Справа № 520/10676/21
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2021-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

12 жовтня 2021 року № 520/10676/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Кухар М.Д.,

при секретареві судового засідання: Койдан Ю.О.,

за участю:

представника позивача - Геріх Н.А.,

представника відповідача - Гончарука Я.О.,

розглянувши в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Підприємства об`єднання громадян "РЕМСЕРВІСПЛЮС" Громадської організації "Харківське обласне об`єднання осіб з інвалідністю "СЛОВ`ЯНСЬКА ЄДНІСТЬ" (ЄДПРОУ 39858356, місцезнаходження: просп. Ювілейний, буд. 56, оф. 321 А, м. Харків, 61153) до Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (ЄДРПОУ ВП:43983495. вул. Пушкінська. 46. м. Харків. 61057) про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Підприємство об`єднання громадян "РЕМСЕРВІСПЛЮС" Громадської організації "Харківське обласне об`єднання осіб з інвалідністю "СЛОВ`ЯНСЬКА ЄДНІСТЬ", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- скасувати податкові повідомлення - рішення ГУ ДПС у Харківській області, винесені на підставі акту перевірки №6983/20-40-07-07-09/39858356 від 28.12.2020 р.. а саме: №7 від 29.01.2021 р., № 7 від 29.01.2021 р., № 7 від 29.01.2021 р., № 7 від 29.01.2021 р., в частині встановлених порушень, які стосуються податкового періоду жовтень 2020 р. (по податковій декларації з ПДВ за жовтень 2020 р.);

- стягнути на користь позивача понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки, наведені в Акті документальної позапланової виїзної перевірки №6983/20-40-07-07-09/39858356 щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за жовтень 2020 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, є безпідставними та неправомірними, які зроблені на помилковому тлумаченні і розумінні норм Податкового Кодексу України та на безапеляційній бездоказовості, у зв`язку з чим оскаржені ППР підлягають скасуванню.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17 червня 2021 року вирішено питання прийняття позовної заяви та відкрито провадження по даній справі та запропоновано відповідачам надати відзив на позов.

В подальшому, представником позивача, подано заяву про зміну предмету адміністративного позову, яким просила скасувати податкові повідомлення - рішення ГУ ДПС у Харківській області, винесені на підставі акту перевірки №6983/20-40-07-07- 09/39858356 від 28.12.2020 р., з урахуванням Рішення про результату розгляду скарги ДПС України від 15.04.2021 року №8566/6/99-00-06-01-01-06, а саме: від 20 квітня 2021 року №7, від 20 квітня 2021 року №7, від 20 квітня 2021 року №7.

Відповідач позов не визнав, подав до суду 09.07.2021 року відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що перевіркою встановлено, що причиною виникнення від`ємного значення різниці між сумою податкового кредиту за вересень та жовтень 2020 року є здійснення оподаткування за нульовою ставкою, які складають понад 90 відсотків від загального обсягу постачання товарів, також встановлено, що згідно бухгалтерського обліку та даних первинних документів встановлено, що придбання електроенергії не здійснювалось, не встановлено придбання та наявність матеріалів, необхідних для здійснення робіт по шиномонтажу на автомобільні диски з їх балансуванням, перевіркою встановлено, що підприємством не здійснювалось виготовлення товарів за номенклатурою колеса автомобільні, а мало місце лише монтування придбаних шин на дики замовника, у зв`язку з чим, відповідач вважає, що оскаржувані рішення прийняті у відповідності до закону.

09.08.2021 року представником позивача подано відповідь на відзив, в якому зазначено, що висновки, на які посилається відповідач у відзиві, є тільки переконанням перевіряючих, в яких остаточно не доведені факти та обставини, а тому не можуть бути підставою для відмови позовних вимог, а позивач є безпосередньо виробником товарі/послуг в розумінні Закону.

У судове засідання з`явився представник позивача та представник відповідача.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що основним видом діяльності позивача - Підприємства об`єднання громадян "РЕМСЕРВІСПЛЮС" Громадської організації "Харківське обласне об`єднання осіб з інвалідністю "СЛОВ`ЯНСЬКА ЄДНІСТЬ" є технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів (код КВЕД 45.20).

У період з 18.12.2020 року по 24.12.2020 рік на підприємстві позивача було здійснено документальну позапланову виїзну перевірку.

28.12.2020 року ГУ ДПС у Харківській області склало Акт перевірки №6983/20-40- 07-07-09/39858356.

В акті перевірки, відповідачем, зафіксовано порушення податкового законодавства з боку позивача, що стосуються податкового періоду - жовтень 2020 р. (по податковій декларації з ПДВ за жовтень 2020 р.), а саме:

-п. 185.1 ст. 185. п. 187.1 ст. 187. п. 188.1 ст. 188. п. 194.1 ст. 194. п.8 підрозділу 2 розділу XX Кодексу, оскільки ним занижено позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду, яке сплачується до Державного бюджету (р. 18):

- за жовтень 2020 року на 20 921 грн.;

-п. 185.1 ст.185. п. 187.1 ст.187. п. 188.1 ст.188. п. 189.1 ст.189. п. 194.1 ст.194. п. 198.5 ст.198. п.8 підрозділу 2 розділу XX Кодексу, оскільки ним завищено суму ПДВ. яка підлягає бюджетному відшкодуванню (р. 20.2.1):

- за жовтень 2020 року на 99 625 грн.;

-п. 185.1 ст.185. п. 187.1 ст.187. п. 188.1 ст.188. п. 189.1 ст.189. п.194.1. ст.194, п. 198.5 ст.198. п.8 підрозділу 2 розділу XX Кодексу, оскільки ним завищено від`ємне значення з ПДВ. що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, за вересень 2020 року (р. 21) на суму 3 800 грн.

Як було встановлено, в акті перевіряючими помилково вказано період, а саме вересень 2020р.. проте, мова йде про рядок 21 декларації з ПДВ за жовтень 2020 р.;

-п.201.10 ст.201 ПКУ, оскільки ним допущено факти не реєстрації податкових накладних в єдиному реєстрі податкових накладних;

-п. 44.5. сі.. 44. п 121.1 ст. 121 ПКУ, в частині неподання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у повному обсязі.

На підставі висновків Акту перевірки, відповідачем прийнято винесені податкові повідомлення-рішення (далі - ППР):

-№ 7, згідно якого зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку по податковій декларації з ПДВ за жовтень 2020 року у розмірі 99 625 грн. (рядок 20.2.1 декларації), та нараховано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 24 906.25 грн. у зв`язку з встановленим порушенням п.п. «а» п. 185.1 ст.185. п.187.1 ст187. п. 188.1 ст.188. п. 194.1 ст.194. п.8. підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України (далі - ПКУ):

-№7, згідно якого зменшено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду по податковій декларації з ПДВ за жовтень 2020 року у розмірі 3 800 грн. (рядок 21 декларації) у зв`язку з встановленим порушенням п. 185.1 ст. 185. п. 187.1 ст. 187. п. 188.1 ст. 188. п. 194.1 ст. 194. п.8. підрозділу 2 розділу XX ПКУ;

-№7, згідно якого збільшено суму грошового зобов`язання по податковій декларації з ПДВ за жовтень 2020 року у розмірі 20 921 гри. (рядок 18 декларації) та нараховано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 5 230.25 грн., у зв`язку з встановленим порушенням п. 185.1 ст.185. п.187.1 ст. 187. п. 188.1 ст. 188. п. 194.1 ст. 194. п.8. підрозділу 2 розділу XX ПКУ:

-№ 7, згідно якого встановлено відсутність складання та/або реєстрації протягом граничного строку, передбаченого ст.201 ПКУ, податкових накладних по податковій декларації з ІІДВ за жовтень 2020 року у розмірі 124 346,13 гри.

Відповідно до ст.56 ПКУ ПОГ «РЕМСЕРВ1СПЛЮС» ГО «ХОООЗІ «СЄ» оскаржувало вказані ППР в адміністративному порядку до контролюючого органу вищого рівня, а саме до ДПС України було подано скаргу про скасування вищезазначених ППР.

Рішенням про результати розгляду скарги ДПС України від 15.04.2021 року №8566/6/99-00-06-01-01-06 скарга позивача була задоволена частково, у зв`язку з чим податкові повідомлення - рішення від 29.01.2021 р. № 7, № 7, № 7, № 7, винесені на підставі акту документальної позапланової виїзної перевірки ГУ ДПС у Харківській області від 28.12.2020р. №6983/20-40-07-07-09/39858356 скасовані, та ГУ ДПС України у Харківській області, з урахуванням Рішення про результати розгляду скарги ДПС Україні від 15.04.2021 року №8566/6/99-00-06-01-01-06 про часткове скасування вказаних ППР за період вересень 2020 р., прийняті нові податкові повідомлення - рішення від 20.04.2021 р.:

-№7, згідно якого зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку по податковій декларації з ПДВ за жовтень 2020 року у розмірі 99 625 грн. (рядок 20.2.1 декларації), та нараховано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 9 962,5 грн. у зв`язку з встановленим порушенням п.п. «а» п.185.1 ст.185, п.187.1 ст187, п.188.1 ст.188, п.194.1 ст.194, п.8. підрозділу 2 розділу XX ПКУ;

-№7, згідно якого зменшено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду по податковій декларації з ПДВ за жовтень 2020 року у розмірі 3 800 грн. (рядок 21 декларації) у зв`язку з встановленим порушенням п.185.1 ст.185, п.187.1 ст187, п.188.1 ст.188, п. 194.1 ст.194., п.8 підрозділу 2 розділу XX ПКУ;

-№7, згідно якого збільшено суму грошового зобов`язання по податковій декларації з ПДВ за жовтень 2020 року у розмірі 20 921 грн. (рядок 18 декларації) та нараховано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 2091,1 грн. у зв`язку з встановленим порушенням п.185.1 ст.185, п.187.1 ст187, п.188.1 ст.188, п. 194.1 ст.194, п.8. підрозділу 2 розділу XX ПКУ.

Відповідно до частини першої ст. 14-1 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» від 21.03.1991 р. № 875-ХІІ, із змінами та доповненнями (даті - Закон №875), підприємства та організації громадських організацій інвалідів мають право на пільги зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) згідно із законами України з питань оподаткування. Застосовувати зазначені пільги такі підприємства та організації мають право за наявності дозволу направо користування пільгами з оподаткування, який надається центральним органом виконавчої влади.

Порядок і критерії надання дозволу на право користування «податковими» пільгами (далі - Дозвіл), визначаються Порядком надання дозволу на право користування пільгами з оподаткування для підприємств та організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, затвердженого Постановою КМУ від 8 серпня 2007 р. №1010. Згідно з вимогами п.2 цього Порядку для отримання Дозволу підприємство повинне відповідати наступним критеріям:

1) кількість осіб з інвалідністю, які мають на підприємствах, в організаціях основне місце роботи, становить протягом попереднього звітного (податкового) періоду не менш як 50 відсотків середньооблікової кількості штатних працівників облікового складу;

2) фонд оплати праці осіб з інвалідністю, які мають на підприємствах, в організаціях основне місце роботи, становить протягом звітного періоду не менш як 25 відсотків суми загальних витрат на оплату праці, що належать до складу витрат згідно з правилами оподаткування податком на прибуток підприємств;

3) сума витрат підприємства, організації з переробки (обробки, інших видів перетворення) сировини, комплектувальних виробів, складових частин, інших покупних товарів (послуг), які використовуються для виготовлення товарів (надання послуг) безпосередньо підприємствами, організаціями, становить не менш як 8 відсотків ціни постачання таких виготовлених товарів (надання послуг).

4) розмір середньомісячної заробітної плати в еквіваленті повної зайнятості осіб з інвалідністю, які мають на підприємствах, в організаціях основне місце роботи, повинен бути не менше законодавчо встановленого розміру мінімальної заробітної плати;

5) виконання підприємствами, організаціями рішень Нацсоцслужби та обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій, органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань соціального захисту населення (крім підприємств, організацій, які звернулися вперше).

З досліджених матеріалів справи ПОГ «РЕМСЕРВ1СПЛЮС» ГО «ХОООЗІ «СЄ» відповідає вимогам п.2 вказаного Порядку, у зв`язку з чим було позивачем отримано Дозвіл, який надає підприємству право на застосування пільг, передбачених п. 142.1 ст. 142. п.п. 197.6 п.197 ст. 197 та п.8 підрозділу 2 розділу XX ПКУ.

Розпорядженням Харківської обласної державної адміністрації №400 від 26.06.2020 року «Про надання дозволу на право користування пільгами з оподаткування» ПОГ «РЕМСЕРВІСПЛЮС» ГО «ХОООЗІ «СЄ» надано з 01.07.2020 року по 30.06.2021 року (включно) дозвіл па право користування пільгами з оподаткування, передбаченими пунктом 142.1 статті 142 «Звільнення від оподаткування» розділу III «Податок на прибуток підприємств», пунктом 197.6 статті 11)7 розділу V «Податок на додану вартість» та абзацом першим пункту 8 підрозділу 2 «Особливості справляння податку на додану вартість» розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України. Підприємство на підставі вимог абз.3 п.8 підр.2 розд. XX ПКУ про своє бажання застосовувати пільгу, передбачену абз.1 и.8 підр.2 розд. ХХ ПКУ, відповідно повідомило податковий орган.

Абзацом І пункту 8 підрозділу 2 розділу XX ПКУ передбачено, що на період до 01 січня 2025 року за нульовою ставкою оподатковується податком на додану вартість постачання товарів (крім підакцизних товарів) та послуг (крім послуг, що надаються під час проведення лотерей і розважальних ігор та послуг з постачання товарів, отриманих у межах договорів комісії (консигнації), поруки, доручення, довірчого управління, інших цивільно-правових договорів, що уповноважують такого платника податку (далі - комісіонера) здійснювати постачання товарів від імені та за дорученням іншої особи (далі - комітента) без передання права власності на такі товари), що безпосередньо виготовляються підприємствами та організаціями громадських організацій інвалідів, які засновані громадськими організаціями інвалідів і і їх власністю, де кількість інвалідів, які мають там основне місце роботи, становить протягом попереднього звітного періоду не менше 50 відсотків середньооблікової кількості штатних працівників, і за умови, що фонд оплати праці таких інвалідів становить протягом звітного періоду не менше 25 відсотків суми загальних витрат на оплату праці, що відносяться до складу витрат виробництва.

Безпосереднім вважається виготовлення товарів/послуг, внаслідок якого сума витрат, понесених на переробку (обробку, інші види перетворення) сировини, комплектуючих, складових частин, інших покупних товарів, які використовуються у виготовленні таких товарів, становить не менше 8 відсотків продажної ціни таких виготовлених товарів (абз.2 п.8 підрозділу 2 розділу XX ПКУ).

З аналізу наведених правових положень слідує, шо застосування нульової ставки оподаткування податком на додану вартість, передбаченої підпунктом 8 підрозділу 2 розділу XX ПКУ, можливе за умови дотримання сукупності наступних критеріїв:

- постачання товарів та послуг (за виключенням: підакцизних товарів; послуг при проведенні лотерей і розважальних ігор; послуги з постачання товарів, отриманих у межах посередницьких договорів, договорів довірчого управління, а також інших цивільно-правових договорів, за якими постачання товарів здійснюється від імені га за дорученням іншої особи без передачі права власності на них) має здійснюватися виключно підприємствами та організаціями громадських організацій інвалідів, які засновані громадськими організаціями інвалідів і є їх власністю;

- кількість осіб з інвалідністю за основним місцем роботи має становити протягом попереднього звітного періоду не менше 50 % середньооблікової чисельності штатних працівників;

- фонд оплати праці таких інвалідів становить протягом звітного періоду не менше 25 відсотків суми загальних витрат на оплату праці, шо відносяться до складу витрат виробництва;

- товари та послуги мають бути виготовленими безпосередньо таким підприємством;

- наявність реєстрації підприємства або організації у відповідному контролюючому органі на підставі позитивного рішення уповноваженого органу відповідно до Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні».

Судом встановлено, що у перевіряємому періоді позивач повністю дотримався вказаних умов та критеріїв, таких як:

- підприємство належить до підприємств та громадських організацій інвалідів відповідно до Виписки Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (ЄДР) та Статуту;

- підприємством дотримано вимоги щодо кількості працюючих інвалідів - 50 % від загальної кількості працюючих та фонд оплати праці таких інвалідів, що перевищує 25% суми загальних витрат підприємства па оплату праці (про що вказується в акті перевірки, стор.8-9, особи з інвалідністю за вересень та жовтень 2020 р. становлять відповідно 83 % та 80 % середньооблікової кількості штатних працівників, а також фонд оплати праці осіб з інвалідністю за вересень та жовтень 2020 р. складає відповідно 92.2% та 94.7 %.).

- сума витрат, понесених Підприємством на обробку, інші види перетворення комплектуючих,

- складових частин, інших покупних товарів, які використовуються у виготовленні таких товарів, становить не менше 8 відсотків продажної ціни таких виготовлених товарів: підприємством складається фактична калькуляція, при виготовлені кожної партії виробів, відповідно до якої чітко вбачається, що ці витрати значно перевищують зазначену норму, крім того, даний показник відображений у додатку 6 податкової декларації з ПДВ за жовтень 2020 р..

- підприємством отримано Дозвіл на право користування пільгами з оподаткування, про що зазначено раніше, та, відповідно, про своє бажання застосовувати цю пільгу повідомило податковий орган на підставі вимог абз.3 п.8 підр.2 розд. XX ІІКУ.

Висновок акту перевірки про порушення норм ПКУ, щодо неправомірного застосування позивачем нульової ставки ПДВ при продажу товару, а саме п.8 підрозділу 2 розділу XX ПКУ, у зв`язку з чим до обсягів з продажу таких товарів, перевіряючими застосована ставка ПДВ в розмірі 20 відсотків та визначено заниження податкових зобов`язань по декларації з ПДВ за жовтень 2020 р. на суму 120 702,8 грн., зроблена помилково.

Суд вважає безпідставними висновки відповідача про те, що підприємство не здійснювало переробку та перетворення комплектуючих та, безпосередньо, не здійснювало виготовлення товарів за номенклатурою колеса автомобільні, змонтовані на диски, оскільки автомобільні диски підприємством не придбавались, а мало місце надання послуг лише з монтування придбаних автомобільних шин на автомобільні диски, надані замовником (покупцем) з подальшим балансуванням та фактично здійснено продаж автомобільних шин та послуг з монтування автомобільних шин на автомобільні диски, надані замовником (покупцем) з подальшим балансуванням. На думку перевіряючих, мало місце лише надання послуг з монтування автомобільних шин на автомобільні надані Замовником (Покупцем) з подальшим балансуванням, і підприємство при с первинних документів повинно було окремими рядками зазначити товарні позиції автомобільних шин, автомобільних камер із зазначенням відповідного коду УКТ ЗЕД, та вартість наданої послуги із зазначенням коду 45201300 «Ремонтування шин автомобілів і маловантажних автотранспортних засобів, зокрема регулювання та балансування коліс» Державного класифікатора продукції та послуг (ДКПП). У зв`язку з чим ГУ ДПС у Харківській області встановлено порушення підприємством ПОГ «РЕМСЕРВІСПЛЮС» ГО «ХООС пункту 8 підрозділу 2 розділу XX ПКУ.

Однак, наведені висновки, не знайшли свого підтвердження при розгляді справи, а тому є не доведеними.

Слід зазначити про наявність тлумачення терміну безпосередності виготовлення товарів/послуг - це сума витрат, понесених на обробку, інші види перетворення комплектуючих, складових частин, інших покупних товарів, які використовуються у виготовленні таких товарів, становить не менше 8 відсотків продажної ціни таких виготовлених товарів (абз.2 п.8 підр.2 розд. ХХ ПКУ).

Такі вимоги вказаної норми стосуються не лише виготовлення товарів, а і послуг.

За визначенням, наведеним у підпункті 8 підрозділу 2 розділу XX ПКУ, для того, щоб вважати відповідну діяльність безпосереднім виготовленням необхідно, щоб під час такої діяльності працівниками підприємства здійснювалась саме переробка (обробка, інші види перетворення) сировини, комплектуючих, складових частин, інших покупних товарів, поряд із понесенням па таку переробку суми витрат у розмірі не меншому, ніж 8 відсотків продажної ціни таких виготовлених товарів.

Верховний Суд України у постанові від 30 вересня 2009 року у справі №21-1300во09 зазначив, що аналіз норм дає підстави вважати, що під операціями з поставки товарів та послуг, які безпосередньо виготовляються підприємствами та організаціями громадських організацій інвалідів і підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою слід розуміти такі, що є результатом трудової діяльності працівників зазначених підприємств.

При цьому, наявність технологічних процесів, вартість яких становить понад 8% відсотків продажної ціни таких виготовлених товарів обов`язкова, але не виключна умова визнання факту безпосереднього виробництва. Необхідним є результат виготовлення товарів/послуг. внаслідок переробки (обробку, інші види перетворення) у вигляді нового (іншого) товару.

Таким чином, вказана пільга з оподаткування пов`язана, серед іншого, із виготовленням підприємствами певного нового товару внаслідок переробки (обробки, іншого перетворення).

Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом у постанові від 27 липня 2020 року у справі №824/843/І6-а та у постанові від 21 жовтня 2020 р по справі № 2а/2470/2451/11.

Судом встановлено, що підприємство здійснює постачання виготовлених власними силами автомобільних коліс (шин. які в процесі виробництва змонтовані на диски). При цьому, закуповує за прямими договорами поставки складові частини авто коліс, а саме гумові авто шини різних типорозмірів, автокамери та автомобільні диски різних типорозмірів, або використовує автомобільні диски замовника, на які в процесі виробництва монтує шини.

В подальшому, в залежності від замовлень покупця, підприємство здійснює в процесі виробництва монтаж шин (а в деяких випадках із автокамерами) на колісні диски (на шино- монтувальному обладнанні, яке належить підприємству на праві оренди), накачує їх повітрям до визначного тиску та здійснює їх балансування (на балансувальному обладнанні, яке належить підприємству на праві оренди), комплектує їх в партії та реалізує замовнику.

Як вбачається із самого акту перевірки (стор.13). підприємство згідно з первинними документами закуповує за прямими договорами поставки складові частини авто коліс, а саме - гумові авто шини різних типорозмірів та різних виробників, а також автокамери. При цьому отримує від постачальників окремо авто шини з зазначеним кодом УКГ ЗЕД , , автокамери з кодом УКТ ЗЕД та окремо авто диски або використовує автомобільні диски замовника, здійснює перетворення цих складових частин на готовий товар авто колеса з кодом УКТ ЗЕД - «частини та пристрої моторних транспортних засобів товарних позицій 8701 -8705». які реалізує Замовникам (покупцям). Тобто, з двох (а в деяких випадках і трьох) складових частин утворюється повний один виріб з іншим кодом УКТ ЗЕД. Зазначене вбачається і з ціни отриманих комплектуючих частин та на ціни реалізованих виробів. Ціна реалізованих виробів складається з витрат на комплектуючі, власних затрат підприємства та прибутку підприємства, при цьому, слід зазначити, що вартість авто дисків, наданих «Замовником» (на давальницьких умовах) не включається до собівартості таких реалізованих виробів, та відповідно, до ціни продажу.

Правилами технічної експлуатації коліс та пневматичних шин колісних транспортних засобів категорій L, М, N, О та спеціальних машин, виконаних на їх шасі, затвердженими Наказом Міністерства інфраструктури України від 26.07.2013 № 549 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України від 22 серпня 2013 р. за № 1452/23984 (далі - Правила), що поширюються на юридичних і фізичних осіб, які виготовляють, транспортують, мають намір придбати чи замовити, продають, придбавають, експлуатують, ремонтують, передають на утилізацію пневматичні шини (далі - шини) та колеса колісних транспортних засобів категорій L, М, N, О та спеціальних машин, виконаних на їх шасі (п.2 розділу І Правил), надано у пункті 5 розділу 1 визначення наступних понять:

колесо пневматичне - колесо з установленою на ньому пневматичною шиною;

колесо ходове - пневматичне колесо, що за познакою розміру колеса і шипи, вильотом, індексом несівної здатності і символом категорії швидкості шини відповідає мінімальним вимогам безпеки виробника КТЗ до пневматичною колеса, установлюваного виробником на маточині відповідної осі КТЗ:

шина пневматична нова - шина, яку не експлуатували впродовж гарантійного строку зберігання, визначеного виробником.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивач здійснював виробництво певного нового товару внаслідок перетворення складових частин (шин та авто дисків) на готовий товар - авто колесо. При цьому, слід зазначити, що підприємство використовувало нові шини, як складові частини при виробництві авто коліс, тобто їх не експлуатували впродовж гарантійного строку зберігання, виточеного виробником, що відповідає поняттю «шина пневматична нова» вказаних Правій. А авто колесо, що вироблялось підприємством в процесі перетворення складових частин (в процесі виробництва здійснювався монтаж шин на колісні диски) відповідає поняття) «колесо пневматичне» зазначених Правил.

Отже, на думку суду, така господарська діяльність і є перетворенням комплектуючих в готові вироби (інший товар) в розумінні вимог абзацу 2 пункту 8 підрозділу 2 розділу XX ПКУ. При цьому, не має жодних особливостей та виключень щодо використання в технологічному процесі комплектуючих замовника, як в даному випадку - використання автомобільних дисків замовника, на які в процесі виробництва монтуються шини.

Що стосується суми витрат, понесених на перетворення комплектуючих, які використовуються у виготовленні таких товарів, які повинні становити не менше 8 відсотків від продажної ціни таких товарів, то суд зазначає, що підприємством складається фактична калькуляція, при виготовлені кожної партії виробів, відповідно до якої чітко вбачається, шо ці витрати значно перевищують зазначену норму, крім того, даний показник відображений у додатку 6 податкової декларації з ПДВ за жовтень 2020 р., що також не оспорюється відповідачем.

Додатково, суд зазначає, що на підприємстві позивача вже проводилась документальна позапланова виїзна перевірка з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ та від`ємного значення за період березень 2019 року. Був складений акт за №2080/20-40-12-01-08/39858356 від 14.06.2019р. При цьому, підприємство також виготовляло авто колеси за таких же умов, ситуація та обставини щодо здійснення своєї господарської діяльності у жовтні 2020 року у порівнянні з березнем 2019 року у підприємства не змінилися, і жодної претензії за невірне застосування нульової ставки згідно абзацу І пункту 8 підрозділу 2 розділу XX ПКУ з боку контролюючого органу не було. На той час все встановлено вірно і повністю відповідало вимогам діючого законодавства щодо застосування нульової ставки ПДВ на підставі вказаної норми ПКУ. Наведені вимоги Податкового кодексу щодо застосування вказаної нульової ставки у жовтні 2020 р. порівняно з березнем 2019 р. не змінилися.

Отже, запроваджені Податковим кодексом України норми, з урахуванням наведених нами фактичних даних та обставин, дозволяють в повній мірі зробити висновки, що всі умови для застосування пільгової нульової ставки ПДВ в жовтні 2020 року підприємством позивача виконані в повному обсязі, і не має жодних підстав скасовувати застосування нульової ставки при постачанні товарів/послуг позивачем.

Також, суд зазначає, що в акті перевірки перевіряючими зроблено помилковий висновок щодо фактів реалізації товару за номенклатурою, відмінною від номенклатури придбання товарів, а саме щодо таких фактів в акті зазначено, що «мало місце оформлення реалізації товарів без їх фактичної наявності у підприємства. Зазначене свідчить про неможливість здійснення наведених операцій з постачання товарів та наданих послуг», у зв`язку з чим перевіряючими прийнято рішення про порушення норми пункту 8 підрозділу 2 розділу XX ПКУ в частині застосування нульової ставки з ПДВ до обсягів з продажу та застосовано ставку ПДВ в розмірі 20 відсотків по події отримання грошових коштів. На підставі наведеного, в акті перевірки визначено, що підприємством «в порушення п. 185.1. ст. 185. п. 187.1. ст. 187. и. 188.1. ст. 188. ст. 194.1. ст. 194. п.8 підрозділу 2 розділу XX ПКУ, занижено податкові зобов`язання за жовтень 2020 р. (1.1 (колонка В), р.9 (колонка Б) декларації з ПДВ) на суму 3 643.33 грн.».

Щодо факту реалізації товарів за номенклатурою («колеса автомобілів ...»), відмінною від номенклатури придбання товарів («шина ...»), які отримані від постачальника ГОВ «ТЕХГІООПТТОРГ-ТРЕЙД», суд наголошує на тому, що в даному випадку не може збігатися номенклатура реалізації товарів та номенклатура придбання, оскільки шини, як вже встановлено судом, отримані від вказаного постачальника не реалізовувалися окремо, а були використані ПОГ «РЕМСЕРВІСПЛІОС» ГО «ХОООЗІ «СС» в процесі своєї господарської діяльності, а саме як складові частини при виробництві авто коліс.

Як встановлено судом, згідно видаткової накладної №52247 від 28.09.2020 р., від постачальника ТОВ «ТЕХНООПТТОРГ-ТРЕЙД» були отримані, поміж іншого, наступні шини:

-Шина 175/70R13 Cordiant Polar SL PW-404 u82 CORDIANT, у кількості 160 шт. за ціною без ПДВ - 482,5 грн., які були повністю оприбутковані підприємством на рахунку бухгалтерського обліку 207 «Запасні частини та комплектуючі (шини)» у вересні 2020 р., що підтверджується регістрами бухгалтерського обліку по 207 рахунку за вересень 2020 р. Вказані шини у кількості 160 шт. списані з 207 рахунку у жовтні 2020 р. у виробництво, що також підтверджується регістрами бухгалтерського обліку по 207 рахунку за жовтень 2020 р.

-Шина 185/65R14 Cordiant Polar SL PW-404 u86 CORDIANT, у кількості 24 шт. ш ціною без ПДВ - 567,5 грн., які були повністю оприбутковані підприємством на рахунку бухгалтерського обліку 207 «Запасні частини та комплектуючі (шини)» у вересні 2020 р., що підтверджується регістрами бухгалтерського обліку по 207 рахунку за вересень 2020 р. Вказані шини у кількості 24 шт. списані з 207 рахунку у жовтні 2020 р. у виробництво, що також підтверджується регістрами бухгалтерського обліку по 207 рахунку за жовтень 2020 р.

-Шина 175/65R14 Cordiant Polar SL PW-404 u82 CORDIANT, у кількості 50 шт. за ціною без ПДВ - 515,00 грн., які були повністю оприбутковані підприємством на рахунку бухгалтерського обліку 207 «Запасні частини та комплектуючі (шини)» у вересні 2020 р., що підтверджується регістрами бухгалтерського обліку по 207 рахунку за вересень 2020 р. Вказані шини у кількості 50 шт. списані з 207 рахунку у жовтні 2020 р. у виробництво, що також підтверджується регістрами бухгалтерського обліку по 207 рахунку за жовтень 2020 р.

-Шина 185/60R15 Cordiant Snow Cross PW-2 ОШ CORDIANT, у кількості 8 шт. за ціною без ПДВ - 770,00 грн., які були повністю оприбутковані підприємством на рахунку бухгалтерського обліку 207 «Запасні частини та комплектуючі (шини)» у вересні 2020 р., що підтверджується регістрами бухгалтерського обліку по 207 рахунку за вересень 2020 р. Вказані шини у кількості 8 шт. списані з 207 рахунку у жовтні 2020 р. у виробництво, що також підтверджується регістрами бухгалтерського обліку по 207 рахунку за жовтень 2020 р.

Слід зазначити, що наявність або відсутність окремих документів, як і деякі помилки чи неточності у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися), а певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер.

Аналогічної позиції дійшов і Верховний суд в постанові від 12.06.2018 р. у справі №826/11879/1За та в рішенні від 04.09.2018 р. по справі №818/1249/17.

Враховуючи вищезазначене, судом встановлено факт реальності вчинення господарської операції. Адже ПОГ «РЕМСЕРВІСПЛЮС» ГО «ХОООЗІ «СЄ» реалізовано вище наведеним покупцям нову продукцію, отриману в результаті виготовлення власними силами автомобільних коліс (шин, які в процесі виробництва змонтовані на диски), а тому не має жодних підстав у контролюючого органу робити висновки про оформлення реалізації товарів без їх фактичної наявності у підприємства і про відсутність пільги згідно п.8 підр.2 розд. XX ПКУ, та, відповідно, про заниження податкових зобов`язань по декларації з ПДВ за жовтень 2020 р. на суму 3 643,33 грн. (рядок 1.1 (колонка Б), рядок 9 (колонка Б) декларації).

Щодо посилань контролюючого органу на порушення (заниження податкових зобов`язань по декларації з ПДВ за жовтень 2020 р. на загальну суму 124 346.13 гри.: 120 702.8 грн. + 3 643.33 гри ), в акті перевірки зроблено висновок, що «оскільки було занижено на суму 124 346.13 гри. показнику рядку 1.1 (колонка Б) Декларації за жовтень 2020. внаслідок застосування нульової ставки з ПДВ та використання товарів в операціях, що не є господарською діяльністю, занижено показник рядку 9 (колонка Б) на суму 124 346.13 гри., що зі свого боку призвело до завищення наступних показників податкових декларацій з ПДВ: рядка 19 на суму 103 425.00 грн.; рядка 20.2 на суму 99 625.00 грн.; рядка 21 на суму 3 800 грн.; а також заниження рядка 18 на суму 20 921,13 грн.», у зв`язку з чим контролюючим органом 29 січня 2021 р. були виписані ППР № 7, № 7, № 7, № 7, то суд, за наслідком розгляду справи приходить до висновку про їх помилковість, оскільки вони не відповідають дійсним обставинам справи.

Помилковим та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи є посилання відповідача на те, що згідно з даними бухгалтерського обліку та наданих первинних документів встановлено, що придбання електроенергії ПОЕ «РЕМСЕРВІСПЛЮС» ГО «ХОООЗІ «СЄ» не здійснювалося.

В даному контексті, відповідачем не взято до уваги Договір №30 від 30.08.2018 р. оренди нежитлового приміщення, укладеного між ПОГ «РЕМСЕРВІСПЛЮС» ГО «ХОООЗІ «СЄ» (Орендар) та ПОГ «Грантсервіс» ГО «ХОООЗІ «СС» (Орендодавець), про який контролюючі органи були повідомлені під час проведення перевірки. Відповідно до п.1.1 даного Договору орендодавець передає Орендарю нежитлові приміщення для використання під офіс загальною площею 30 м.кв. та для використання під склад чи виробництво загальною площею 105 м.кв., розташовані за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна, 354-А. При цьому, за умовами пункту 4.1 Договору №30 від 30.08.2018 р. щомісячно в розмір оплати за оренду вищевказаних нежитлових приміщень включається сума оплати за використану електроенергію, що встановлюється Протоколом узгодження в залежності від обсягу її споживання.

Суд зазначає, що є помилковими твердження відповідача про порушення позивачем норм Податкового кодексу України, а саме пунктів: п. 185.1 ст.185, п. 187.1 ст.187, п. 188.1 ст.188, п. 194.1 ст.194, в яких визначаються операції, що є об`єктом оподаткування ПДВ; дата виникнення податкових зобов`язань з ПДВ; оподаткування ПДВ при постачанні товарів/послуг; операції, що підлягають оподаткуванню податком на додану вартість за основною ставкою.

Наведені посилання контролюючого органу є помилковими, оскільки позивачем вірно визначено об`єкт оподаткування ПДВ на підставі п. 185.1 ст.185 ПКУ, при цьому згідно п. 187.1 ст.187 за першою подією визначено дату виникнення податкових зобов`язань з ПДВ до бази оподаткування, встановленою п. 188.1 ст.188, та на таку дату складено відповідні податкові накладні згідно до вимог п.201.1 ст.201 ПКУ. При цьому, підприємством застосовано: - на підставі п. 194.1 ст.194 ПКУ основну ставку ПДВ (20%) до операцій, які не є пільговими, задекларовано у рядку 1.1 «Операції, що оподатковуються за основною ставкою» Декларації з ПДВ за жовтень 2020 року; - підставі абзацу 1 пункту 8 підрозділу 2 розділу XX ПКУ нульову ставку податку на додану вартість до операцій, які відповідають вимогам даного пункту, що задекларовано у рядку 3 «Інші операції, що оподатковуються за нульовою ставкою» Декларації з ПДВ за жовтень 2020 року.

При цьому, контролюючим органом не спростовано протилежного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28.08.2018 у справі № 802/2236/17-а.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог та заперечень проти них, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд вирішив, що висновки, наведені в Акті документальної позапланової виїзної перевірки №6983/20-40-07-07-09/39858356 від 28.12.2020 р. щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за жовтень 2020 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, є безпідставними та неправомірними, які зроблені на помилковому тлумаченні норм Податкового Кодексу України, а тому - винесені на підставі акту перевірки податкові повідомлення-рішення від 20 квітня 2021 року р. за №7, №7, №7 підлягають скасуванню, з огляду на що вимоги заявленого позову суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Підприємства об`єднання громадян "РЕМСЕРВІСПЛЮС" Громадської організації "Харківське обласне об`єднання осіб з інвалідністю "СЛОВ`ЯНСЬКА ЄДНІСТЬ" до Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України - задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення - рішення ГУ ДПС у Харківській області, винесені на підставі акту перевірки №6983/20-40-07-07- 09/39858356 від 28.12.2020 р., з урахуванням Рішення про результату розгляду скарги ДПС України від 15.04.2021 року №8566/6/99-00-06-01-01-06, а саме: від 20 квітня 2021 року №7, від 20 квітня 2021 року №7, від 20 квітня 2021 року №7.

Стягнути на користь Підприємства об`єднання громадян "РЕМСЕРВІСПЛЮС" Громадської організації "Харківське обласне об`єднання осіб з інвалідністю "СЛОВ`ЯНСЬКА ЄДНІСТЬ" (ЄДПРОУ 39858356) за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (ЄДРПОУ ВП:43983495, вул. Пушкінська, 46, м. Харків, 61057) сплачений при поданні адміністративного позову судовий збір у розмірі 2317,25 (дві тисячі триста сімнадцять гривень 25 копійки) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Скарга може бути подана у порядку ч.1 ст. 297 КАС України безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України Повний текст рішення складено 21 жовтня 2021 року.

Суддя Кухар М.Д.