Справа № 460/3820/21
Суддя: Н.С. Гудима
Дата ухвалення: 2021-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 жовтня 2021 року м. Рівне №460/3820/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гудими Н.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправною відмови щодо зарахування трудового стажу з 21.07.1988 по 05.12.1988 у Березнівському райагробуді, з 01.06.2000 по січень 2004 року та з серпня 2005 року по лютий 2007 року у ТОВ ВКЦ Укрпромвпровадження і проведення перерахунку пенсії та зобов`язання зарахувати вказані періоди роботи до страхового стажу і здійснити перерахунок пенсії з урахуванням такого страхового стажу.

В обґрунтування позову зазначено, що в листопаді 2020 року та грудні 2020 року позивач зверталася до органу пенсійного фонду з відповідними заявами про перерахунок пенсії з урахуванням трудового стажу, зазначеної в трудовій книжці. Повідомлено, що при перерахунку пенсії відповідач безпідставно не врахував до страхового стажу позивача періоди її роботи 21.07.1988 по 05.12.1988 у Березнівському райагробуді, з 01.06.2000 по січень 2004 року та з серпня 2005 року по лютий 2007 року у ТОВ ВКЦ Укрпромвпровадження. Вказано, що позивачем пенсійному органу надано усі необхідні для перерахунку пенсії документи, однак такі не були взяті останнім до уваги. Вважає, що відповідач діяв протиправно, необґрунтовано та без урахування всіх обставин справи, а тому просила позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 27.04.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

07.06.2021 на адресу суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач позовні вимоги не визнав. В обґрунтування своїх заперечень зазначено, що з 13.05.2021 позивачу призначено пенсію за віком як матері дитини з інвалідністю. Повідомлено, що згідно з електронним особовим рахунком (при призначенні пенсії) пенсію позивача обраховано з урахуванням страхового стажу 26 років 8 місяців 3 дні. Вказано, що період роботи позивача в ТОВ ВКЦ Укрпромвпровадження з січня 2004 року по лютий 2005 року зарахувати до страхового стажу неможливо, оскільки відсутні відомості про сплату страхових внесків за позивача таким страхувальником. Відтак вважає, що управління у спірних правовідносинах діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією за законами України. За таких обставин, просив в задоволенні позову відмовити повністю.

Зважаючи на положення вимог ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши позовну заяву, відзив на неї, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив таке.

08.10.2020 ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Рівненській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З 13.05.2020 на підставі вказаної заяви позивачу призначено пенсію за віком як матері дитини з інвалідністю на умовах Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

06.11.2020 ОСОБА_1 звернулася до відповідача з заявою, у якій просила повідомити, яким чином їй нараховано пенсію та чому при нарахуванні пенсії не був врахований трудовий стаж відповідно до трудової книжки. У зв`язку з цим, просила провести перерахунок та виплату пенсії відповідно до трудового стажу, зазначеного у трудовій книжці (а.с.3).

04.12.2020 у відповідь на вказану заяву пенсійний орган повідомив позивачу, що у зв`язку з цим зверненням проведено перевірку пенсійної справи, за результатами якої проведено перерахунок пенсії з урахуванням до страхового стажу періоду роботи в НВО Укрпромвпровадження з 02.08.1996 по 05.07.1999 та МПП Укртекстиль забезпечення з 05.07.1999 по 31.05.2000. Поряд з цим, роз`яснено, що оскільки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відомості про сплату внесків за позивача як застраховану особу страхувальником ТОВ ВКЦ Укрпромвпровадження відсутні, то підстав для зарахування періоду роботи з 01.01.2004 по 21.02.2007 немає (а.с.4-5).

