Справа № 456/2086/21
Суддя: Янів Н. М.
Дата ухвалення: 2021-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 456/2086/21
Провадження № 2-а/456/50/2021
РІШЕННЯ

іменем України

23 вересня 2021 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Яніва Н. М.

з участю секретаря Сунак Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Стрий адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до УПП у Львівській області ДПП, третя особа поліцейський УПП у Львівській області ДПП лейтенант поліції Ревакович Мар`ян Олегович про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що постановою поліцейського УПП у Львівській області Департаменту патрульної поліції Ревакович М.О. від 27.09.2021р. серія ДПО18 №976158 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.. Вважає вказану постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, а справа закриттю.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 27.09.2020р. близько 17.47 год. він керуючи транспортним засобом марки «Peugeot 208» д.н.з. НОМЕР_1 в здійснив поворот на Т-подібному перехресті з вул. Мечникова м. Львів в напрямку на вул. Личаківська м. Львів виїхав на червоний сигнал світлофора, чим порушив вимоги п. 8.7.3 ПДР України. З даною постановою категорично не згідний, з наступних підстав. Така постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства та процедури складення, та є незаконною. У спірну постанову внесено неправдиві відомості про накладення відносно нього адміністративного стягнення. Крім того, відповідач при винесенні постанови не керувався жодними допустимими доказами, які б підтверджували його вину у скоєнні правопорушення, зокрема, фото-відео фіксація. Окрім того, поліцейський не взяв до уваги наявність свідків, які у той момент перебували в автомобілі, а саме, ОСОБА_2 , яка б підтвердила, що він не здійснював проїзд на червоний сигнал світлофора. Одночасно надає аудіо запис розмови між ним і працівником патрульної поліції 27.09.2020р.. Також, вказує, що вказане правопорушення неможливо зафіксувати з вул. Личаківської, оскільки Т- подібне перехрестя з вул. Мечникова не проглядається у повному обсязі від світлофора , а тільки частково. Відтак, факт проїзду на червоний сигнал світлофора, не підтверджується, крім слів самого поліцейського Реваковича М.О., тим більше поліцейський Ревакович М.О., не конкретизував чітко обставини справи. Також, у графі «особа, щодо якої розглядається справа» зазначено адресу, АДРЕСА_1 , що не відповідає даним викладеним у його реєстраційному посвідченні, оскільки він проживає по АДРЕСА_2 . Внаслідок цієї невідповідності, він був позбавлений своєчасного права оскарження даної постанови. Його, ОСОБА_1 позбавлено можливості реалізувати свої права передбачені чинним законодавством, а саме не роз`яснено права передбачені ст.268 КУпАП та ст.59 Конституції України, тому він не мав можливості залучити фахівця в галузі права, а відтак, був позбавлений права на захист. Крім того при накладанні адміністративного стягнення відносно нього не було враховано вимоги ст. 33 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Постанова про адміністративне правопорушення ДП018 №976158 від 27.09.2020р. та постанова від 15.03.2021р. про відкриття виконавчого провадження винесена державним виконавцем Стрийського міськрайонного ВДВС, висилались за адресою: АДРЕСА_1 .. ІНФОРМАЦІЯ_1 він отримав лист-повідомлення, (якого знайшов на вулиці біля брами його будинку) від Стрийського міськрайонного ВДВС. В даній постанові УПП у Львівській області адресу боржника було вказано: АДРЕСА_1 .

Також, для підтвердження порушення ним пункту 8.7.3. Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП, мав би надати докази, зокрема, відеозапис події, пояснення свідків, тощо, проте таких доказів позивачем не надано. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення ним такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Інших належних та допустимих доказів, які б вказували на наявність у його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення немає відтак, викладені у постанові обставини набувають рис припущення, на яких не може ґрунтуватися процесуальне рішення (постанова). Тому своїми діями, ОСОБА_3 грубо порушив вимоги ст.ст. 245, 276, 280 КУпАП. Постанова винесена з порушенням вимог закону, основана на припущеннях і в порушення його прав, а тому її слід скасувати, а провадження по справі закрити.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав, додатково пояснив, що повністю заперечує свою вину, оскільки правил дорожнього руху він не порушував, так як 27.09.2020р. о 17.47 год. керуючи власним автомобілем дійсно здійснив поворот на Т-подібному перехресті з вул. Мечникова м. Львів в напрямку на вул. Личаківську проте виїхав на зелений сигнал світлофора. Вказане правопорушення неможливо зафіксувати з вул. Личаківська, оскільки Т-подібне перехрестя з вул. Мечникова не проглядається у повному обсязі від світлофора, а тільки частково. На підставі викладеного просить спірну постанову скасувати у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції у судове засідання не з`явились, хоча були належним чином неодноразово повідомлені про час та місце слухання справи рекомендованими листами з повідомленням. Однак скерували на адресу суду відзив з якого вбачається, що доводи позивача заперечують з огляду на їх безпідставність та невмотивованість. Вказують, що твердження позивача не відповідають дійсності та спрямовані на уникнення настання для нього негативних наслідків, зокрема у вигляді притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху. Факт вчинення адміністративного правопорушення чітко спостерігався інспектором, а тому, як посадова особа єдиного контролюючого органу у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зобов`язаний був відреагувати на факт вчинення правопорушення, що і було зроблено шляхом винесення постанови. Як вбачається з ситуації, ОСОБА_1 проігнорувавши заборонний червоний сигнал світлофора, проїхав перехрестя. В силу законних підстав інспектором поліції було винесено постанову серії ДПО18 №976158 від 27.09.2020р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення. Розгляд справи відбувся з дотриманням вимог пункту 9 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в атоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07 листопада 2015 року №1395, згідно якого інспектор поліції роз`яснив права і обов`язки ОСОБА_1 дослідив докази та вирішив клопотання. Згідно з Наказом МВС «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису» від 18.12.2018 №1026 строк зберігання відеозаписів з портативних та відео реєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА становить 30 діб, тому термін зберігання відеозапису вичерпався і у відповідача не було можливості зберегти відеозапис та надати його як доказ. Крім того, для провадження у справах про адміністративні правопорушення характерними є специфічний вид доказу безпосередні спостереження осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення чи винесення постанови у справі про адміністративне

правопорушення. Виходячи зі змісту спірної постанови, така відповідає законодавству, відповідно складення її ґрунтувалося на ст.ст. 278, 279 КУпАП, було дотримано процедури підготовки та розгляду справи по факту вчиненого правопорушення. Розгляд справи відбувався у присутності особи правопорушника. Тому немає підстав для скасування спірної постанови, а вимоги позивача необґрунтовані та задоволенню не підлягають. Не встановлено будь-яких порушень з боку інспектора патрульної поліції при складанні постанови. Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, а постанова серії ДПО 18 №976158 від 27.09.2020р. у справі про адміністративне правопорушення обгрунтована, винесені на підставі та у порядку передбаченому законодавством. На підставі наведеного просять відмовити повністю у задоволенні позову у зв`язку з безпідставністю таких вимог.

Третя особа поліцейський УПП у Львівській області ДПП лейтенант поліції Ревакович М.О. у судове засідання не з`явився, хоча судом був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи. Про причини неявки суд не повідомив.

Суд дослідивши матеріали справи, вислухавши покази сторін, оцінивши докази у сукупності, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. При цьому належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

В силу ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Як вбачається з копії постанови ДПО18 №976158, 27.09.2020р. близько 17.47 год. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Peugeot 208» д.н.з. НОМЕР_1 в здійснив поворот на Т-подібному перехресті з вул. Мечникова м. Львів в напрямку на вул. Личаківська м. Львів виїхав на червоний сигнал світлофора, чим порушив вимоги п. 8.7.3 ПДР України, тим самим вчинив правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.

Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 цього Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху України (далі - ПДР України), затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (із змінами та доповненнями).

Юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України (ст.53 Закону України «Про дорожній рух»).

Згідно зі ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.9 ПДР України передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно пункту п. 8.7.3 ПДР, червоний сигнал світлофора, у тому числі миготливий, або два червоні миготливі сигнали забороняють рух.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП настає в разі порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення

правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 222 цього Кодексу, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху, в тому числі заст.122 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Виходячи з вищенаведеного, однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, у тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема й при притягненні особи до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до п.10 розділу ІІІ затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Що й було зроблено інспектором поліції.

Однак, в свою чергу поліцейським УПП у Львівській області ДПП Ревакович М.О.

у спірній постанові не наведено обґрунтованих доводів, порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, не представлені такі докази і в судове засідання.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адмінвідповідальності, потерпілих, свідків.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зокрема, судом береться до уваги п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», встановлено, згідно якого зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 238 і 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного

правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Проте, незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини, поліцейським не наведено жодних доказів на підтвердження вчиненого останнім правопорушення, зокрема фото-відео фіксації правопорушення, показання свідків чи інше.

Отже, оскаржувана постанова ґрунтуються виключно на даних з постанови про накладення адміністративного стягнення, дійсність яких заперечується позивачем. Інших доказів, які б, відповідно до ст. 251 КУпАП, свідчили про наявність в діях позивача ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП, в процесі провадження адміністративної справи, не здобуто.

Крім цього, при накладенні адміністративного стягнення на скаржника в межах санкції ч. 2 ст. 122, в постанові не відображені обставини та дані, які, згідно ч. 2 ст. 33 КУпАП, підлягають врахуванню.

Згідно ст. 245 КУпАП одними із завдань провадження адміністративної справи закон визначає такі, як своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. З вищенаведеного вбачається, що при провадженні справи не були дотримані такі завдання як всебічність, повнота і об`єктивність з`ясування обставин справи.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.293 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та скасовує постанову і закриває справу.

Враховуючи те, що в судовому засіданні, жодним чином не доведена вина ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні, а тому спірну постанову слід скасувати та звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 10, 20, 47, 77, 90, 210-211,229, 241-246, 286 КАС України, ст. 293 КпАП України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серії ДПО18 № 976158 від 27.09.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП України та провадження по справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Н. М. Янів