Справа № 260/1641/21
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2021-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року Справа № 260/1641/21 пров. № А/857/15181/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді-доповідача - Качмара В.Я.,

суддів - Затолочного В.С., Мікули О.І.,

при секретарі судового засідання - Хомича О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Ужгородського відділу Державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про визнання дій неправомірними, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Ужгородського відділу Державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) до якої приєдналася ОСОБА_2 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 9 серпня 2021 року (суддя Гаврилко С.Є., м.Ужгород), -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Ужгородського відділу Державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) (далі - ВДВС, МУЮ відповідно) в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 26.04.2021 ВП №65252479 (далі - Постанова).

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 9 серпня 2021 року позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим рішення, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В доводах апеляційної скарги вказує, що державним виконавцем Постанова прийнята в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження» (далі - Закон). Зазначив, що позивачем не було виконано вимоги ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 квітня 2021 року (далі - Ухвала суду), якою позивача було зобов`язано не здійснювати будь-які будівельні роботи без належним чином оформленого права на виконання будівельних робіт на земельній ділянці кадастровий номер :01002:0213 за адресою: АДРЕСА_1 (далі - Земельна ділянка). Вказує, що статті 63 Закону передбачає конкретно визначені дії, які повинні проводитися у конкретно визначені строки державним виконавцем при виконанні рішення зобов`язального характеру.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

До апеляційної скарги відповідача приєдналася ОСОБА_2 подавши про це відповідну заяву. В якій вказує, що позивач у цій справі неналежно з певною систематичністю не виконує Ухвалу суду. Вважає, що Постанова є законною та прийнятою за наявності для цього всіх підстав передбачених Законом. Вказує, що повністю пітримує вимоги апеляційної скарги відповідача у цій справі.

За змістом частини третьої статті 302 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) з заяві про приєднання до апеляційної скарги може міститися клопотання особи про розгляд справи за її участі. За відсутності такого клопотання вважається, що особа не бажає брати участі у судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Оскільки у заяві ОСОБА_2 про приєднання до апеляційної скарги відсутнє клопотання про розгляд справи за її участі, то вона вважається такою, що не бажає брати участі у судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Позивач в судове засідання не з`явилась про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, а тому суд апеляційної інстанції відповідно до частини другої статті 313 КАС вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності належним чином повідомленої сторони.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що станом на час здійснення державним виконавцем перевірки виконання Ухвали суду, позивач не знала про існування ухвали, якою її зобов`язано не здійснювати будь-які будівельні роботи на земельній ділянці, як і не знала про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання такої ухвали, тому Постанова підлягає скасуванню, оскільки наявна поважна причина невиконання рішення.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з правильним застосуванням норм матеріального права і дотриманням норм процесуального права, з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що 21 квітня 2021 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області постановлено Ухвалу суду про забезпечення позову шляхом зобов`язання ОСОБА_1 не здійснювати будь-які будівельні роботи без належним чином оформленого права на виконання будівельних робіт на Земельній ділянці (а.с.47-51).

Державним виконавцем ВДВС Кустрьо Б.В., (далі - державний виконавець) ухвалено постанову про відкриття виконавчого провадження від 22.04.2021 ВП №65252479 з виконання Ухвали суду (а.с.53-54).

За змістом Ухвали суду передбачене негайне її виконання з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження, оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Державним виконавцем 26.04.2021 здійснено виїзд по місцю проведення виконавчих дій за адресою місцезнаходження Земельної ділянки.

26.04.2021 в присутності 2 (двох) понятих та стягувача ОСОБА_2 державним виконавцем складено акт, яким зафіксовано факт проведення ОСОБА_1 будівельних робіт. Вказаний акт було складено за відсутності ОСОБА_1 (а.с.11).

26.04.2021 Постановою на боржника накладено штраф у розмірі 1700 грн за невиконання Ухвали суду (а.с.8, 9).

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі статтею 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається, зокрема, на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Відповідно пункту 1 частини першої статті 3 Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

За змістом частини першої та другої статті 63 Закону за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Статтею 75 Закону встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до частини четвертої статті 19 Закону сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Системний аналіз викладених правових норм свідчить про те, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання боржником судового рішення у встановлений строк без поважних причин. Поважними причинами невиконання боржником рішення можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення боржника, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для виконання рішення у встановлений виконавцем строк та повинні бути підтверджені належними доказами.

Як уже зазначалося судом, Ухвалою суду забезпечено позов ОСОБА_2 шляхом зобов`язання ОСОБА_1 не здійснювати будь-які будівельні роботи без належним чином оформленого права на виконання будівельних робіт на Земельній ділянці.

Із вказаної Ухвали суду видно, що ОСОБА_1 та її представник в судовому засіданні під час розгляду заяви про забезпечення позову 21.04.2021 були відсутніми.

Відомості про отримання копії цієї ухвали ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до супровідного листа ВДВС від 22.04.2021 державним виконавцем було надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №65252479 на адресу ОСОБА_1 . Вказане також підтверджується квитанцією «Укрпошта» про надіслання рекомендованого листа позивачу за трек-номером 741 (а.с.57- 58).

У відповідності до витягу з офіційного сайту «Укрпошта» відстеження поштового відправлення за трек-номером 741, вбачається, що позивачу особисто було вручено вказане поштове відправлення лише 12.05.2021 (а.с. 91).

При цьому, 26.04.2021 державним виконавцем здійснено виїзд по місцю проведення виконавчих дій та прийнято Постанову.

Таким чином, як вірно зазначено судом першої інстанції станом на час здійснення державним виконавцем перевірки виконання Ухвали суду та прийняття оскаржуваної Постанови - 26.04.2021, позивач не знала про існування ухвали, якою її зобов`язано не здійснювати будь-які будівельні роботи на земельній ділянці, так як і не знала про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання такої ухвали.

Враховуючи, наведене, суд приходить до висновку, що Постанова є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки наявна поважна причина невиконання рішення у вигляді необізнаності позивача про таке судове рішення.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі та в заяві про приєднання до неї не спростовують правильності застосування судом норм матеріального права до встановлених ним на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів та обставин справи.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанцій, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 271, 272, 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Ужгородського відділу Державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) до якої приєдналася ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 9 серпня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня проголошення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді В. С. Затолочний
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 21 жовтня 2021 року.