15.12.2020 ОСОБА_1 вдруге звернулася до ГУ ПФУ в Рівненській області з заявою, у якій просила повідомити чи зарахований страховий стаж з 21.07.1988 по 05.12.1988 під час роботи у Березнівському райагробуді та чому їй відмовлено у прийомі та не враховано при призначенні пенсії свідоцтва про загальнообов`язкове державне соціальне страхування за № та довідки за формою ОК-1.2 для оцінки можливостей на отримання пенсії, в якій зазначаються відомості про накопичені в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування за звітами страхувальників. У зв`язку з цим, просила провести перерахунок та виплату пенсії відповідно до трудового стажу, зазначеного у трудовій книжці (а.с.6)

Листом від 14.01.2021 у відповідь на дану заяву відповідач повідомив, що для визначення розміру пенсії позивача враховано, зокрема, періоди роботи з 21.07.1988 по 05.12.1988 під час роботи у Березнівському райагробуді та з 01.06.2000 по 31.12.2003 - у ТОВ ВКЦ Укрпромвпровадження. Також вказано, що у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування на ОСОБА_1 було створено дві картки за різними РНОКПП. В свою чергу, страхувальником ТОВ ВКЦ Укрпромвпровадження подавалися відомості щодо позивача лише за одним РНОКПП, що є причиною не відображення у даному реєстрі застрахованих осіб періоду перебування у трудових відносинах із таким страхувальником з січня 2004 року по лютий 2007 року, та відповідно неврахування вказаного періоду до страхового стажу при обчисленні розміру пенсії. Зауважено, що на підставі поданої позивачем довідки про зміну РНОКПП проведено об`єднання карток в реєстрі застрахованих осіб та проведено перерахунок пенсії. Так, з 13.05.2020 проведено перерахунок пенсії позивача та до страхового стажу позивача зараховано період її роботи у ТОВ ВКЦ Укрпромвпровадження з січня 2004 року по липень 2005 року. Поряд з цим, в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відомості про сплату внесків за позивача як застраховану особу страхувальником ТОВ ВКЦ Укрпромвпровадження за період з серпня 2005 року по лютий 2007 року відсутні (а.с.7-8).

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не зарахування до страхового стажу періоду роботи з 21.07.1988 по 05.12.1988 у Березнівському райагробуді, з 01.06.2000 по січень 2004 року та з серпня 2005 року по лютий 2007 року у ТОВ ВКЦ Укрпромпровадження позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною першою ст.9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.03.2003 (далі - Закон №1058-ІV), передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч.4 ст.24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з ч.1 ст.56 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-ХІІ) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

В силу вимог ст.62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання положень вказаної статті Кабінетом Міністрів України прийнято постанову "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" №637 від 12.08.1993(далі - Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Зі змісту трудової книжки позивача судом встановлено, зокрема, що 01.06.2000 ОСОБА_1 прийнята на роботу по переводу на посаду швачки 2 розряду в ТОВ ВКЦ Укрпомвпровадження згідно з наказом №01/06-001 від 01.06.2000 (запис №14) та з 21.02.2007 - звільнена з посади за власним бажанням згідно з наказом №21/02-002 від 21.02.2007 (запис №15) (а.с.10).

Всупереч вказаним записам у трудовій книжці, ГУ ПФУ в Рівненській області при обрахунку пенсії позивача не врахувало періоди її роботи з серпня 2005 року по лютий 2007 року в ТОВ ВКЦ Укрпомвпровадження з огляду на те, що в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості про сплату внесків за позивача як застраховану особу страхувальником ТОВ ВКЦ Укрпромвпровадження.

Суд не погоджується з такою позицією пенсійного органу та враховує таке.

Згідно зі ст.1 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з ч.2 ст.24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

У відповідності до ст.1 Закону №1058-IV страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з частинами першою-третьою ст.20 Закону №1058-IV страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Обчислення страхових внесків застрахованих осіб здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески. Обчислення страхових внесків територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі складених актів перевірки правильності нарахування та сплати страхових внесків, звітності, що подається страхувальником, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суму заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

У відповідності до ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року №2464-VI (далі - Закон №2464-VI) платниками єдиного внеску є, зокрема, підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством.

Згідно із ч.11 та ч.12 ст.9 Закону №2464-VI у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

За загальним правилом, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки, обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.

Аналогічна правова позиція неодноразово була висловлена Верховним Судом постановах від 27.03.2018 у справі №208/6680/16-а(2а/208/245/16), від 24.04.2018 у справі №490/12392/16-а, від 20.03.2019 у справі № 688/947/17, від 30.09.2019 у справі №316/1392/16-а.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування" від 04.06.1998 №794 на Пенсійний фонд разом із Міністерством праці та соціальної політики, Міністерством фінансів та Державною податковою адміністрацією покладено обов`язок забезпечити з 1 жовтня 1998 впровадження персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

В основі персоніфікованого обліку лежить обов`язковість і своєчасність подання відомостей про фізичних осіб. Персоніфікований облік здійснює Пенсійний фонд та його органи на місцях (далі - уповноважений орган). Уповноважений орган має право: своєчасно одержувати в установленому порядку від фізичних осіб та роботодавців відомості, передбачені пунктом 1 цього Положення; проводити у роботодавців перевірку достовірності поданих відомостей про фізичних осіб, зокрема перевірку фінансових та інших документів, що підтверджують зазначені відомості; у встановленому порядку притягати до відповідальності осіб, винних у порушенні строків подання відомостей, а також подання неправдивих відомостей про фізичних осіб; видавати у межах своєї компетенції нормативні акти та здійснювати роз`яснення з питань організації персоніфікованого обліку, а також інші права, що випливають із завдань персоніфікованого обліку.

Також на уповноважений орган покладений обов`язок створювати і забезпечувати функціонування єдиного державного автоматизованого банку відомостей про фізичних осіб та з цією метою організовує збирання, оброблення, систематизацію і зберігання відомостей про фізичних осіб; забезпечує автоматизоване використання відомостей про фізичних осіб для визначення права на виплати за пенсійним страхуванням та розміру цих виплат, а роботодавці зобов`язані в установленому порядку подавати уповноваженому органу достовірні відомості про фізичних осіб, які працюють у них. Відомості про фізичних осіб збираються і зберігаються у документальній та електронній формі уповноваженим органом у встановленому порядку протягом життя фізичної особи та зберігаються також впродовж 75 років після її смерті.

Аналіз вищевказаних норм законодавства свідчить, що відповідальність за накопичення, зберігання, контроль за своєчасністю подання даних та забезпечення функціонування єдиного державного автоматизованого банку відомостей про фізичних осіб покладено на відповідача, а за своєчасність подання на роботодавця.

Відтак, пенсіонер не може нести відповідальність за відсутність даних в системі персоніфікованого обліку відомостей про застраховану особу.

Зі свого боку, позивач вчинила всі необхідні для призначення пенсії дії та надала усі необхідні для цього документи.

Таким чином, на переконання суду, відмова відповідача у зарахуванні до страхового стажу позивача періоду її роботи в ТОВ ВКЦ Укрпомвпровадження з серпня 2005 року по лютий 2007 року є непропорційною заявленій легітимній меті, а тому її не можна вважати такою, що прийнята обґрунтовано, добросовісно та розсудливо.

З урахуванням обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що відповідач, не зараховуючи при призначенні пенсії (з 13.05.2020) до страхового стажу ОСОБА_1 період її роботи в ТОВ ВКЦ Укрпомвпровадження з серпня 2005 року по лютий 2007 року, діяв не на підставі, не в межах та не у спосіб, визначені чинним законодавством, тобто допустив протиправну бездіяльність.

З огляду на викладене, суд вважає для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період її роботи в ТОВ ВКЦ Укрпомвпровадження з серпня 2005 року по лютий 2007 року та провести з 13.05.2020 перерахунок її пенсії з урахуванням вказаного стажу.

Поряд з цим, аргументи позивача, що відповідач, не зарахував до страхового стажу періоди її роботи з 21.07.1988 по 05.12.1988 у Березнівському райагробуді та з 01.06.2000 по січень 2004 року у ТОВ ВКЦ Укрпромпровадження суд відхиляє як безпідставні та такі, що суперечать фактичним обставинам справи та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами (а.с.32).

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи встановлені обставини справи в їх сукупності, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, відповідно до ч.3 ст.139 КАС України, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 454 грн., пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Короленка, 7, м.Рівне, 33028, ) про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо незарахування при призначенні пенсії 13.05.2020 до страхового стажу ОСОБА_1 період її роботи в ТОВ ВКЦ Укрпомвпровадження з серпня 2005 року по лютий 2007 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період її роботи в ТОВ ВКЦ Укрпомвпровадження з серпня 2005 року по лютий 2007 року та провести з 13.05.2020 перерахунок її пенсії з урахуванням вказаного стажу.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складений 18 жовтня 2021 року

Суддя Н.С. Гудима