Справа № 120/9038/21-а
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

21 жовтня 2021 р. Справа № 120/9038/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Бошкової Ю.М., розглянувши в письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100; ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - ГУ ПФУ у Вінницькій області, відповідач) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що з 01.06.1988 року по 14.05.2003 року він працював на посаді тракториста сільськогосподарського підприємства колгосп Україна реформований у - КСП "Україна", АКПП "Україна", ТОВ "Україна-Т". Однак, рішенням відповідача відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки не надані накази по особовому складу за 1988-2003 роки, які б підтвердили періоди роботи на посаді тракториста-машиніста, в книгах обліку розрахунків по оплаті праці за 1988-2003 роки не зазначена посада тракториста-машиніста.

Позивач вказує, що при зверненні до відповідача на підтвердження його роботи у сільськогосподарському підприємстві "Україна" на посаді тракториста надано: трудова книжка, в якій на 2-3, 4-5, 6-7 сторінках зазначається, що ОСОБА_1 працював безперервно в період часу з 1988 року по 2003 року, саме: на посаді тракториста у даному підприємстві, довідки із ТОВ "Україна-Т", відповідно до яких зазначено, що він працював в даних підприємствах трактористом-машиністом і був безпосередньо зайнятим у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві або на протязі календарного року в тваринництві. У вказаних довідках також зазначено, що обліковий лист тракториста-машиніста та подорожній лист трактора до 2016 року у даному підприємстві не збереглися.

Відтак, позивач вказує, що він не має можливості за допомогою якихось додаткових, крім тих, які ним надано, письмових документів підтвердити те, що в період часу з 1988 року по 2003 року він працював на посаді тракториста у сільськогосподарському підприємстві «Україна», розміщеному в смт. Тростянець Вінницької області.

У свою чергу, враховуючи наявність відповідних записів у трудовій книжці та довідок ОСОБА_1 вважає, що дії відповідача щодо не зарахування до його пільгового стажу періоду роботи на посаді тракториста з 1988 року по 2003 рік та щодо відмови у призначенні пільгової пенсії є протиправними.

Ухвалою суду від 11.08.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній адміністративній справі, розгляд якої вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Окрім того, даною ухвалою витребувано у ГУ ПФУ у Вінницькій області всі належним чином засвідченні копії документів, які слугували підставою для відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та зарахуванню до пільгового стажу періоду роботи з 01.06.1988 року по 14.05.2003 року на посаді тракториста.

31.08.2021 року ГУ ПФУ у Вінницькій області подано до суду відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Свою позицію мотивує тим, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах обов`язковою умовою є підтвердження спеціального стажу уточнюючими довідками відповідного зразка підприємств або організацій про пільговий характер роботи.

При цьому представник відповідача вказує, що до пільгового стажу позивача не зараховано, згідно акту перевірки № 411 від 01.06.2021 року, період роботи з 01.06.1988 року по 14.05.2003 рік, оскільки не надані накази по особовому складу за 1988-2003 роки, які б підтвердили періоди роботи на посаді тракториста - машиніста; в книгах обліку розрахунків по оплаті праці за 1988-2003 роки не зазначена посада тракториста - машиніста.

З огляду на зазначене, представник ГУ ПФУ у Вінницькій області просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

20.10.2021 року до суду від ГУ ПФУ у Вінницькій області надійшли витребувані судом докази.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що ОСОБА_1 07.05.2021 року звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення/перерахунок пенсії. До такої заяви позивачем долучено копії наступних документів: паспорт серії НОМЕР_2 від 06.03.2002 року; довідки про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000 року №10 від 22.01.2021 року, № 11 від 22.01.2021 року, № 13 від 22.01.2021 року, № 14 від 22.01.2021 року; довідку про присвоєння ідентифікаційного коду; довідки про зміну назви організації №47/1 від 12.02.2021 року та №17 від 22.01.2021 року; документи про виконання роботи, яка дає право на певний вид пенсії №18 від 22.01.2021 року; документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 - №12 від 22.01.2021 року, №47/3 від 12.02.2021 року, №47 від 12.02.2021 року; трудову книжку серії НОМЕР_3 від 25.10.2012 року; акт перевірки №411 від 08.04.2021 року; свідоцтво про зміну прізвища серії НОМЕР_4 від 09.06.1992 року; заяву про виплату пенсії від 10.02.2021 року.

За результатами розгляду таких документів відповідачем, зокрема, прийнято рішення від 01.07.2021 року №80 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. За змістом такого рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області вказує, що пільговий стаж ОСОБА_1 становить 8 років 11 місяців 5 днів. При цьому до пільгового стажу не зараховано період з 01.06.1988 року по 14.05.2003 року, оскільки не підтверджено безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві, а саме: згідно з актом перевірки від 01.06.2021 року №411 первинними документами не підтверджено роботу заявника на посаді тракториста-машиніста.

Листом від 12.07.2021 року №0200-0218-872208 стороною відповідача повідомлено позивача про відмову в призначенні пенсії.

Не погоджуючись з такою відмовою ГУ ПФУ у Вінницькій області, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним відносинам, суд виходив з такого.

Згідно з нормою статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України №1058-IV від 09.07.2003 року "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV), який набрав чинності 01.01.2004 року. До цього моменту пенсійні відносини врегульовувалися Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ).

Відповідно до пункту "в" статті 13 Закону № 1788-XII на пільгових умовах право на пенсію за віком незалежно від місця останньої роботи мають трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Аналогічна за змістом норма пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", яка передбачає, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають чоловіки, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, страхового стажу:

з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців;

з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років;

з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців;

з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років;

з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців;

з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років;

з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців;

з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років;

з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців.

За приписами статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до записів у трудовій книжці серії НОМЕР_3 за спірний період простежуються наступні відомості про трудову діяльність ОСОБА_1 :

- 12.04.1988 року прийнятий в члени колгоспу КСП "Україна" смт. Тростянець, прийнятий на роботу трактористом (наказ №6 від 12.04.1988 року);

- 14.05.2003 року звільнений з роботи за власним бажанням, згідно поданої заяви, ст. 38 КЗпП України.

Водночас з рішення відповідача від 01.07.2021 року вбачається, що у позивача відсутній стаж, який дає право на призначення пенсії відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому відмовляючи у зарахуванні періоду роботи ОСОБА_1 з 01.06.1988 року по 14.05.2003 року на посаді тракториста ГУ ПФУ у Вінницькій області відповідач посилається на те, що первинними документами не підтверджено роботу заявника на посаді тракториста машиніста.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 КЗпП України, ст. 62 Закону № 1788-XII та пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Отже, системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, зокрема щодо зайнятих посад, характеру виконуваної роботи трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Так, судом встановлено, що записи у трудовій книжці серії НОМЕР_3 містять чіткі відомості про роботу позивача на посаді тракториста у спірний період.

При цьому, суд враховує, що відповідно до довідки ТОВ "Україна-Т" від 22.01.2021 року №28 ОСОБА_1 дійсно працював в ТОВ "Україна-Т" смт. Тростянець Тростянецького району Вінницької області, зокрема, у період з 01.06.1988 року по 14.05.2003 року трактористом-машиністом і був безпосередньо зайнятим у виробництва с/г продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві або на протязі календарного року в тваринництві. Зазначений період слід зарахувати до стажу роботи, який дає право на пільгове забезпечення згідно пункту "В" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Довідка видана на підставі книги обліку трудового стажу і заробітної сплати та книги наказів з особового складу.

У свою чергу, відповідно до акту зустрічної перевірки довідки про пільговий характер роботи для призначення пенсії №411 від 08.04.2021 року вбачається, що перевіркою встановлено, що в книзі обліку трудового стажу і заробітку по гр. ОСОБА_1 зазначено професію "тракторист" з 1988 року по 2015 рік.

Перевіркою книг обліку розрахунків по оплаті праці за 1988-2003 роки встановлено, що у 1988 році по ОСОБА_1 нарахування розпочато з березня, проте не зазначено професії (посади), нарахування основної заробітної плати зазначено по графі "автопарк", водночас суд вказує, що позивач просить зарахувати до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення період з червня 1988 року, а не з березня 1988 року. У свою чергу, згідно цього ж акту перевірки з червня нарахування основної заробітної плати зазначено по графі "тракторна бригада №1".

При цьому не надання власником підприємства, установи, організації наказів по особовому складу, не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил ведення первинної документації покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи.

Отже, можливі порушення роботодавця при веденні первинної документації, не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. При цьому на працівника не може покладатись відповідальність за вчинення таких дій роботодавцем. Водночас, суд звертає увагу, що записи про трудову діяльність ОСОБА_1 на посаді тракториста підтверджуються як трудовою книжкою позивача, так і рядом інших документів, зокрема, книгою обліку трудового стажу і заробітку, книгою обліку розрахунків по оплаті праці, про що вказує сам відповідач у акті зустрічної перевірки довідки про пільговий характер роботи для призначення пенсії №411 від 08.04.2021 року.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем протиправно не зараховано до пільгового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 01.06.1988 року по 14.05.2003 року, тому такі дії пенсійного органу є протиправними та порушують гарантоване державою право особи на пенсійне забезпечення.

Разом із тим, суд зазначає, що відмовляючи у зарахуванні вищезазначеного періоду стажу позивача та, як наслідок, у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідачем прийнято рішення від 01.07.2021 року №80 про відмову у призначенні пенсії.

З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне, керуючись статтею 9 КАС України, вийти за межі позовних вимог, оскільки це є необхідним для повного захисту прав, свобод та інтересів позивачки, про захист яких вона просить.

Так, згідно з частиною 2 вказаної норми, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод та інтересів людини і громадянина з боку суб`єктів владних повноважень.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що при розгляді справи суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас, суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.

Отже, вихід за межі позовних вимог можливий у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, при цьому, вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна вимога.

Вказане підтверджується роз`ясненням поняття "виходу за межі позовних вимог", наведеним у постанові Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року "Про судове рішення". Так, відповідно до пункту третього цієї постанови, виходом за межі позовних вимог є вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відтак, керуючись положеннями частини 2 статті 9 КАС України, суд вважає можливим вийти за межі заявлених позовних вимог та з метою ефективного захисту порушених прав позивача визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України від 01.07.2021 року №80 про відмову у призначенні пенсії.

Щодо позовної вимоги зобов`язального характеру, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. "в" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Водночас в силу положень п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Таким чином, з 23.01.2020 року в Україні існують два закони, які одночасно регламентують правила призначення пенсій чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції, а саме: пункт "в" статті 13 Закону № 1788-XII у редакції до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213-VIII та пункт 3 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 року № 2148-VIII.

При цьому, визначаючись щодо дати, з якої позивачу підлягає призначенню пенсія, суд зауважує, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: - пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Так, з копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_1 виповнилось 55 років - ІНФОРМАЦІЯ_1 , у свою чергу, із заявою про призначення пенсії останній звернувся 07.05.2021 року (тобто в межах трьохмісячного терміну), відтак, пенсія підлягає призначенню позивачу з 16.02.2021 року (з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку).

Отже, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню шляхом зобов`язання ГУ ПФУ у Вінницькій області призначити, здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах з 16.02.2021 року відповідно до п. "в" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Керуючись ст.ст.73-77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 263, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови у зарахуванні до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення період роботи ОСОБА_1 з 01.06.1988 року по 14.05.2003 року.

Вийти за межі позовних вимог. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 01.07.2021 року №80 про відмову у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення згідно з пунктом "в" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" період роботи ОСОБА_1 з 01.06.1988 року по 14.05.2003 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити, здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах з 16.02.2021 року відповідно до пункту "в" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області судовий збір у сумі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень нуль копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, ).

Рішення суду в повному обсязі сформовано: 21.10.2021 року.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна