Справа № 280/4751/21
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2021-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
20 жовтня 2021 року Справа № 280/4751/21

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В. розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення суду щодо вирішення питання про судові витрати по справі за позовом
ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
про визнання бездіяльність протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Міністерства внутрішніх справ України (далі відповідач-1), до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Запорізькій області» (далі відповідач-2), третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якій позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області оновленої довідки про розмір її грошового забезпечення станом на 19 листопада 2019 року відповідно до статей 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» із обов`язковим зазначенням відомостей про розмір основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії для здійснення обчислення і перерахунку основного розміру пенсії з 01 грудня 2019 року;
- зобов`язати відповідача скласти і направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 19 листопада 2019 року відповідно до статей 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії для проведення з 01 грудня 2019 року перерахунку розміру пенсії позивача.
05 жовтня 2021 року Запорізьким окружним адміністративним судом ухвалено рішення по суті розгляду справи №280/4751/21.
Ухвалою суду від 11 жовтня 2021 року заяву призначено до розгляду на 20 жовтня 2021 року.
20 жовтня 2021 року представником Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Запорізькій області» до суду подано клопотання, в якому зазначає, що проти стягнення витрат з державної установи заперечує, вважає заявлені витрати на правничу допомогу неспівмірними. Просить суд розглядати заяву в порядку письмового провадження.
Представники, ОСОБА_1 , Міністерства внутрішніх справ України та Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в судове засідання не прибули, про дату час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином, заяв та клопотань до суду не надано.
Суд, розглянувши заяву позивача про стягнення витрат на правову допомогу зазначає наступне.
За правилами частини 1 статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Так відповідно до пункту 1 частини 3 статті 132 КАС України визначено до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.
Частинами 1 та 2 статті 16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до вимог статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України, від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України, від 30 березня 2004 року у справі Меріт проти України заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
У частині 5 статті 143 КАС України зазначено, що у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.
Згідно з частиною 1 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Як зазначено у частині 3 статті 252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
На підтвердження витрат на правничу допомогу заявником надано до суду копії:
- договору про надання професійної правничої (правової) допомоги від 06 травня 2021 року;
- акт приймання передачі наданих послуг за договором про надання професійної правничої (правової) допомоги від 06 травня 2021 року на загальну суму 8500,00 грн., з яких: Складання проекту позовної заяви 3500,00 грн.; подача до Запорізького окружного адміністративного суду позовної заяви 1000,00 грн.; написання відповіді па відзив на позовну заяву у справі № 280/4751/21 1000,00 грн.; подача до Запорізького окружного адміністративного суду відповіді на відзив на позовну заяву 1000,00 грн.; написання заяви про вирішення питання судових після ухвалення рішення у справі 1000,00 грн.; подача до Запорізького окружного адміністративного суду заяви про вирішення питання судових витрат після ухвалення рішення у справі 1000,00 грн.;
- детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання про професійної правничої (правової) допомоги за договором про надання професійної правничої (правової) допомоги від 06 травня 2021 року;
- квитанцію №2021/10/10 про оплату послуг з надання професійної правничої (правової) допомоги наданих на підставі договору від 06 травня 2021 року;
- ордер серіяАР №1046907.
Оцінивши долучені до матеріалів справи докази, щодо розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити таке.
Частиною дев`ятою статті 139 КАС України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У пункті 269 Рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).
Позивачем доведено суду надання йому адвокатом юридичних послуг.
Втім, вирішуючи питання про розподіл понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до неспівмірності розміру витрат на правничу допомогу, в частині надання послуг щодо складення позовної заяви, відповіді на відзив, заяви про ухвалення додаткового рішення, а також подачі таких заяв до суду.
Так з Детального опису робіт (наданих послуг) судом встановлено, що складання проекту позовної заяви становить 3500,00 грн.; подача до Запорізького окружного адміністративного суду позовної заяви становить 1000,00 грн.; написання відповіді па відзив на позовну заяву у справі № 280/4751/21 становить 1000,00 грн.; подача до Запорізького окружного адміністративного суду відповіді на відзив на позовну заяву становить 1000,00 грн.; написання заяви про вирішення питання судових після ухвалення рішення у справі становить 1000,00 грн.; подача до Запорізького окружного адміністративного суду заяви про вирішення питання судових витрат після ухвалення рішення у справі становить 1000,00 грн.
Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.
Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 04 серпня 2020 року у справі № 810/3213/16.
Представником позивача до суду не надано розрахунку годин витрачених на виконану роботу та не надано суду розрахунку правової допомоги із відображенням вартості за кожну надану послугу.
Отже, суд не може встановити співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката з часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг).
Оцінивши зміст вказаного позову, розміру гонорару, на предмет співмірності цих послуг категорії складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та значенню справи, суд дійшов висновку про надмірне завищення ціни за надані послуги адвоката.
Суд роблячи висновок про неспівмірність витрат на правничу допомогу, виходить з того, що предмет позову про зобов`язання підготувати на направити оновлену довідки про розмір грошового забезпечення, підстави заявленого позову, які не потребують значного часу для їх викладення, враховуючи, зокрема, і сталу судову практику в аналогічних правовідносинах.
Отже суд приходить до висновку, що співмірним, розумним та справедливим розміром витрат на правничу допомогу, в частині складання позовної заяви, є сума 1000,00 грн., а складання відповіді на відзив та заяви про ухвалення додаткового судового рішення по 500,00 грн., за кожну заяву.
Щодо витрат визначених у вигляді подачі до Запорізького окружного адміністративного суду документів (позовної заяви, відповіді на відзив, заяви про ухвалення додаткового рішення) у сумі 3000,00 грн., то суд вважає, що вони не підлягають стягненню, оскільки об`єктивно не підтвердженні відповідними доказами.
Таким чином суд приходить до висновку про необхідне зменшити розміру витрат на правову допомогу, оскільки вважає, що судові витрати на правничу допомогу у сумі 8 500,00 грн. є не обґрунтованими та не можуть бути стягнуті на користь позивача, а з урахуванням вимог частини 5 статті 134 КАС України, витрати на професійну правничу допомогу мають бути відшкодовані позивачу лише у сумі 2 000,00 грн.
Щодо суб`єкта владних повноважень з якого підлягають стягнення витрат на правничу допомогу, то суд зазначає про таке.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України визначено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Разом з тим, частиною 3 статті 139 КАС України зазанчено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Суд зазначає, що позовні вимоги позивача задоволено лише до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Запорізькій області».
Таким чином стягнення витрати на професійну правничу допомогу підлягає саме з відповідача-2, оскільки такий є окремою юридичною особою не є структурним підрозділом, а Міністерство внутрішніх справ України відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є лише засновником державної установи.
Отже, заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення суду щодо вирішення питання про судові витрати підлягає частковому задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.134, 139, 143, 241, 243, 252 КАС України, суд
Заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення суду щодо вирішення питання про судові витрати, задовольнити частково.
В іншій частині заяви відмовити.
Копію додаткового рішення направити сторонам по справі.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Додаткове судове рішення у повному обсязі складено та підписано 20 жотвня 2021 року.

Суддя Д.В. Татаринов