження процесуального строку для подання відзиву не подав, у зв`язку з чим судом вирішено проводити розгляд справи на основі наявних в матеріалах справи письмових доказах. Відповідно до вимог ч.4 ст. 159 КАС України передбачено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та пояснення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне:
ОСОБА_1 , являється учасником бойових дій, про що свідчить посвідчення серії НОМЕР_2 , видане Начальником управління персоналу - заступником начальника штабу військової частини НОМЕР_3 від 06 червня 2017 року.
В період з 14 вересня 2016 року по теперішній час проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 на посаді помічника командира військової частини НОМЕР_1 з правової роботи - начальника юридичної служби, що підтверджується витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 ( по стройовій частині) №245 від 11.10.2016 року, витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 ( по стройовій частині) №19 від 29.01.2021 року а також довідкою про проходження військової служби по теперішній час від 13.07.2021 року Вих.№243.
Позивач зазначає, що військовою частиною взагалі не проводилось нарахування та виплата за період з жовтня 2016 року по 28.02.2018 року або проводилось не вірно (частково) за період з 01.03.2018 року по липень 2021 року індексація грошового забезпечення, яка була гарантована чинним законодавством України, зокрема, Законом України від 06.02.2003 року №491-IV «Про індексацію грошових доходів населення», Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення», а також численними роз`ясненнями Міністерства соціальної політики та Департаменту фінансів Міністерства оборони України.
Враховуючи вищевикладені обставини, позивач вважаючи своє право порушеним, звернувся до суду за захистом свого, як він вважає, порушеного права.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до статі 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 43 Конституції України, визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Згідно ч.1 ст. 2 Закону України від 25.03.1992 року №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок та військову службу» військовою службою є державна служба особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язана із захистом Вітчизни. У зв`язку з особливим характером військової служби військовослужбовцям надаються передбачені законом пільги, гарантії та компенсації.
Військова служба є особливим видом публічної служби, тому її проходження передбачає особливе регулювання праці військовослужбовців, а саме межі реалізації ними своїх трудових прав у зв`язку з специфікою їх правового статусу, відносини щодо звільнення та проходження військової служби врегульовані як загальним законодавством України про працю, так і спеціальним законодавством. При цьому, пріоритетними є норми спеціального законодавства, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо спеціальними нормами не врегульовано спірних відносин, та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі.
Так, ч. ч. 1-3 ст. 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІ1 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»( далі- Закон №2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Абзацом другим ч.3 ст.9 Закону№2011-XII встановлено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Індексація грошового забезпечення військовослужбовцям здійснюється в порядку та розмірах установлених законодавством.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 03.07.1991 №1282- XII «Про індексацію грошових доходів населення» (далі Закон №1282-ХІІ).
Згідно із абз.2 ст.1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
По суті індексація являється складовою грошового забезпечення (заробітної плати) в частині додаткового грошового забезпечення та являється однією з державних гарантій щодо оплати праці працівників в тому числі військовослужбовців.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним судом України у постановах від 06 червня 2018 року у справі №695/984/16-ц (провадження №61-12183св18) та 03 квітня 2019 року у справі №638/9697/17 (провадження №К/9901/30616/18).
Статтею 2 Закону №1282- XII визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Відповідно до статті 4 Закону №1282- XII індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється у розмірі 103 відсотка (в редакції до 01.01.2016 року в розмірі 101 відсоток).
У разі виникнення обставин передбачених статтею 6 Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.
Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 затверджено «Порядок проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою (далі - Порядок №1078). Цей порядок визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи і організації незалежно від форм власності і господарювання державних та приватних виконавців, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників (п 1 Порядку №1078).
Відповідно до пункту 1.1 Порядку №1078 індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. До 01.01.2016 року поріг індексації встановлювався в розмірі 101 відсоток (внесені зміни постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2016 року №77).
Абзацом 1 Пунктом 5 Порядку №1078 (редакції від 15.12.2015 року, вступив в дію з 01 грудня 2015 року) визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Абзацом 2 Пунктом 5 Порядку №1078 визначено, що обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених тарифних ставок.
Тобто відповідно до абзаців 1,2 пункту 5 Порядку №1078, місяць за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення є місяця в якому відбулось підвищення тарифних ставок (окладів) (далі базовий місяць).
Відповідно до пункту 102 Порядку №1078, дане стосується як і для новоприйнятих так і для переведених військовослужбовців (працівників) на інші посади.
При цьому, питання виплати суми індексації у місяці підвищення посадових окладів, а також виплати визначеної суми індексації до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) врегульовано абзацами 3,4,5,6 пункту 5 Порядку №1078.
Пунктом 14 порядку №1078, визначено, що єдиним органом, який має право надавати роз`яснення щодо порядку нарахування індексації грошових доходів населення є Міністерство соціальної політики України (далі - Мінсоцполітики).
Щодо розрахунку, а також встановлення базового місяця для розрахунку індексації грошового забезпечення суд зазначає таке.
Виходячи із позовної заяви вбачається що ключовим в даній справі є визначення базового місяця для розрахунку індексації грошового забезпечення та саме від нього залежить розмір індексації, оскільки з наступного місяця за базовим здійснюється обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком.
Визначення базового місяця для розрахунку індексації залежить виключно від зміни посадового окладу за посадою згідно рішень Уряду і такими місяця є січень 2008 року та березень 2018 року, місяці у яких набрали чинності постанова Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294, та постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704.
Щодо спірного періоду з 11.10.2016 року по 28.02.2018 слід зазначити наступне.
Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців (тарифних сіток), яка набрала чинності 01 січня 2008 року.
Тобто січень 2008 року є місяцем підвищення тарифних ставок (посадових окладів), а тому відповідно до Порядку №1078 січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовців.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в ухвалі від ЗО червня 2020 року по справі №380/2597/20.
Застосування відповідачем військовою частиною НОМЕР_1 у період з жовтня 2016 року базовим місяцем індексації жовтня 2016 є протиправним і порушує вимоги абзаців 1,2 пункту 5 та пункту 102 Порядку №1078, якими визначено, що таким місяцем повинен бути місяць підвищення тарифним ставок (окладів), тобто січень 2008 року та посадові оклади військовослужбовців за посадами з 01 січня 2008 року по 28 лютого 2018 року були незмінними.
Як уже зазначалось, Пунктом 14 порядку №1078, визначено, що єдиним органом, який має право надавати роз`яснення щодо порядку нарахування індексації грошових доходів населення є Міністерство соціальної політики України (далі - Мінсоцполітики).
Так, Мінсоцполітики у своєму листі від 29.12.2017 року №122/0/66-17 , зазначає що посадові оклади військовослужбовців востаннє підвищувались у січні 2008 року.
Також даний факт підтверджує і саме Міністерство оборони України листом директора Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 31.01.2018 року №248/3/8/85 , в якому зазначено, що Міністерство оборони України зверталось до Міністерства соціальної політики України для надання роз`яснень з порядку виплати індексації грошового забезпечення, і Мінсоцполітики повідомило, що базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення є січень 2008 року.
03.06.2020 року ОСОБА_2 було здійснено додаткове звернення до Мінсоцполітики з висвітленням у зверненні різних підходів зі встановлення базового місяця для розрахунку індексації грошового забезпечення військовослужбовцям.
У своїй відповіді від 23.06.2020 року №76/0/214-20 Мінсоцполітики зазначає, «що зміна розміру доплат, надбавок та премій не впливає на початок обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації, якщо не підвищується посадовий оклад» (абз.4) та «починаючи з грудня 2015 року до чергового підвищення посадових окладів згідно з рішенням Уряду обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації мало здійснюватися з місяця наступного за місяцем підвищення посадового окладу за посадою, яку займає військовослужбовець», а саме з лютого 2008 року.
Таким чином, збільшення грошового забезпечення у грудні 2015 року відбулося не шляхом збільшення посадового окладу, а завдяки іншим видам грошового забезпечення, крім посадового окладу, а відтак це не призводить до того, що даний місяць став базовим для нарахування індексації з огляду на наступне:
Відповідно до роз`яснення Мінсоцполітики №48/0/66-17 від 08.08.2017 року наданого на запит ДФ Міноборони №248/3/9/1/863 від 18.07.2017 року, зміна розміру доплат, надбавок та премій не впливає на початок обчислення індексації, якщо не підвищується посадовий оклад.
