Справа № 420/8920/21
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2021-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

21 жовтня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/8920/21

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Шляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,

під час вирішення питання щодо призначення справи до розгляду адміністративної справи № 420/8920/21 за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі за позовом Приватного підприємства «НАВІК» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та розглянувши заяви суддів Шляхтицького О.І. та Семенюка Г.В. про самовідвід у справі № 420/8920/21,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні колегії суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Шляхтицького О.І., суддів: Домусчі С.Д.. та Семенюка Г.В. перебуває справа № 420/8920/21 за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі за позовом Приватного підприємства «НАВІК» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

До початку судового розгляду суддя-доповідач Шляхтицький О.І. та суддя Семенюк Г.В. заявили самовідвід.

Заява мотивована тим, що вказані судді входили до складу колегії суддів, котра розглядала справу № 420/3199/19, предметом спору якої було спірне питання щодо реальності господарських операцій з контрагентами-підрядниками, а саме: ТОВ «СІТІТЕК», ТОВ «ТОНЕКС ЛТД», ТОВ «ДРАСПЕК», ТОВ «ЕРІДЕНС», ТОВ «ТРІАЛЕКС» та ТОВ «ІНТЕР-ЛАТ».

Колегія суддів задовольняє заяву про самовідвід та виходить із такого.

За правилами частини 3 статті 39 КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим.

У відповідності до вимог частин 1, 2 статті 40 КАС України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Положеннями пункту 4 частини 1 статті 36 КАС України передбачено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно частини 2 статті 41 КАС України у разі задоволення відводу (самовідводу) одному із суддів або всьому складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

Так, згідно Акта перевірки від 05.03.2021 № 3359/15-32-07-13-32146197, який слугував підставою для прийняття оспорених податкових повідомлень рішень у цій справі, склад податкового правопорушення за висновком податкового органу полягає у тому, що контрагентами позивача (Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЕЛІАНС», Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІДЖЕН», Товариством з обмеженою відповідальністю «БЛЕЙТЕР», Товариством з обмеженою відповідальністю «НОРДІКОН», Товариством з обмеженою відповідальністю «МІАЛД», Товариством з обмеженою відповідальністю «ФЛАРГОС», Товариством з обмеженою відповідальністю «ДРАСПЕКС», Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОНЕКС ЛТД», Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНВАСС») не задекларовано послуги по транспортуванню та зберіганню ТМЦ (активів) у відповідний період правовідносин з позивачем. Тобто, неможливо підтвердити факт руху ТМЦ (активів) від продавця до покупця та місця зберігання ТМЦ (активів). Податковим органом було враховано, що згідно даних ЄРПД послуги зберігання товару, навантаження-розвантаження, логістики або інші подібні послуги постачальниками не придбавалися.

Також податковий орган зазначив, що фінансово-господарська діяльність контрагентів Приватного підприємства «НАВІК» здійснюється поза межами правого поля, що у свою чергу свідчить про не набуття належним чином цивільно-правової дієздатності товариствами, а тому, фінансово-господарські взаємовідносини з такими контрагентами вчинені без наміру створення правових наслідків.

Предметом договорів підряду були ремонтні роботи по покрівлі будівлі торгово-розважального комплексу «Сіті центр Котовський» у місті Одеса.

При цьому за твердженням податкового органу позивач тричі проводив ремонт покрівлі будівлі торгово-розважального комплексу «Сіті центр Котовський» у місті Одеса ( у листопаді 2018 року, у грудні 2018 року та у березні 2019 року), що викликає сумнів та може свідчити про нереальність вказаних господарських операцій .

Водночас у провадженні П`ятого апеляційного суду перебувала адміністративна справа № 420/3199/19.

17.12.2019 П`ятий апеляційний адміністративний суд у складів колегії суддів Шляхтицького О.І, Семенюка Г.В.. Федусика А.Г., апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишив без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2019 року у справі № 420/3199/19 за адміністративним позовом Приватного підприємства НАВІК до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішення про застосування штрафних санкцій та вимоги про сплату боргу (недоїмки) без змін.

Предметом спору у цій справі було спірне питання щодо права позивача на формування податкового кредиту, внаслідок укладення господарських угод між ПП «НАВІК» та його контрагентами-підрядниками, а саме: ТОВ «СІТІТЕК», ТОВ «ТОНЕКС ЛТД», ТОВ «ДРАСПЕК», ТОВ «ЕРІДЕНС», ТОВ «ТРІАЛЕКС» та ТОВ «ІНТЕР-ЛАТ».

Предметом вказаних договорів також були підрядні роботи по ремонту покрівлі торгово-розважального комплексу «Сіті центр Котовський» у місті Одеса у період 2018 року, яким колегія суддів вже надавала правову оцінку.

Такі обставини свідчать про те, що судді під час розгляду цієї справи можуть бути пов`язані із правовою позицією та встановленими обставинами, котра висловлена у справі № 420/3199/19, отже буде порушений принцип судочинства - нейтральність та безсторонність суду.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо суб`єктивного критерію, особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про безсторонність судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими. У цьому зв`язку Європейський Суд з прав людини неодноразово підкреслював, що навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (див. рішення Європейського суду з прав людини від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86 та п. 106 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Олександр Волков проти України» від 27 травня 2014 року).

Таким чином, з огляду на те, що суддями Шляхтицьким О.І. та Семенюком Г.В. , при розгляді справи № 420/3199/19 вже надавалась правова оцінка обставинам щодо здійснення підрядних робіт по ремонту покрівлі торгово-розважального комплексу «Сіті центр Котовський» у місті Одеса у період 2018 року, колегія суддів вважає, що для забезпечення умов, за яких в учасників справи та стороннього спостерігача, а також для того, щоб за суб`єктивним критерієм не виникло б будь-яких сумнівів щодо розгляду даної справи безстороннім та неупередженим судом, заяву про самовідвід судді Шляхтицького О.І., Семенюка Г.В. слід задовольнити та справу передати на повторний розподіл для визначення складу суду.

Аналогічну правову позицію з приводу суб`єктивного критерію висловила Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 04 лютого 2020 року, справа № 908/137/18, № судового рішення в ЄДРСРУ 87918845.

Таким чином, розгляд справи №420/8920/21 у такому складі суду утворить ситуацію, яка може викликати обґрунтовані сумніви щодо неупередженості суддів.

Близьких за змістом висновків дійшов Європейський суд з прав людини у справі «ШКРЛЯ ПРОТИ ХОРВАТІЇ» (CASE OF ЉKRLJ v. CROATIA), заява № 32953/13), постанова від 11 липня 2020.

З огляду на вищевикладене, перевіривши доводи заяви, з метою уникнення будь-яких сумнівів у демонстрації сторонам безсторонності правосуддя, суд дійшов висновку, що заяву про самовідвід слід задовольнити.

Керуючись статтями 39, 321 КАС України,

УХВАЛИВ:

Заяву суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду Шляхтицького О.І. та Семенюка Г.В. про самовідвід у справі № 420/8920/21 - задовольнити.

Справу № 420/8920/21 передати на повторний розподіл в порядку, встановленому статтею 31 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з дати її підписання та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Семенюк Г.В. Домусчі С.Д.