Справа № 9901/377/21
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2021-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 жовтня 2021 року

Київ

справа №9901/377/21

адміністративне провадження № П/9901/377/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Калашнікової О.В.,

суддів: Білак М.В., Губської О.А., Загороднюка А.Г., Соколова В.М.,

перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича, Верховної Ради України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Державна казначейська служба, Офіс Генерального прокурора, про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити дію,

в с т а н о в и в :

22 вересня 2021 року на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, як суду першої інстанції, надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича, Верховної Ради України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Державна казначейська служба, Офіс Генерального прокурора, в якій позивач просить:

- визнати бездіяльність Президента України та Верховної Ради України, протиправною;

- зобов`язати Верховну Раду України, почати процедуру імпічменту Президенту України Зеленському Володимиру Олександровичу у відповідності до закону України «Про особливу процедуру усунення Президента України з поста (імпічмент)», протягом 10 календарних днів, з дня набрання законної сили судовим рішенням в даній справі;

- зобов`язати Державну казначейську службу України, списати кошти в розмірі 4038163 (чотири мільйона тридцять вісім тисяч сто шістдесят три) грн 16 копійок, з державного бюджету України, на користь ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Офіс Генерального прокурора подати позов в інтересах держави з регресною вимогою до Президента України Зеленського Володимира Олександровича , з відшкодуванням 4038163 (чотири мільйона тридцять вісім тисяч сто шістдесят три) грн 16 коп. збитків, завданих державному бюджету України. Позов подати, протягом одного місяця, з дня набрання законної сили судовим рішенням в даній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 27 вересня 2021 року позов ОСОБА_1 залишено без руху. Позивачу надано десятиденний строк з дня вручення копії вказаної ухвали для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання до Суду належним чином оформленої згідно приписів КАС України позовної заяви із зазначенням змісту позовних вимог з урахуванням визначеного кола відповідачів, із визначенням яку саме бездіяльність відповідачів слід визнати протиправною. А також зазначивши власний реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта, а також ідентифікаційний код відповідачів та третіх осіб, номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти. Окрім того, вказано позивачу на необхідність надання копій уточненої позовної заяви в кількості відповідно до кількості відповідачів у справі.

Копію ухвали Верховного Суду від 27 вересня 2021 року вручено позивачу 29 вересня 2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Тобто останнім днем для усунення недоліків позовної заяви, з врахуванням вихідних днів було, 11 жовтня 2021 року.

На виконання вимог ухвали, ОСОБА_1 подано заяву про уточнення позовних вимог. З вказаної заяви вбачається, що скаржником зазначено власний реєстраційний номер облікової картки платника податків і серію паспорта, а також ідентифікаційний код відповідачів та третіх осіб, номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу та адресу електронної пошти, також скаржником визначено, яку саме, на його думку, бездіяльність відповідачів слід визнати протиправною.

Проте, підставою для залишення позовної заяви без руху також слугувало те, що у прохальній частині позовної заяви ОСОБА_1 , крім позовних вимог до Президента України Зеленського Володимира Олександровича, Верховної Ради України, які мають статус відповідачів, сформовано позовні вимоги також до Державної казначейської служби та Офісу Генерального прокурора, як до третіх осіб у справі.

Судом в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 27 вересня 2021 року запропоновано, зокрема, належним чином оформити вимоги позовної заяви із зазначенням змісту позовних вимог до визначеного ОСОБА_1 кола відповідачів, з урахуванням вимог приписів КАС України. Проте, позивачем вимоги ухвали Верховного Суду від 27 вересня 2021 року, в цій частині не виконано.

Верховний Суду звертає увагу позивача на положення глави 2 розділу І "Загальні положення" КАС України, якою визначено правила віднесення справ до адміністративної юрисдикції, відповідно до яких КАС України розрізняє предметну, інстанційну та територіальну юрисдикції (підсудність).

Згідно з частиною третьою статті 27 Кодексу адміністративного судочинства України, норми якої регулюють випадки виключної підсудності, підсудність окремих категорій адміністративних справ визначається цим Кодексом.

Відповідно до частини четвертої статті 22 Кодексу адміністративного судочинства України Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, рішень, дій чи бездіяльності органів, які обирають (призначають), звільняють членів Вищої ради правосуддя, щодо питань обрання (призначення) на посади членів Вищої ради правосуддя, звільнення їх з таких посад, бездіяльності Кабінету Міністрів України щодо невнесення до Верховної Ради України законопроекту на виконання (реалізацію) рішення Українського народу про підтримку питання загальнодержавного значення на всеукраїнському референдумі за народною ініціативою.

Зазначений перелік справ, які підсудні Верховному Суду як суду першої інстанції, є вичерпним.

Особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, визначені у статті 266 Кодексу адміністративного судочинства України. Правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо: 1) законності (крім конституційності) постанов Верховної Ради України, указів і розпоряджень Президента України; 2) законності дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) законності актів Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 4) законності рішень Вищої ради правосуддя, ухвалених за результатами розгляду скарг на рішення її Дисциплінарних палат; 5) законності бездіяльності Кабінету Міністрів України щодо невнесення до Верховної Ради України законопроекту на виконання (реалізацію) рішення Українського народу про підтримку питання загальнодержавного значення на всеукраїнському референдумі за народною ініціативою.

Перелік адміністративних справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам, визначено частиною першою статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України. Решта адміністративних справ підсудні окружним адміністративним судам (частина друга статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України).

За змістом позову ОСОБА_1 об`єднано позовні вимоги як до Президента України та Верховної Ради України, які з урахуванням вимог дотримання інстанційної підсудності, визначеної статтею 22 Кодексу адміністративного судочинства України, підсудні Верховному Суду як суду першої інстанції, так і до Державної казначейської служби України та Офісу Генерального прокурора, які не підсудні Верховному Суду як суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 6 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Відповідно до частини першої статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Водночас згідно з приписами частини п`ятої статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку щодо неможливості об`єднання в одне провадження позовних вимог, які належить розглядати за правилами різної підсудності.

За частиною шостою статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства. Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.

Ураховуючи, що позивач об`єднав в одне провадження кілька вимог, що підсудні різним судам, і відсутні законні підстави для їхнього роз`єднання в окремі провадження, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування положень статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України.

Об`єднання в одне провадження заявлених позовних вимог до Президента України, Верховної Ради України, Державної казначейської служби України та Офісу Генерального прокурора, частина яких підсудна Верховному Суду як суду першої інстанції, а інша - Окружним адміністративним судам, за правилами вказаної статті не передбачено.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалася Великою Палатою Верховного Суду, зокрема у постановах від 16 травня 2019 року в справі №9901/8/19, від 27 червня 2019 року в справі №9901/189/19, від 08 серпня 2019 року в справі №9901/17/19, від 19 вересня 2019 року в справі №9901/62/19 та від 02 жовтня 2019 року в справі №9901/382/19.

Відповідно до пункту першого частини четвертої статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Отже, оскільки позивачем не виконано вимоги ухвали Верховного Суду від 27 вересня 2021 року, в частині оформлення позовної заяви із зазначенням змісту позовних вимог з урахуванням визначеного ОСОБА_1 кола відповідачів, а також враховуючи відсутність законних підстав для їхнього роз`єднання в окремі провадження, Верховний Суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає поверненню на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України.

Керуючись статтями 22, 169, 172, 243, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича, Верховної Ради України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Державна казначейська служба, Офіс Генерального прокурора, про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити дію - повернути позивачеві з усіма доданими до неї документами.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена до Великої Палати Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення та набирає законної сили після її перегляду в апеляційному порядку або після закінчення строку на апеляційне оскарження.

...........................

...........................

...........................

...........................

...........................

О.В. Калашнікова

М.В. Білак

О.А. Губська

А.Г. Загороднюк

В.М. Соколов,

Судді Верховного Суду