Справа № 160/14785/21
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2021-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ніколайчук С.В.,
26 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
2. Зобов`язати головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за списком № 2 періоди:
- з 01.09.1979 по 20.07.1982 навчання в Місько середньо-професійному технічному училищі № 17 міста Дніпропетровська за професію електрогазозварювальника;
- з 20.07.1982 по 03.05.1983 працевлаштування на посаді електрогазозварювальникатретього розряду та ектрогазозварювальника ручної зварки на про Виробничому об`єднанні Южний машинобудівний завод;
- з 11.05.1983 по 20.04.1985 проходження військової служби у складі збройних сил СРСР;
- з 17.06.1985 по 27.04.2006 року працевлаштування на посаді електрогазозварювальника четвертого, п`ятого, шостого розряду на Виробничому об`єднанні «Південомашинобудівний завод», Виробниче об`єднання «Південомашинобудівний завод ім. О. Макарова»;
- з 31.05.2006 по 25.03.2013 працевлаштування на посаді електрогазозварювальника шостого розряду на ТОВ з іноземними інвестиціями «Промтехмаш»;
- з 04.10.2013 по 12.04.2019 року працевлаштування на посаді електрогазозвараювальника п`ятого розряду в товаристві з додатковою відповідальністю концерн «Весна»
2. Зобов`язати головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з часу звернення за її призначенням, тобто з 10.03.2021 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, проте, у призначенні пенсії на пільгових умовах позивачу відмовлено за відсутності необхідного стажу роботи за Списком № 2. Відповідно до розрахунку стажу позивача, проведеного відповідачем, останнім дано роз`яснення про не зарахування до пільгового стажу періоду роботи на державному підприємстві «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова», з якими позивач не погоджується. Причини неврахування інших періодів роботи за Списком № 2 відповідачем позивачу не повідомлені, з чим позивач не погоджується та вважає, що такі дії відповідача не відповідають вимогам чинного законодавства.
З урахуванням викладеного, позивач просить визнати протиправною відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах та зобов`язати відповідача зарахувати спірні періоди роботи та призначити пенсію.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
На виконання вимог ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2021 року на адресу суду від відповідача 27 серпня 2021 року надійшов відзив на позовну заяву.
В наданому до суду відзиві відповідачем позов не визнано та зазначено, що до пільгового стажу за Списком № 2 не зараховано періоди роботи згідно довідки від 22.02.2019 № 16-1 державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М.Макарова», оскільки у довідці вказано, що позивач працював в період з 20.07.1982 по 03.05.1983 та з 17.06.1985 по 31.12.1991 електрозварником ручного зварювання, а згідно з трудовою книжкою НОМЕР_2 від 20.07.1982 та акту № 463/0400-011002- 09 від 23.02.2021 позивач працював електрогазозварником та електрозварником ручного зварювання.
На думку відповідача, невідповідність професій у трудовій книжці та довідці від 22.02.2019 № 16-1 не дає підстав для зарахування позивачу даних періодів роботи, до пільгового стажу.
Архівна довідка № 83 від 06.07.2021 про роботу позивача електрозварювальником у ТДВ «КОНЦЕРН`ВЕСНА з 04.10.2013 по 12.04.2019 не дає підстав зарахувати йому даний період до пільгового стажу, так як не має відомостей про характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи,; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Стосовно зарахування до пільгового стажу періоду навчання та проходження військової служби, відсутні підстави для зарахування до пільгового стажу періоду навчання та проходження військової служби, оскільки перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців
До пільгового стажу позивачу зараховано 07 місяців 20 днів згідно з довідкою від 22.02.2019 № 16-2, виданою державним підприємством «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М.Макарова». Будь-які інші документи, які б підтверджували пільговий стаж - відсутні, тому, на думку відповідача, підстави для задоволення позовних вимог позивача відсутні.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1,2 ст.257, ч.1 ст.260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
Згідно з ч.ч. 3, 4 ст.262 КАС України підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту громадянина України НОМЕР_3 .
10.03.2021 року звернувся до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільговим умовах.
Вказаним листом повідомлено, що станом на дату звернення позивача із заявою про призначення пенсії за віком за Списком № 2, загальний стаж роботи позивача становить 18 років 4 місяці 20 днів (замість 30 років передбачених п. 2 ст. 114 Закону України № 1058), з них - пільговий стаж роботи за Списком № 2 -9 років 7 місяців 14 днів (замість 12 років 6 місяців передбаченого п. 2 ст. 114 Закону України № 1058).
Так, відповідачем не зараховано до пільгового стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах за Списком № 2 період роботи з 20.07.1982 року по 03.05.1983 року та з 17.06.1985 по 31.12.1991 через невідповідність професій у трудовій книжці та довідці від 22.02.2019 року № 16-1, період роботи електрозварювальником у ТДВ «Концерн» Весна з 04.10.2013 року по 12.04.2019 року через відсутність відомостей про характер виконуваної роботи, період навчання та період проходження військової служби.
Не погоджуючись з відмовою у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладеним в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.
Згідно з ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (ч. 1ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).
Частиною 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого облікуна підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Згідно з ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року за № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно з п. 20 вказаної постанови, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.
Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.
Стосовно зарахування позивачу до спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 періоди навчання з 01.09.1979 року по 20.07.1982 року в міському середньо-професійному технічному училищі № 17 міста Дніпропетровська за професією електрогазозварювальника та з 11.05.1983 року по 20.04.1985 року проходження військової служби у складі збройних сил СРСР, суд зазначає наступне.
Відповідно до записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_4 позивач:
- з 01.09.1979 року по 20.07.1982 навчався в міському середньо-професійному технічному училищі № 17 міста Дніпропетровська за професією електрогазозварювальника ;
- з 20.07.1982 по 03.05.1983 року працював на посаді електрогазозварювальника третього розряду та електрогазозвврювальником ручної зварки на виробничому об`єднаному машинобудівному заводі;
- з 11.05.1983 по 20.04.1985 року проходив військову службу у складі збройних сил СРСР;
- з 17.06.1985 по 27.04.2006 року працював на посаді електргазозварювальника четвертого та п`ятого, шостого розряду на виробничому об`єднані «Півдееномашинобудівний завод».
В даному випадку спір між сторонами виник стосовно незарахування до стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, зокрема, періоду служби в армії та часу навчання.
Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законами України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII), "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).
Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV особам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".
Згідно з пунктом "б" частини 1 статті 13 Закону № 1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року
Отже, однією із умов зарахування до пільгового стажу певного періоду роботи на відповідній посаді або за професією є включення цієї посади або професії до Списків, що діяли в період такої роботи.
Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Статтею 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Таким чином, час проходження строкової військової служби зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 5 грудня 2019 року у справі № 513/1195/16-а.
Судом встановлено, що позивач навчався в міському середньо- професійному технічному училищі № 17 м. Дніпропетровська за професією «електрогазозварник», відрахований 20.07.1982 року та з 20.07.1982 року по 03.05.1983 року працював на посаді електрогазозварювальника третього розряду та електрогазозварювальника річної зварки на виробничому об`єднані Южний машинобудівний завод, що підтверджується записами трудової книжки НОМЕР_4 .
11.05.1983 року позивача призвано проходити військову службу у складі збройних сил СРСР.
Усе вищенаведене, дає підстави зробити висновок, що перерва між днем закінчення навчання за набутою професією, днем зарахуванням на роботу та проходженням військової служби не перевищує трьох місяців.
За таких обставин, період навчання та проходження позивачем строкової військової служби підлягає зарахуванню до стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.
Крім того, відповідно до ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» від 10 лютого 1998 року № 103/98-ВР час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
Оскільки перерва між днем закінчення позивачем навчання в ПТУ і днем зарахування на роботу за професією не перевищує 3 місяців, то період навчання позивача в ПТУ теж має бути зарахований до пільгового трудового стажу.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12 грудня 2019 року у справі № 683/1774/16-а, постанові Верховного Суду від 01 березня 2021 року у справі № №127/1762/17.
Стосовно зарахування до пільгового стажу позивача періоду роботи з 20.07.1982 року по 03.05.1983 року та з 17.06.1985 року по 31.12.1991 року електрозварником річного зварювання, періоду роботи з 04.10.2013 року по 12.04.2019 року через не зазначення характеру виконуваної роботи, суд зазначає наступне.
Для підтвердження пільгового характеру роботи за оспорюваний період позивачем були надані наступні документи, а саме: довідка від 22.02.2019 року № 16-1 державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» та архівна довідка від 06.07.2021 року про роботу позивача електрозварювальником у ТДВ «Концерн» Весна.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
Відповідно до п.10 Порядку 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок 637).
Згідно з статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугою років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.
Тобто, за приписами наведеної норми уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати лише в разі коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.
У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Аналіз наведених положень дає підстави вважати, що право особи на призначення пільгової пенсії згідно зі статтею 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала на роботах, віднесених до Списків № 1 або № 2, і необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт за Списком № 1 або № 2.
Судом встановлено, що професія позивача відноситься до Списку №2 професій і посад працівників, які користуються пільговим правом виходу на пенсію.
Відповідно до п.3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду №1-р/2020 від 23.01.2020, застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах.
У рішенні Верховного Суду від 21 квітня 2021 року у зразковій справі №360/3611/20 (Пз/9901/32/20) зроблений наступний правовий висновок: «100. Отже, відповідно до вищевикладеного, Суд зазначає, що до категорії осіб, на яких поширюється дія Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020, і відповідно мають право на пенсію за віком на пільгових умовах за положеннями Закону № 1788-ХІІ після 23.01.2020 (набрання чинності Рішення КСУ № 1 -р/2020) належать особи, в які працювали до 01.04.2015, були зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, мали стаж роботи, визначений статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до 01.04.2015, та досягли віку, визначеного цією статтею, на момент звернення до Пенсійного фонду за призначенням пенсії.
У контексті предмету спору, Європейським судом з прав людини сформовано підхід щодо застосування принципу «належного урядування».
Таким чином, твердження відповідача про невідповідність назви професії позивача у трудовій книжці та довідці від 22.02.2019 року № 16-1 не примаються судом до уваги.
Стосовно періоду роботи позивача з 31.05.2006 року по 25.03.2013 року на посаді електрогазозварювальника п`ятого розряду на ТОВ з іноземними інвестиціями «Промтехмаш» відповідачем до суду не надано жодних пояснення, з яких підстав не зараховано цей період до пільгового стажу роботи, тому суд вважає, що вказаний період слід зарахувати до пільгового за Списком № 2.
Відтак, позивач має право на зарахування періодів роботи, які дають право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, а саме: періоди навчання з 01.09.1979 року по 20.07.1982 року, період роботи з 20.07.1982 року по 03.05.1983 року на посаді електрогазозварювальника, з 11.05.1983 року по 20.04.1985 року період проходження військової служби.
З урахуванням вищенаведеного суд робить висновок, що позивач на момент звернення до відповідача з заявою про призначення пенсії мав стаж роботи, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2.
Щодо вимог позивача про зобов`язання відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах, суд зазначає наступне.
Як видно з положень Рекомендації Комітету Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2010 р. № 1380/5, дискреційні повноваження - сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.
Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).
Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 21.05.2013 року № 21-87а13.
Так, призначення та обрахунок пенсії є дискреційним повноваженням пенсійного органу. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.
У силу положень частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до частин 1, 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункту 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України).
У випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
З урахуванням наведеного, а також дискреції пенсійного органу в питаннях призначення пенсії, суд з метою ефективного захисту права позивача на пенсію за віком на пільгових умовах вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні, та зарахованих періодів цим судовим рішенням.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Враховуючи встановлені судом обставини справи, не доведеність відповідачем правомірності прийнятого ним рішення в розумінні ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства Уураїни, обгрунтованість вимог позивача про наявність у нього стажу роботи, достатнього для призначення пенсії, які базуються на законі, суд зробив висновок про часткове задоволення позову.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
На підставі ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати розподіляються пропорційно до задоволених вимог позивача.
Отже, оскільки позовну заяву задоволено частково, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 908,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. ст. 241-246, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Зобов`язати головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за списком № 2 періоди:
- з 01.09.1979 по 20.07.1982 навчання в Місько середньо-професійному технічному училищі № 17 міста Дніпропетровська за професію електрогазозварювальника;
- з 20.07.1982 по 03.05.1983 працевлаштування на посаді електрогазозварювальникатретього розряду та ектрогазозварювальника ручної зварки на про Виробничому об`єднанні Южний машинобудівний завод;
- з 11.05.1983 по 20.04.1985 проходження військової служби у складі збройних сил СРСР;
- з 17.06.1985 по 27.04.2006 року працевлаштування на посаді електрогазозварювальника четвертого, п`ятого, шостого розряду на Виробничому об`єднанні «Південомашинобудівний завод», Виробниче об`єднання «Південомашинобудівний завод ім. О. Макарова»;
- з 31.05.2006 по 25.03.2013 працевлаштування на посаді електрогазозварювальника шостого розряду на ТОВ з іноземними інвестиціями «Промтехмаш»;
- з 04.10.2013 по 12.04.2019 року працевлаштування на посаді електрогазозвараювальника п`ятого розряду в товаристві з додатковою відповідальністю концерн «Весна».
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області сплачені позивачем судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 908,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук