Справа № 480/5616/21
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2021-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 жовтня 2021 року Справа № 480/5616/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Савицької Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/5616/21 за позовом ОСОБА_1 до Відділу Урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації в місті Сумах про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу Урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації в місті Сумах, і просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Відділу Урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації в місті Сумах щодо ненадання ОСОБА_1 оновленої довідки про вартість речового майна, що належить до видачі із включенням повного переліку речового майна, право на яке ОСОБА_1 отримав з 28.09.1996 по 06.01.2021;
- зобов`язати Відділ Урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації в місті Сумах видати ОСОБА_1 оновлену довідку про вартість речового майна, що належить до видачі із включенням повного переліку речового майна, право на яке ОСОБА_1 отримав з 28.09.1996 по 06.01.2021;
- визнати протиправною бездіяльність Відділу Урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації в місті Сумах щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації вартості за неотримане речове майно з урахуванням повного переліку речового майна, право на яке ОСОБА_1 отримав з 28.09.1996 по 06.01.2021;
- зобов`язати Відділ Урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації в місті Сумах нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно з урахуванням повного переліку речового майна, право на яке ОСОБА_1 отримав з 28.09.1996 по 06.01.2021.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що йому не було надано оновлену довідку про вартість речового майна, що належить до видачі та не виплачено грошову компенсацію за неотримане речове майно. Вважає вказану бездіяльність відповідача протиправною та вважає, що наявні підстави зобов`язання відповідача вчинити певні дії щодо виплати грошової компенсації.
Ухвалою суду від 08.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи.
На думку позивача, до вказаної довідки № 34 не включено перелік предметів речового майна та їхню вартість, право на отримання якого у позивача виникло за період проходження ним військової служби з 1996 року по 2015 рік, а також включено неповний перелік майна, право на отримання якого позивач отримав у період з 2016 року по 2020 рік.
19.05.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою від 19.05.2021, у якій просив видати йому оновлену довідку про вартість речового майна, що належить йому до видачі, із включенням до такої повного переліку неотриманого ним речового майна та виплатити грошову компенсацію на підставі оновленої довідки.
25.05.2021 відповідач надав відповідь (вих. №63/27-221 від 25.05.2021) на заяву позивача, в якій обґрунтував період проходження військової служби, відповідно до якого формувалась довідка про речове майно та компенсаційні виплати.
11.06.2021 на адресу відповідача надійшов адвокатський запит від представника позивача (вх. №152 від 11.06.2021) щодо надання копій документів позивача, на який 16.06.2021 відповідач надав відповідь (вих. №63/27-258 від 16.06.2021), до якої додано документи за час проходження позивачем військової служби у Держспецзв`язку.
Відповідач зазначає, що відділ УФЗ Держспецзв`язку в м. Сумах не може видати довідку про вартість речового майна, що належить до видачі із включенням повного переліку речового майна, з 28.09.1996 по 06.01.2021, оскільки позивач перебував на речовому забезпеченні в Держспецзв`язку з 2016 року, а з 1996 року по 2015 рік (включно) речове забезпечення здійснювалося за рахунок МВС. Таким чином, відповідач не може внести відомості щодо речового забезпечення позивача за період з 1996 по 2015 роки, оскільки не володіє інформацією щодо отриманого речового майна чи отриманні компенсації за даний період.
Зауважуэ, що при зарахуванні позивача до Держспецзв`язку у 2016 році, у відповідача не було передбачено жодним нормативно-правовим документом обов`язку щодо встановлення речового забезпечення військовослужбовців за попереднім місцем проходження служби, а саме: особа, яка приймалася на військову службу повинна була надати речовий атестат з попереднього місця проходження служби.
Відповідач вважає, що в його діях відсутня бездіяльність, а також вчинено всі передбачені законодавством заходи в межах своїх повноважень щодо видачі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі та виплати грошової компенсації за неотримане речове майно, а також виконано всі свої зобов`язання перед ОСОБА_1 .
Не погоджуючись із доводами відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву, представник позивача подала до суду відповідь на відзив, у якій зазначає, що відповідач жодним чином не обґрунтував правомірність свої бездіяльності, яка полягає у невключенні до Довідки № 34 повного переліку майна, право на отримання якого у позивача виникло у відповідності до Норм №1 «забезпечення предметами бойового обмундирування та екіпірування військовослужбовців Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України» та Норм № 3 "забезпечення повсякденною формою одягу офіцерського складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України" Тимчасових Норм.
На думку представника позивача, відповідач жодним чином не обґрунтував, чому у 2016 році згідно Норм 2 позивачу підлягало до видачі, але не було видано: шапку з каракулю, джемпер, білизну натільну, шкарпетки зимові - 2 пари, шкарпетки літні - 9 пар.
Вищевказане майно позивачем не отримане, що підтверджується арматурною карткою позивача, однак до Довідки № 34 про вартість речового майна, що належить до видачі, не включене.
Крім того, відповідач не надав жодного належного та допустимого доказу, який би обґрунтував законність не включення відповідачем до Довідки № 34 про вартість речового майна, що належить до видачі майна, передбачене Нормою № 7 та право на отримання було у позивача у 2016 році.
У період з 2018 по 2020 рік перелік речового майна, що належало до видачі позивачу та строк його експлуатації було передбачено Нормами, затвердженими наказом № 673.
Зазначає, що на позивача поширювалась дія Норми №1 «забезпечення предметами бойового обмундирування та екіпірування військовослужбовців Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України» та Норми № 3 «забезпечення повсякденною формою одягу офіцерського складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України». Однак, як вбачається із арматурної картки позивача, передбачене вказаними нормами майно позивачу видане не було, до довідки № 34 також не включене, (з урахуванням строку експлуатації майна, визначеним Тимчасовими нормами, затвердженими наказом Адміністрації державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України № 792 від 22.12.2015). Відповідачем вказані обставини жодним чином не спростовані, у зв`язку з чим росить задовольнити позовні вимоги.
13.08.2021 відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив, у яких із позовними вимогами та доводами представника позивача викладеними у відповіді на відзив не погоджується та просить відмовити у їх задоволенні у повному обсязі.
Ухвалою суду від 07.09.2021 відмовлено у задоволенні заяви Відділу Урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації в місті Сумах про залишення позовної заяви без розгляду по справі № 480/5616/21 за позовом ОСОБА_1 до Відділу Урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації в місті Сумах про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії. У вказаній ухвалі суд дійшов висновку, що позивачем не пропущено строк звернення до суду із даним позовом.
У подальшому, 14.09.2021 від Відділу Урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації в місті Сумах повторно надійшла заява про залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.
Ухвалою суду від 21.09.2021 заяву Відділу Урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації в місті Сумах від 14.09.2021 про залишення позову без розгляду повернуто заявнику без розгляду, оскільки заява відповідача про залишення позову без розгляду вже розглянута судом та за результатами розгляду якої суд дійшов висновку, що позивачем не пропущено строк звернення до суду із даним позовом.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані учасниками справи докази у їх сукупності, суд встановив наступне.
09.12.2020 на підставі наказу про особовий склад № 40-ОС (з урахуванням змін, внесених наказом № 1-ОС від 06.01.2021) майора ОСОБА_1 старшого офіцера Відділу УФЗ Державної служби СЗ в м. Сумах звільнено зі служби за пп. «а» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та виключено зі списків особового складу Відділу УФЗ Державної служби СЗ в. м. Сумах з 06.01.2021.
Позивач із вказаною довідкою № 34 не погоджується, оскільки на його думку до неї взагалі не включено перелік предметів речового майна та їхню вартість, право на отримання якого у позивача виникло за період проходження ним військової служби з 1996 року по 2015 рік, а також включено неповний перелік майна, право на отримання якого позивач отримав у період з 2016 року по 2020 рік.
У зв`язку із вказаним вище, 30.12.2020 позивач звернувся до відповідача із рапортом від 29.12.2020, що підтверджується описом вкладення до цінного листа від 30.12.2020, у якому просив видати йому оновлену довідку про вартість речового майна, що належить позивачу до видачі, у яку включити повний перелік неотриманого позивачем речового майна за період з 1996 року по 2021 рік, а також виплатити йому грошову компенсацію на підставі оновленої довідки.
Проте, відповідач не надав позивачу оновлену довідку про вартість речового майна та жодним чином не відреагував на поданий позивачем рапорт.
У відповідь на вказану заяву відповідач надав лист від 25.05.2021, яким повідомив позивача про відмову у видачі оновленої довідки про вартість речового майна, що належить до видачі та виплаті компенсації відповідно до такої довідки.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Щодо невключення в довідку про вартість речового майна № 34 речового майна, право на отримання якого позивач набув у період з 2005 року по 2015 рік, суд зазначає наступне.
У відповідності до ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІ від 25.03.1992 (надалі - Закон № 2232-ХІІ) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров 'я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Згідно із ст. 1 Закону України «Про Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України» № 3475-IV від 23.02.2006 (надалі - Закон № 3475-IV) державна система урядового зв`язку - система спеціального зв`язку, що функціонує в інтересах здійснення управління державою у мирний час, в умовах надзвичайного стану та в особливий період із забезпеченням додержання вимог законодавства під час передавання, приймання та оброблення інформації, що містить державну таємницю.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 3475-IV передбачено, що державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України є державним органом, який призначений для забезпечення функціонування і розвитку державної системи урядового зв`язку, Національної системи конфіденційного зв`язку, формування та реалізації державної політики у сферах криптографічного та технічного захисту інформацїї, кіберзахисту, телекомунікацій, користування радіочастотним ресурсом України, поштового зв`язку спеціального призначення, урядового фельд`єгерського зв`язку, а також інших завдань відповідно до закону.
Відповідно до ст. 5 Закону № 3475-IV державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України має таку загальну структуру: центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв`язку, захисту інформації, телекомунікацій та користування радіочастотним ресурсом України; територіальні органи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв`язку, захисту інформації, телекомунікацій та користування радіочастотним ресурсом України; територіальні підрозділи; Головне управління та підрозділи урядового фельд`єгерського зв`язку: навчальні, охорони здоров`я, санаторно-курортні та інші заклади, науково-дослідні, науково-виробничі та інші установи і організації.
Згідно із ч. 1 ст. 18 Закону № 3475-IV передбачено, що соціальний та правовий захист військовослужбовців Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та членів їхніх сімей здійснюється відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та інших законів.
Відповідно до ст. 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011- XII від 20.12.1991 (надалі - Закон №2011-XII) військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Відповідно до ст. 2 Закону № 2011-XII передбачено, що ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.
Згідно ст. 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Статтею 9-1 Закону № 2011-XII передбачено, що речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.
У листі від 25.05.2021 відповідач мотивував свою відмову у видачі оновленої довідки про вартість речового майна та виплаті грошової компенсації за період з 1996 року по 2015 рік тим, що у вказаний період позивач проходив службу у Відділі Головного управління Державної фельд`єгерської служби України в м. Сумах, особовий склад якого перебував у кадрах МВС України.
Проте, суд зазначає, що така позиція відповідача є безпідставною та необґрунтованою з огляду на наступне.
Згідно п. 3 розділу ІХ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3475-IV особи рядового і начальницького складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів внутрішніх справ, які на момент набрання чинності цим Законом проходять службу в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, у підрозділах Державної фельд`єгерської служби України, призначаються за їх згодою на відповідні посади військовослужбовців Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в порядку переатестації протягом шести місяців з дня набрання чинності Положенням про проходження військової служби (навчання) військовослужбовцями Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Згідно п. 4. Розділу ІХ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3475-IV установити, що особам рядового і начальницького складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів внутрішніх справ, які проходять службу в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, у підрозділах Державної фельд`єгерської служби України, при зарахуванні їх на військову службу до Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України присвоюються військові звання, рівноцінні спеціальним званням, які були їм присвоєні при проходженні служби в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, у кадрах Міністерства внутрішніх справ України. Строк проходження ними служби в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, у кадрах Міністерства внутрішніх справ України (у тому числі вислуга років на пільгових умовах) зараховується до строку проходження військової служби в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Відповідно до п. 23 Розділу ІІ Положення про проходження військової служби (навчання) військовослужбовцями Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, затвердженого Указом Президента України від 31 липня 2015 року №463/2015 (надалі - Положення № 463) у разі переведення до Держспецзв`язку військовослужбовця, який проходить військову службу в іншому військовому формуванні, з ним укладається контракт про проходження відповідного виду військової служби в Держспецзв`язку.
Суд вважає необґрунтованими доводи відповідача про те, що позивач з 1996 року по 2015 рік проходив службу у Відділі Головного управління Державної фельд`єгерської служби України в м. Сумах, особовий склад якого перебував у кадрах МВС України, оскільки вказане не позбавляє відповідача обов`язку включити в довідку про неотримане майно позивача перелік майна, яке позивач не отримав у період з 1996 року по 2015 рік.
Наказом Адміністрації державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України № 673 від 08.12.2017 «Про речове забезпечення військовослужбовців Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в мирний час та особливий період» затверджено Інструкцію про речове забезпечення військовослужбовців Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в мирний час та особливий період (надалі - Інструкція № 673).
Згідно із п. 1 Розділу 1 Інструкції № 673 передбачено, що ця Інструкція визначає завдання, організацію, порядок речового забезпечення військовослужбовців, курсантів та мобілізованих Держспецзв`язку (далі - військовослужбовці) речовим майном та порядок його вибракування в мирний час та особливий період.
Відповідно до п. 1 Розділу ІІІ Інструкції № 673 військовослужбовців зараховують на речове забезпечення на підставі: речового атестата військовослужбовця Держспецзв`язку; наказу про прийняття на військову службу до підрозділу Держспецзв`язку.
Підставою для зарахування вперше на речове забезпечення військовослужбовців або осіб, призваних із запасу, є наказ про прийняття на військову службу до підрозділу Держспецзв`язку.
У разі переведення військовослужбовця з одного підрозділу Держспецзв`язку до іншого або для подальшого проходження військової служби до інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, йому видається речовий атестат.
Згідно п. 2 Розділу ІІІ Інструкції № 673 передбачено, що зарахування військовослужбовця на речове забезпечення уразі неможливості надання ним речового атестата під час ліквідації підрозділу Держспецзв`язку, в якому він раніше проходив військову службу, або неможливості отримання облікових даних з підрозділу, в якому він перебував на речовому забезпеченні, здійснюється на підставі наказу про прийняття на військову службу до підрозділу Держспецзв`язку.
Згідно п. 3 Розділу ІІІ Інструкції № 673 для забезпечення речовим майном військовослужбовця, у якого немає речового атестата, рішенням начальника підрозділу, в якому військовослужбовець буде зарахований на речове забезпечення, створюється комісія у складі співробітників господарського підрозділу та підрозділу кадрового забезпечення.
Комісія вживає усіх можливих заходів щодо з`ясування інформації про стан речового забезпечення військовослужбовця та за результатами складає акт прийому речового майна військовослужбовця.
Акт прийому речового майна складається у довільній формі, підписується всіма членами комісії та затверджується начальником підрозділу Держспецзв`язку, до якого зараховано військовослужбовця на речове забезпечення.
На підставі акта прийому речового майна заповнюється картка обліку речового майна особистого користування.
Згідно п. 4. Розділу ІІІ Інструкції № 673 передбачено, що речове майно особистого користування військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом, видається у власність.
Таким чином, після підписання контракту із позивачем, відповідач повинен був вжити всі необхідні дії для з`ясування інформації про стан речового забезпечення позивача, однак в матеріалах справи відсутні докази вчинення таких дій відповідачем.
Щодо невключення в Довідку № 34 повного переліку майна, право на отримання якого позивач набув у період з 2016 по 2020 рік, суд зазначає наступне.
Згідно із п. 5 Положення № 792 передбачено, що громадяни у разі прийняття їх на військову службу до Держспецзв`язку або зарахування на навчання за контрактом курсантів навчального закладу Держспецзв`язку набувають права на отримання речового майна за нормами та в порядку, установленими цим Тимчасовим положенням.
Наказом Адміністрації державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України № 792 від 22.12.2015 затверджено також Тимчасові норми забезпечення речовим майном військовослужбовців Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в мирний час.
Відповідно до п. 5 Наказу Адміністрації державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України № 792 від 22.12.2015 установлено, що цей наказ діє до 01 січня 2018 року.
На момент прийняття позивача на військову службу до відповідача, перелік речового майна, що належало до видачі позивачу та строк його експлуатації до 01 січня 2018 року було визначено Нормою № 2 «забезпечення повсякденною формою одягу офіцерського складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України» та Нормою №7 «забезпечення польовою формою одягу військовослужбовців Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України» Тимчасових норм.
Згідно Норм 2 у 2016 році позивачу підлягало до видачі, але не видано: шапку з каракулю, джемпер, білизну натільну, шкарпетки зимові - 2 пари, шкарпетки літні - 9 пар.
Вищевказане майно позивачем не отримане, що підтверджується арматурною карткою позивача, однак до Довідки № 34 про вартість речового майна, що належить до видачі, не включене.
Крім того, до Довідки № 34 про вартість речового майна, що належить до видачі, не включено майно, передбачене Нормою № 7 та право на отримання було у позивача у 2016 році.
Наказом Адміністрації державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України № 673 від 08.12.2017 «Про речове забезпечення військовослужбовців Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в мирний час та особливий період» затверджено Норми забезпечення речовим майном військовослужбовців Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в мирний час та особливий період.
Тобто, у період з 2018 по 2020 рік перелік речового майна, що належало до видачі позивачу та строк його експлуатації було передбачено Нормами, затвердженими наказом №673.
На позивача поширювалась дія Норми № 1 «забезпечення предметами бойового обмундирування та екіпірування військовослужбовців Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України» та Норми № 3 «забезпечення повсякденною формою одягу офіцерського складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України».
Однак, як вбачається із арматурної картки позивача передбачене вказаними нормами майно позивачу видане не було, до довідки № 34 також не включене (з урахуванням строку експлуатації майна, визначеним Тимчасовими нормами, затвердженими Наказом Адміністрації державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України № 792 від 22.12.2015 року).
Вищевказані обставини свідчать про те, що відповідач включив до Довідки № 34 вартість речового майна, що належить до видачі позивачу не повний перелік майна, що підлягало до видачі позивачу та не було ним отримане.
16.03.2016 постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року №178 затверджено Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно (далі за текстом - Порядок № 178).
Згідно п. 3 Порядку № 178 грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі, зокрема, звільнення з військової служби.
Відповідно до п. 4 вказаного Порядку №178 встановлено, що грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі-військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.
Згідно із п. 5 Порядку № 178 передбачено, що довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.
Таким чином, у разі звільнення військовослужбовця з військової служби у нього виникає право на грошову компенсацію вартості за все неотримане ним речове майно.
Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправною бездіяльності Відділу Урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації в місті Сумах щодо ненадання ОСОБА_1 оновленої довідки про вартість речового майна, що належить до видачі у із включенням до такої повного переліку речового майна, право на яке ОСОБА_1 отримав з 28.09.1996 по 06.01.2021 та зобов`язання відповідача видати оновлену довідку й виплатити на підставі такої довідки грошову компенсацію за неотримане речове майно.
Відповідно ст. 139 КАС України судові витрати в тому числі і судовий збір підлягають відшкодуванню в разі задоволення позову, або пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи задоволення позовних вимог, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму судового збору в розмірі 1816 грн.
Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до Відділу Урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації в місті Сумах про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Відділу Урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації в місті Сумах щодо ненадання ОСОБА_1 оновленої довідки про вартість речового майна, що належить до видачі із включенням повного переліку речового майна, право на яке ОСОБА_1 отримав з 28.09.1996 по 06.01.2021.
Визнати протиправною бездіяльність Відділу Урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації в місті Сумах щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації вартості за неотримане речове майно з урахуванням повного переліку речового майна, право на яке ОСОБА_1 отримав з 28.09.1996 по 06.01.2021.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Савицька