У роз`яснені Мінсоцполітики №28/0/66-18 року, наданого на запит Військової частини НОМЕР_1 №2376 від 29.03.2018 року, наголошено на тому, що у разі зростання грошового забезпечення за рахунок інших його складових, без підвищення посадового окладу, сума індексації не зменшується на розмір підвищення грошового забезпечення.
Тобто, Мінсоцполітики повторно підтверджує той факт, що базовим місяцем для нарахування індексації є січень 2008 року, а обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації мало здійснюватись з лютого 2008 року, тобто місяця, наступного за місяцем підвищення посадових окладів згідно з рішенням Уряду.
Дане узгоджується із позицією Касаційного адміністративного суду Верховного суду України, яка відображена у постанові від 10 вересня 2020 року по справі №200/9297/19-а,, де було прямо вказано, що базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення з 01 грудня 2015 року має застосовуватись січень 2008 року - аналогічна справа де відповідачем була військова частина.
Більше того, Верховний суд в ухвалі від 30 червня 2020 року по справі №380/2597/20, додатково зазначив:
«базовий місяць - це місяць підвищення тарифних ставок (окладів), незалежно від розміру підвищення, а коефіцієнт індексації обчислюють на основі щомісячних індексів інфляції, які публікуються Держстатом. Розрахунок ведеться наростаючим підсумком до перевищення порогу індексації.
Визначення базового місяця залежить тільки від зміни розміру тарифної ставки (посадового окладу) та нарахування індексації здійснюється до наступного підвищення розміру посадового окладу військовослужбовця».
Тобто, виходячи із вищезазначеного застосування відповідачем з жовтня 2016 року базового місяця жовтень 2016 року є протиправним, оскільки в цьому місяці жодними рішеннями Уряду не вносилися зміни до посадових окладів військовослужбовців та посадові оклади військовослужбовців за посадами з січня 2008 року по лютий 2018 року були незмінними.
Тобто, військова частина починаючи з жовтня 2016 року, повинна була застосовувати січень 2008 року як базовий місяць для розрахунку індексації грошового забезпечення, оскільки саме з грудня 2015 року застосовуються нові єдині підходи щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення (заробітної плати) затверджені порядком №1078, який був змінений постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2018 року №1013.
Відповідно до абзацу 3 п. 1.1 Порядку №1078 індекс споживчих цін обчислюється Державною службою статистики України (далі-Держстат) і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Відповідно до абзацу 5 п. 1.1 Порядку №1078 для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації. До 01.01.2016 року поріг індексації становив 101%, з 01.01.2016 року поріг індексації становив 103%.
Відповідно до абзацу 4 п.1.1 Порядку №1078 обчислення індексу споживчих цін проведення індексації грошових доходів населення проводиться наростаючим підсумком.
Відповідно до п.4 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Так як грошове забезпечення моє більше прожиткового мінімуму, то індексація проводиться в межах прожиткового мінімуму.
Відповідно до абзацу 5 п.4 Порядку №1078 сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.
Статтею 18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 05.10.2000р. № 2017-ІП визначено, що законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.
Тобто, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних вище нормативно-правових актів, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією), є обов`язковою для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Отже, за період проходження військової служби позивача 11.10.2016 по 28.02.2018 року базовим місяцем для нарахування йому індексації грошового забезпечення за указаний період повинен бути саме січень 2008 року.
Втім, як слідує з матеріалів справи, відповідач при нарахуванні позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 30.11.2018 безпідставно застосував саме редакцію абзацу 3 пункту 10-1 Порядку № 1078, яка не була чинною на момент проходження позивачем військової служби, помилково визначивши йому базовий місяць жовтень 2016 року, що, як наслідок, призвело до неправильного нарахування позивачу сум індексації грошового забезпечення за указаний період та її виплати у менших, аніж належить, розмірах.
Щодо нарахування та доплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 30.06.2021 року суд зазначає таке.
30.08.2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
Пунктом 4 цієї постанови установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.
Отже, постановою Кабінету Міністрів України №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» визначено інший порядок встановлення та розміри посадового окладу військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, а також змінено (підвищено) розміри посадових окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням відповідних категорій військовослужбовців.
Зазначена постанова набрала чинності з 01.03.2018 року.
Відповідно до абз.1 п.5 Порядку №1078, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Таким чином, враховуючи підвищення посадових окладів військовослужбовців з березня 2018 року у зв`язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України 30.08.2017 року постанови №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою змінено (підвищено) розміри окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням відповідних категорій військовослужбовців саме березень 2018 року в контексті застосування у спірних правовідносинах норми абз.1 п.5 Порядку №1078 є місяцем підвищення доходів позивача (базовим місяцем).
У контексті спірних правовідносин необхідно звернути увагу на те, що питання виплати суми індексації у місяці підвищення грошових доходів, а також виплати визначеної суми індексації до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) врегульовано абз.абз.3,4, 6 п.5 Порядку №1078.
Так, відповідно до абз.абз.3, 4, 6 п.5 Порядку №1078, сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1- 1 цього Порядку.
Отже, для вирішення питання про наявність підстав для виплати індексації у місяці підвищення доходу (базовому місяці) необхідно враховувати дві складові: а) розмір підвищення грошового доходу особи, та б) суму індексації, що склалася у місяці підвищення цього грошового доходу і встановлювати: чи перевищує розмір підвищення грошового доходу особи суму індексації, що склалася у місяці його підвищення.
Так, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу, то індексація не нараховується; якщо ж розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, то сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. При цьому, до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у п.1-1 Порядку №1078.
Водночас необхідно звернути увагу на те, що відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку №1078 обов`язок визначення розміру підвищення грошового доходу працівника та суми індексації, що склалася у місяці підвищення цього грошового доходу, а також встановлення факту перевищення розміру підвищення грошового доходу працівника над сумою індексації, що склалася у місяці його підвищення з метою вирішення питання про наявність підстав для виплати індексації у місяці підвищення доходу (базовому місяці) покладається безпосередньо на роботодавця.
При цьому всьому позивач протиправно оминув вимоги абзаців 4,5,6, пункту 5 Порядку №1078 та починаючи з 01 березня 2018 року не виплачував індексацію грошового забезпечення у фіксованому розмірі а у разі коли величина індексу споживчих цін перевищить поріг у розмірі 103%, то в підвищеному розмірі відповідно до чинного законодавства, аж до наступного підвищення тарифної ставки (окладу), при якому сума збільшення грошового забезпечення перевищить фіксовану суму індексації.
Дана правова позиція наведена у постанові Касаційного адміністративного Верховного суду України від 10.09.2020 року у справі №200/9297/19-а.
«Таким чином, фіксована сума індексації виплачується до наступного підвищення тарифної ставки (окладу) при якому сума збільшення заробітної плати перевищить фіксовану суму індексації»
Виходячи з вище викладеного військовою частиною НОМЕР_1 у період з 01.03.2018 року по 30.06.2021 всупереч абзацам 4,5,6, пункту 5 Порядку №1078 не було нараховано і недоплачено індексацію грошового забезпечення.
Згідно довідки розрахунку про виплачену індексацію грошового забезпечення №295 від 20.07.2021 року виданою військовою частиною НОМЕР_1 , у період з жовтня 2016 року по лютий 2018 року базовим місяцем взято жовтень 2016 року і індексація за цей період не виплачувалась взагалі.
Проте згідно довідки - розрахунку про виплачену індексацію грошового забезпечення виданою військовою частиною НОМЕР_1 №294 від 20.07.2021 року індексацію грошового забезпечення нараховано у сумі 7446,07 грн. При цьому в даній довідці також зазначено, що старшому лейтенанту ОСОБА_1 належало виплатити 282021, 76 грн. тобто з різницею в сумі 274575, грн., однак суд зазначає, що нарахування конкретної суми та її виплата належить до дискреційних повноважень відповідача.
Щодо позовних вимог позивача про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у незастосуванні пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» при обчисленні в період з лютого 2020 по липень 2021 включно розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням позивача, а саме не визначення розміру посадового окладу та окладу за військове звання шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,14 вказаної постанови та зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплатити грошове забезпечення: за період з лютого 2020 року по липень 2021 включно належні з урахуванням проведених раніше виплат, визначених з урахуванням пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» то суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011 -XII від 20.12.1991 (далі - Закон №2011- XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Частиною 2 ст. 9 Закону № 2011-XII визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Відповідно до ч. З ст. 9 Закону № 2011-ХІІгрошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Згідно з ч. 4 ст. 9 Закону № 2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Постановою № 704, зокрема, затверджено: тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14; розміри надбавки за вислугу рокі військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу згідно з додатком 16Л
Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України № 704 (в редакції, чинній до 24.02.2018) установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Проте постановою Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» № 103 від 18.02.2020 (яка набрала чинності 24.02.2018; далі - Постанова № 103) до Постанови № 704 внесено зміни, внаслідок яких пункт 4 Постанови № 704 викладено в новій редакції: "4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14".
Відповідно до частини 4 статті 9 Закону № 2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Згідно з частинами 1, 2 статті 49 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» № 794-VII від 27.02.2014 Кабінет Міністрів України на основі та на виконання Конституції і законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, видає обов`язкові для виконання акти - постанови і розпорядження. Акти Кабінету Міністрів України нормативного характеру видаються у формі постанов Кабінету Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України № 870 від06.09.2005 затверджено Правила підготовки проектів актів Кабінету Міністрів України (далі - Правила), які визначають загальні підходи до підготовки проектів актів Кабінету Міністрів України (постанов і розпоряджень), їх форму, структуру та техніко-юридичні особливості розроблення з урахуванням нормопроектувальної техніки.
У пунктах 6, 11, 14, 15 цих Правил зазначено, що проект постанови Кабінету Міністрів України готується зокрема у разі затвердження положення або іншого нормативно-правового акта.
Проект постанови складається з назви, вступної та постановляючої частини і у разі потреби додатків.
Постановляюча частина постанови повинна містити: нормативні положення; конкретні доручення суб`єктам суспільних відносин у відповідній сфері; умови та порядок дії інших постанов (окремих норм); посилання на додатки (у разі їх наявності); норми, пов`язані з набранням чинності постановою (окремими нормами). У разі потреби визначаються орган (органи) виконавчої влади або посадова особа (особи), що здійснюють контроль за виконанням постанови.
Структурно постановляюча частина постанови викладається у такій послідовності: пункти, що містять нормативні положення; пункти, що стосуються внесення змін до постанов (розпоряджень) або визнання їх (окремих норм) такими, що втратили чинність; пункти, що містять окремі доручення; пункт, що стосується визначення дати набрання чинності постановою.
У пункті 20 Правил наведені вимоги, які встановлюються до змісту проекту положення або іншого нормативно-правового акта, який передбачається затвердити постановою.
Так, згідно з абзацом 7 підпункту 2 пункту 20 Правил в окремих випадках допускається, як виняток, застосування примітки (зноски) без нормативних положень.
Підпунктом 6 пункту 20 Правил передбачено, що додатки до проекту документа повинні містити перелік елементів, включення яких до тексту ускладнило б його сприйняття. Додатки позначаються цифрами.
Відповідно до пункту 24 Правил метою підготовки проекту акта про внесення змін до актів Кабінету Міністрів України є їх приведення у відповідність з прийнятими законами, актами Президента України, а також забезпечення взаємоузгодження норм окремих актів Кабінету Міністрів України.
Як передбачено пунктом 2.16 Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 34/5 від 12.04.2005, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12.04.2005 за № 381/10661, включення до нормативно-правових актів приміток не допускається, за винятком випадків, якщо необхідно дати визначення будь-якого суміжного поняття або помістити короткий коментар, що допоможе точніше зрозуміти положення, викладені в структурній одиниці нормативно-правового акта. Примітки не повинні містити норм права.
Відтак постанова Кабінету Міністрів України № 704 є підзаконним нормативно- правовим актом, яким Кабінет Міністрів України відповідно до частини 4 статті 9 Закону № 2011-XII встановив види та розміри грошового забезпечення військовослужбовців.
Із структури постанови Кабінету Міністрів України № 704 вбачається, що пунктом 1 її постановляючої частини затверджено нормативні акти, зокрема тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу (Додаток 1), схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу (Додаток 14).
У пункту 4 постановляючої частини Постанови № 704, у якій містяться нормативні положення, наведений порядок визначення розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу.
Так, відповідно до норми пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України № 704 на час прийняття цієї постанови передбачалося, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Додатки 1 та 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704, у яких у вигляді таблиці зазначено відповідні тарифні коефіцієнти, мають примітки пояснюючого характеру. Зокрема, у цих примітках наведена інформація щодо арифметичної дії (множення), яка застосовується при обчисленні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням залежно від відповідних тарифних коефіцієнтів, та наведені правила округлення розрахунків. У цих примітках норми права не містяться.
