Справа № 345/3531/21
Суддя: Юрчак Л. Б.
Дата ухвалення: 2021-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №345/3531/21
Провадження № 2-а/345/47/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.10.2021 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Юрчака Л.Б., за участю секретаря судового засідання Мостової Ю.З., розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до Управління з питань надзвичайних ситуацій Калуської міської ради в особі головного спеціаліста - інспектора з паркування відділу муніципальної інспекції Управління з питань надзвичайних ситуацій Калуської міської ради Науменка Сергія Сергійовича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 12.08.2021 отримав від поштового підприємства рекомендоване поштове відправлення з постановою про накладення адміністративного стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) серії КА №0891 від 06.08.2021. Позивач стверджує, що посадова особа, порушивши вимоги закону, притягла його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та наклала на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Так, було порушено п. 3.34 ПДР. Однак, ОСОБА_1 вказує, що його автомобіль знаходився поза дією знака 3.34та таблички 7.2.1 до нього на відстані 118 метрів та після Т-подібного перехрестя, а тому він не міг порушити ПДР.

Також позивач зазначає, що посадовою особою не було складено протоколу про адміністративне правопорушення, а він, як учасник процесу, був позбавлений наданих законом прав.

Крім того, порушення зафіксовано на прилад Lenovo Tab M10 HD (2nd Gen), який не э засобом автоматичної фіксації у відповідності до ст. 14-1 КУпАП.

На підставі наведеного, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить: визнати незаконною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від серії КА №0891 від 06.08.2021, а провадження у справі закрити.

10.09.2021 від відповідача надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що інспектор з паркування відділу муніципальної інспекції Управління з питань надзвичайних ситуацій Калуської міської ради Науменко С.С. під час фіксації правопорушення правил зупинки, стоянки та паркування не порушив жодну норму законодавства. Так, автомобіль, належний позивачу був припаркований саме в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», який також забороняє стоянку.

Представник відповідача посилається також на ст. ст. 279-1 та 279-4, згідно з якими накладення адмінстягнення може виноситись без участі особи, яка притягається до адмінвідповідальності.

Крім того, ст. 14-2 КУпАП передбачено можливість здійснення фіксації адімнправопорушення за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-відеоінформації.

На підставі наведеного, відповідач просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

Сторони у судове засідання не з`явились, однак подали суду заяви про розгляд справи у їхній відсутності.

Дослідивши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 06.08.2021 інспектором з паркування відділу муніципальної інспекції Управління з питань надзвичайних ситуацій Калуської міської ради Науменком С.С. винесено постанову серії КА №0891, на підставі якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 340 грн. штрафу. Так, 06.08.2021 о 11.17 год. ОСОБА_1 у м. Калуш на вул. Медична, 6 допустив порушення ПДР - стоянка в зоні дії 3.34 (а.с. 5).

Згідно з пунктом 1.1. Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до пункту 1.9. Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Щодо процедури складання та винесення оскаржуваної постанови, наявності складу адміністративного правопорушення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Частиною 2 статті 283 КУпАП визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається із копії оскаржуваної постанови, інспектором з паркування відділу муніципальної інспекції Управління з питань надзвичайних ситуацій Калуської міської ради Науменком С.С. дотримано вищевказану норму закону.

Суд вважає за необхідне зазначити, що оскільки, ст. 251 КУпАП, згідно якої, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З аналізу даної статті вбачається, що фотофіксування правопорушення допускається, у тому числі і планшет, оскільки він має функцію фотозйомки, тобто знімання під час вчинення правопорушення на планшет, не суперечить вимогам зазначеної норми права.

Також, вказаним положенням закону не регламентовано проходження сертифікації технічного засобу чи певну атестацію інспектора з даного питання.

Якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою та шостою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Постанова про накладення адміністративного стягнення надсилається відповідальній особі, зазначеній у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, протягом трьох днів з дня її винесення рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи).

Згідно ч. 1 ст. 14-2 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що порядок винесення постанови та фіксація вчинення адмінправопорушення, відповідачем не порушено.

Водночас, суд звертає увагу на наступне.

Частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачено адміністративну відповідальність, зокрема за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів.

У відповідності до п. 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 15.10 Правил дорожнього руху, стоянка забороняється у місцях, де заборонена зупинка.

Відповідно до знаку 3.34 ПДР - «Забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу)».

Згідно п. 3 Р.33 ПДР, зона дії вищевказаного знака - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту.

Як вбачається із фото №1, дорожній знак 3.34 встановлено перед Т-подібним перехрестям (а.с. 6).

Також, дія знаку обмежена - 100 метрів вгору по вулиці.

Як стверджує позивач, автомобіль належний йому розміщений поза дією знака 3.34 - на відстані 118 м. та після Т-подібного перехрестя.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, відповідачем зазначене вище твердження позивача не спростоване жодним чином.

Згідно статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). А тому докази, подані сторонами суд приймає як належні та допустимі і не вбачає підстав для їх відхилення.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, можна прийти до висновку, що інспектором з паркування відділу муніципальної інспекції Управління з питань надзвичайних ситуацій Калуської міської ради Науменко С.С. винесено постанову із порушенням норм КУпАП - невірно кваліфіковано дії позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання незаконною постанови відповідача, задоволенню не підлягають, так як дана вимога не входить до компетенції суду.

За таких обставин, виходячи із заявлених позовних вимог, встановлених обставин справи, аналізу положень чинного законодавства та з урахуванням досліджених доказів, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 7, 255, 251, 252, 277-2, 278, 280, 285 КУпАП, ст.ст. 2, 5, 6, 9, 12, 14, 19, 20, 22, 32, 72, 77, 90, 94, 122, 139, 192, 205, 241-246, 268, 271, ч.3 п.2 ст. 286 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління з питань надзвичайних ситуацій Калуської міської ради в особі головного спеціаліста - інспектора з паркування відділу муніципальної інспекції Управління з питань надзвичайних ситуацій Калуської міської ради Науменка Сергія Сергійовича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задоволити частково.

Скасувати постанову серії КА №0891 від 06.08.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя