Справа № 460/2451/21
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2021-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 рокуЛьвівСправа № 460/2451/21 пров. № А/857/14824/21

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Кузьмича С.М., Шавеля Р.М.

при секретарі судового засідання: Волошин М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 27.04.2021 року (рішення ухвалене у м. Рівне судом у складі головуючого судді Друзенко Н.В., повне судове рішення складено 27.04.2021) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинення певних дій,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2021 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, які полягають у припиненні виплати пенсії по інвалідності, призначеної у відповідності до ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області поновити нарахування та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а також державну пенсію особам, віднесеним до 1 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі шести мінімальних пенсій за віком, відповідно до ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" починаючи із 01.01.2017.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що з 01.01.2017 позивачу припинено виплату пенсії по інвалідності відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Крім того, зазначає, що відповідач виплачував пенсію в період з 01.01.2017 по даний час в значно меншому розмірі при цьому керуючись Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії від 03.10.2017 № 2148-VIII, яким скасовано особливий порядок виплати працюючим пенсіонерам, а не як передбачено чинним законодавством, зокрема відповідно дії норм статей 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а не встановлених відповідно Кабінетом Міністрів України, положення дій яких було визнано неконституційними. Просив позов задоволити.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 27.04.2021 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржила ОСОБА_1 . Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задоволити.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України, фіксування процесу не здійснювалося оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (1 категорії), інвалідом ІІІ групи та має право на пільги та компенсації, встановлені Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 30.11.2004 та довідкою МСЕК від 19.12.2016 та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію як інвалід ІІІ групи відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи.

15.02.2021 позивач звернулася до відповідача з заявою про відновлення виплати пенсії, призначеної як інваліду третьої групи по захворюванню віднесених до першої категорії потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи з 01.01.2017, у зв`язку з відсутністю підстав для її невиплати.

17.03.2021 листом №1579-1066/П-02/8-1700/21 відповідач повідомив та роз`яснив позивачу, що вона отримує пенсію по інвалідності, як особа з інвалідністю IIІ групи, внаслідок захворювання, пов`язаного з наслідками аварії на ЧАЕС, обчислену відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». 23.11.2011 Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 1210 Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка набрала чинності з 01.01.2012. Зазначеною постановою, затверджено порядок визначення розміру основної та додаткової пенсії особам, постраждалим від наслідків аварії на ЧАЕС, з рахуванням прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність та наявних даних про заробітну плату, нараховану за роботу у зоні відчуження. Відповідно до цього порядку і проводиться обчислення пенсії позивачу. З 01.01.2017 виплату пенсії по інвалідності 3 групи позивачу припинено у зв`язку з набранням чинності Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 06.12.2016 №177474-VIII та встановлення станом на 01.01.2017 факту її роботи на посаді, яка відповідно до цього Закону права виплачувати позивачу пенсію не дає. 11.10.2017 набрав чинності Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій від 03.10.2017 № 2148-VIII, яким скасовано особливий порядок виплати працюючим пенсіонерам. Відповідно з 01.10.2017 виплата ОСОБА_1 пенсії проводиться у розмірі: з 01.10.2017 - 1768,02 грн, 01.12.2018 - 1817,52 грн, з 01.07.2019 - 1891,22 грн, з 01.12.2019 - 1972,62 грн, 01.07.2020 - 2054,02 грн. Відповідно до Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік, з 01.12.2020 прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, збільшено з 1712,00 грн до 1769,00 грн. У зв`язку з цим перераховано мінімальний розмір пенсії та доплати і підвищення до пенсій, які залежать від прожиткового мінімуму. Враховуючи зазначене, з 01.12.2020 розмір пенсійної виплати позивача становить 2116,72 грн, в тому числі: 1945,90 грн - пенсія по інвалідності 3 групи у розмірі відшкодування фактичних збитків (1769,00 грн х 110 %) + 170,82 грн - додаткова пенсія особі з інвалідністю 3 групи з числа потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

1 квітня 2015 року набрав чинності Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення, яким внесено зміни до статті 47 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та визначено, що тимчасово, у період з 01 квітня по 31 грудня 2015 року, у період роботи особи (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України від 22 жовтня 1993 року №3551-XII Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту) на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених, зокрема, Законом України Про державну службу, пенсії, призначені відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування не виплачуються.

З 01 квітня 2015 року призначені за Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування пенсії по інвалідності не виплачуються, у разі роботи осіб на посадах, які дають право на призначення, зокрема, пенсій у порядку та на умовах, передбачених Законом України Про державну службу.

З 01 січня 2016 року набрав чинності Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України №911-VIII, яким внесено зміни до частини першої статті 47 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, абзаци другий і третій якої викладені в такій редакції: Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року: особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України Про державну службу, Про прокуратуру, Про судоустрій і статус суддів, призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Відтак, з 01 січня 2016 року призначені пенсії не виплачуються у разі роботи осіб на посадах та на умовах, передбачених, зокрема, Законом України Про державну службу.

З 01 січня 2017 року редакція статті 47 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування була чинна зі змінами внесеними Законом України від 6 грудня 2016 року №1774-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, відповідно до якої тимчасово, по 31 грудня 2017 року особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту), які займають посади державної служби, визначені Законом України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII Про державну службу, а також працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України Про прокуратуру, Про судоустрій і статус суддів, призначені пенсії / щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Статтею 58 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (із змінами, внесеними згідно із Законом № 1774-VIII від 06.12.2016) передбачено, що тимчасово, по 31 грудня 2017 року, пенсії, призначені відповідно до цього Закону особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту), які займають посади державної служби, визначені Законом України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII Про державну службу, а також працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України Про прокуратуру, Про судоустрій і статус суддів, призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Законом України № 1774-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України фактично продовжено тимчасовий порядок обмеження виплати пенсій працюючим пенсіонерам з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року.

З 1 січня 2017 року єдиною підставою для припинення виплати пенсії є перебування особи на державній службі. Таке обмеження щодо виплати пенсії законодавець передбачив на період роботи пенсіонера на відповідній посаді та за відповідних умов, виплата пенсії поновлюється після звільнення з роботи, це є єдиною підставою для поновлення виплати пенсії згідно чинного законодавства.

Аналогічна правова позиція відображена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 31 травня 2018 року (справа №570/4530/16-а), 20 грудня 2018 року (справа №191/3630/16-а), 21 лютого 2019 року (справа №564/2029/16-а), 31 січня 2019 року (справа №490/9844/16-а), від 29 липня 2020 року у справі №155/1598/16-а (провадження №К/9901/22516/18).

Виплата пенсії в подальшому була відновлена на підставі Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій 3 жовтня 2017 року № 2148-VIII.

Відтак, позивачу було відновлено виплату пенсії з 01.10.2017.

Таким чином, у Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області були відсутні правові підстави для виплати пенсії позивачу в період з 01.01.2017 по 30.09.2017, а з 01.10.2017 така виплата поновлена.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення врегульовані Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII від 28.02.1991.

Частиною 4 статті 54 Закону №796-XII (в редакції від 09.07.2007 - згідно з рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 №10-рп/2008) визначено, що в усіх випадках розміри державної пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими:

по I групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком;

по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком;

по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком;

дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком.

Частиною 1 статті 50 цього ж Закону у цій же редакції, передбачено, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірах: - інвалідам I групи - 100 процентів мінімальної пенсії за віком; - інвалідам II групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком; - інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Вихідним критерієм розрахунку державної і додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої, згідно з частиною першою статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-IV від 09.07.2003 встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Як вбачається з матеріалів справи, нарахування та виплата позивачу основної державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, передбачених статями 50, 54 Закону №796-XII, з 1 січня 2016 року здійснювалися у відповідності до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи №1210 від 23.11.2011.

Згідно статті 63 Закону №796-XII, фінансування витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного і місцевого бюджетів та інших джерел, не заборонених законодавством. Правові засади функціонування бюджетної системи України, її принципи, основи бюджетного процесу і міжбюджетних відносин та відповідальність за порушення бюджетного законодавства визначені у Бюджетному кодексі України.

Відповідно до частини 1 статті 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачене законом про Державний бюджет України.

1 січня 2015 року набрав чинності Закон України Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин №79-VIII від 28.12.2014, пунктом 63 якого розділ VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України доповнений пунктом 26, яким установлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону №796-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Вказані положення Закону №79-VIII не були визнанні неконституційними.

Із набуттям чинності Закону №79-VIII, Кабінету Міністрів України були надані повноваження щодо визначення розміру виплат передбачених, зокрема, статями 50, 54 Закону № 796-XII.

Відтак, чинним законодавством не передбачено норм щодо обчислення пенсій особам, які постраждали від наслідків аварії на ЧАЕС у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком (основна пенсія) та 50% від розміру мінімальної пенсії за віком (додаткова пенсія), а вказані виплати проводяться в порядку та у розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України у Постанові №1210 від 23.11.2011 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Аналогічна правова позиція щодо визначення розмірів пенсійних виплат, передбачених відповідними статтями Закону №796-XII, з 1 січня 2016 року висловлена Верховним Судом в постановах від 21.02.2018 по справі № 619/2262/17, від 19.06.2018 по справі №344/14522/17 та від 06.11.2018 по справі №303/6762/16-а.

Конституційним Судом України, у рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 вказано, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Разом з тим, постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 25.01.2016 по справі №569/17257/15-а, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано неправомірним рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області щодо припинення ОСОБА_1 виплати пенсії по інвалідності, призначеної у відповідності до ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Зобов`язано Управління пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії по інвалідності, призначену у відповідності до ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у попередньому розмірі, починаючи з 01 червня 2015 року.

Проте, вказаним судовим рішенням був вирішений спір між позивачем та територіальним органом Пенсійного фонду України, в частині вимог щодо нарахування та виплати позивачу додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, передбаченої статтею 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком починаючи з 01 червня 2015 року без зазначення кінцевої дати.

Апеляційний суд звертає увагу, що підставою позову у даній справі є припинення виплати пенсії позивачу з 01.01.2017 у відповідності до Закону України № 1774-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України.

Натомість, у справі №569/17257/15-а підстави позову були відмінні від тих, що зазначені ОСОБА_1 у позовній заяві в даній справі, а саме, щодо позовних вимог про нарахування та виплату позивачу додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, як особі віднесеній до категорії 1, інваліду І групи інвалідності, пов`язаної з Чорнобильською катастрофою, згідно зі статтею 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком відповідно за період починаючи з 01 червня 2015 року.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для відмови у задоволені адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 27.04.2021 року у справі №460/2451/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді С. М. Кузьмич
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 20.10.2021