Постановою Кабінету Міністрів України № 103 до пункту 4 Постанови №704 внесено зміни, якими встановлено залежність розмірів посадового окладу і окладу за військовим (спеціальним) званням від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначеного законом на 01.01.2018, та вилучено умову, що такий розрахунок повинен проводиться виходячи із 50% розміру мінімальної зарплати, встановленого законом на 1 січня календарного року.
Проте зміст приміток до Додатків 1 та 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 не приведено у відповідність з нормою пункту 4 цієї ж постанови.
Пунктом 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 1774- VIII від 06.12.2016, який набрав чинності 01.01.2017, установлено, що після набрання чинності цим Законом мінімальна заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.
Тому згідно з Постановою № 704 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України № 103) розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується.
Відповідно до частини 2 статті 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.
Відповідно до частини 1 статті 325 КАС України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.
Отже, в силу приписів частини 2 статті 265 КАС України пункт 6 Постанови № 103 та зміни до п. 4 Постанови № 704 втратили чинність з 29.01.2020.
Тому з 29.01.2020, тобто з дня набрання законної сили постановою Шостого апеляційного адміністративного суду у справі № 826/6453/18, діє редакція пункту 4 Постанови № 704, яка діяла до внесення вищезазначених змін: «Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13,14».
Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» № 294-ІХ від 14.11.2019 за Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» № 1082- IX від 15.12.2020 прожитковий мінімум для працездатних осіб на 2020, 2021 роки встановлено у розмірі 2102 грн. та 2270 грн. відповідно.
Відповідно до довідки виданою військовою частиною НОМЕР_1 №243 від 13.07.2021 року позивач з 18.02.2020 року проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді із 25 тарифним розрядом.
Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 №244 від 13.07.2021 року розпочинаючи з лютого 2020 року по липень 2021 року посадовий оклад становить 5220,00 грн. та оклад за військове звання 1200 грн.
Отже розпочинаючи з лютого 2020 року по 31.12.2020 року посадовий оклад за 25 тарифним розрядом має бути визначений шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом станом на 1 січня 2020 року 2102 грн. на тарифний коефіцієнт 2,96, згідно додатку 1 до постанови КМУ №704 від 30 серпня 2017 року. У разі коли посадовий оклад визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень.
Таким чином розпочинаючи з лютого 2020 року по 31.12.2020 року посадовий оклад мав бути виплачений в розмірі 6220,00 грн. на місяць (2102 помножити на коефіцієнт 2,96 дорівнює 6221,92, який заокруглюється до 6220,00 грн.)
Отже розпочинаючи з січня 2021 року по теперішній час посадовий оклад за 25 тарифним розрядом має бути визначений шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом станом на 1 січня 2021 року 2270 грн. на тарифний коефіцієнт 2,96, згідно додатку 1 до постанови КМУ №704 від 30 серпня 2017 року. У разі коли посадовий оклад визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень.
Таким чином розпочинаючи з січня 2021 року по липень 2021 і в подальшому посадовий оклад мав бути виплачений в розмірі 6700,00 грн. на місяць (2270 помножити на коефіцієнт 2,96 дорівнює 6719,2 заокруглюємо 6700,00 грн.)
Проте, відповідач встановив та виплачував посадовий оклад в період з лютого 2020 року по липень 2021 року в розмірі 5220,00 грн. на місяць, що призвело до виплати грошового забезпечення та додаткових видів грошового забезпечення, які обчислюються виходячи із, посадового окладу у значно меншому розмірі.
Крім того, розпочинаючи з лютого 2020 року по липень 2021 року позивач має військове звання «старший лейтенант юстиції». В цей період відповідачем встановлено оклад за військовим званням 1200 грн.
Згідно примітки Додатку №14 до постанови КМУ №704 оклади за військовим званням (спеціальним) визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених законом на 1 січня календарного року (але не менше 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року) на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли посадовий оклад визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень.
Так згідно, додатку 14 до постанови КМУ №704, для військового звання «старший лейтенант» визначений тарифний коефіцієнт 0,68.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» № 294-ІХ від
14.11.2019 та Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» № 1082- IX від 15.12.2020 прожитковий мінімум для працездатних осіб на 2020, 2021 роки встановлено у розмірі 2102 грн. та 2270 грн. відповідно.
Отже розпочинаючи з лютого 2020 року по 31.12.2020 року розмір мого окладу за військове звання «старший лейтенант» має бути визначений шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом станом на 1 січня 2020 року 2102 грн. на тарифний коефіцієнт 0,68 згідно додатку 14 до постанови КМУ №704 від 30 серпня 2017 року. У разі коли посадовий оклад визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень.
Таким чином розпочинаючи з лютого 2020 року по 31.12.2020 року оклад за військове звання «старший лейтенант» мав бути виплачений в розмірі 1400,00 грн. на місяць (2102 помножити на коефіцієнт 0,68 дорівнює 1429,36 що заокруглюється до 1400,00 грн.).
Розпочинаючи з січня 2021 року по липень 2021 року розмір мого окладу за військове звання «старший лейтенант» має бути визначений шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом станом на 1 січня 2020 року 2270 грн. на тарифний коефіцієнт 0,68 згідно додатку 14 до постанови КМУ №704 від 30 серпня 2017 року. У разі коли посадовий оклад визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень.
Таким чином розпочинаючи з січня 2021 року по липень 2021 року оклад за військове звання «старший лейтенант» мав бути виплачений в розмірі 1500,00 грн. на місяць (2270 помножити на коефіцієнт 0,68 дорівнює 1543,6 заокруглюємо 1500,00 грн.).
Проте, відповідач встановив та виплачував оклад за військове звання «старший лейтенант» посадовий оклад в період з лютого 2020 року по липень 2021 року в розмірі 1200,00 грн. на місяць, що призвело до виплати грошового забезпечення та додаткових видів грошового забезпечення, які обчислюються виходячи із, посадового окладу у значно меншому розмірі.
Щодо обрання способу захисту порушеного права позивача суд зазначає таке.
Згідно із частиною першою статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.
При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.
Тож, оскільки суд визнав протиправними дії відповідача щодо неправильного нарахування позивачу індексації грошового забезпечення за спірні періоди та, враховуючи те, що відповідно до норм Закону України Про індексацію грошових доходів населення та Порядку проведення індексації грошових доходів населення саме на відповідача покладається обов`язок нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення, ефективним способом захисту порушених прав, свобод чи інтересів позивача буде зобов`язання відповідача нарахувати позивачу індексацію грошового забезпечення за спірні періоди з урахуванням січня 2008 року та березня 2018 року, як базових місяців, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум а також здійснити перерахунок та виплатити грошове забезпечення: за період з лютого 2020 року по липень 2021 включно належні з урахуванням проведених раніше виплат, визначених з урахуванням пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, а також визнання позову відповідачем в силу вимог ч.4 ст.159 КАС України (неподання відзиву відповідачем) враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову повністю.
Відповідно до пункту п`ятого частини першої статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.
Згідно із частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною другою цієї ж статті передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Відповідно до пунктів першого, третього частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.
Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України Про судовий збір та при зверненні до суду з цим адміністративним позовом його не сплачував, а тому розподіл судового збору на підставі статті 139 КАС України не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень, п. 3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - задовольнити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ), індексації грошового забезпечення за період з 11.10.2016 року по 28.02.2018 року з урахуванням січня 2008 року як базового місяця при нарахуванні індексації грошового забезпечення.
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) щодо не нарахування та недоплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ), індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по липень 2021 року з урахуванням березня 2018 року як базового місяця при нарахуванні індексації грошового забезпечення відповідно до вимог Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ), за період з 11.10.2016 року по 28.02.2018 року з урахуванням січня 2008 року як базового місяця при нарахуванні індексації грошового забезпечення.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) нарахувати та доплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ), за період з 01.03.2018 року по липень 2021 року з урахуванням березня 2018 року як базового місяця при нарахуванні індексації грошового забезпечення відповідно до вимог Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ), яка полягає у незастосуванні пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» при обчисленні в період з лютого 2020 по липень 2021 включно розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ), а саме не визначення розміру посадового окладу та окладу за військове звання шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,14 вказаної постанови.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) здійснити перерахунок та виплатити грошове забезпечення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ): за період з лютого 2020 року по липень 2021 включно належні з урахуванням проведених раніше виплат, визначених з урахуванням пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
Судовий збір стягненню не підлягає.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293,295 - 297 КАС України.

Суддя Р.М. Брильовський