Справа № 640/18091/20
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Костюк Л.О., Пилипенко О.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 березня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з вимогами про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Галунько Л.І. про відкриття виконавчого провадження № 61727741 від 06.04.2020.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем відкрито виконавче провадження на підставі постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ЕАК №1720702 від 08.11.2019, щодо якої пропущений строк пред`явлення до виконання.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 березня 2021 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням до Шостого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою звернувся Подільський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом не повно з`ясовано обставини у справі, висновки суду не відповідають дійсним обставинам, внаслідок чого порушено норми матеріального та процесуального права та ухвалено незаконне рішення у справі.

Зокрема, апелянтом зазначено що позивач пропустив строк звернення до суду щодо оскарження постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, який закінчився 30.07.2020. Окрім того відповідач вважає, що судом першої інстанції не враховано пояснень щодо вчасного пред`явлення до виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, зокрема тих обставин, що через великий обсяг роботи постанова не була вчасно зареєстрована відділом, а дата 06.04.2020 не є вхідною датою виконавчого документу, а є зазначена начальником Подільського ВДВС при внутрішньому візуванні виконавчих документів.

Також апелянт заперечує проти розміру витрат на професійну правову допомогу, визначену судом першої інстанції до стягнення.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.10.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), призначено її до розгляду у порядку письмового провадження.

Від позивача письмового відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що не перешкоджає розглядові скарги за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин першої, третьої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що 06.04.2020 державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Галунько Л.І. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №61727741 з примусового виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ЕАК №1720702 від 08.11.2019 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в сумі 1020,00 грн.

Вважаючи, що постанову винесено поза строками пред`явлення до виконання, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, за результатами розгляду якого судом першої інстанції ухвалено рішення від 03 березня 2021 року.

Переглядаючи зазначене рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з того, що постанова про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАК №1720702 від 08.11.2019 оформлена відповідно до вимог статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», та містить дату набрання законної сили - 17.11.2019.

Строк пред`явлення рішення до виконання - три місяці з дня набрання чинності.

В силу частини першої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

За пунктом 2 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Як зазначено вище, постанова про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ЕАК №1720702 від 08.11.2019 набрала чинності 17.11.2019, отже з урахуванням частини першої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» строк пред`явлення до виконання зазначеної постанови закінчився 18.02.2020.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, виконавче провадження №61727741 з примусового виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ЕАК №1720702 від 08.11.2019 відкрито постановою відповідача від 06.04.2020, тобто після завершення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Відповідач вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ЕАК №1720702 від 08.11.2019 пред`явлена до виконання у передбачений Законом України «Про виконавче провадження» строк, обґрунтовуючи це тим, що за реєстром №2510/41/11/4/02-2020 від 22.01.2020, виданим Управлінням патрульної поліції у м. Києві про надсилання до відділу ДВС постанов про адміністративне правопорушення, виконавчий документ пред`явлено до виконання 22.01.2020.

Водночас, в апеляційній скарзі відповідач визнає ті обставини, що внаслідок великого обсягу роботи вказана постанова зареєстрована невчасно, а дата 06.04.2020 є датою проставлення керівником резолюції стосовно подальшого руху документу.

Окрім того, реєстр № 2510/41/11/4/02-2020 від 22.01.2020, виданий Управлінням патрульної поліції у м. Києві, про надсилання до відділу ДВС постанов про адміністративне правопорушення не є належним доказом направлення постанови про адміністративне правопорушення саме у зазначену на ньому дату, оскільки є лише описом тих документів, які направляються (вручаються) адресату, а дата, яка на ньому міститься, не може ототожнюватися з фактом направлення зазначених у ньому документів на адресу відповідача.

При цьому ж в матеріалах виконавчого провадження № 61727741 наявна й заява Департаменту патрульної поліції Управління у місті Києві від 06.04.2020 про направлення для примусового виконання в порядку статті 308 КУпАП постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАК №1720702 від 08.11.2019.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем не доведено достатніми та переконливими доказами доводів щодо вчасного пред`явлення постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ЕАК №1720702 від 08.11.2019 до виконання, у зв`язку з чим вважає обґрунтованими твердження позивача про невиконання відповідачем вимог статті 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Стосовно тверджень апелянта про порушення позивачем строку звернення до суду, колегія суддів звертає увагу, що судом першої інстанції надано оцінку зазначеним аргументам, з якою погоджується й суд апеляційної інстанції та в цій частині зазначає, що згідно частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено іншого, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до частини другої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Частиною п`ятою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

У даному випадку позивач дізнався про порушення своїх прав, отримавши копію оскаржуваної постанови під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження - 17.07.2020, а позовом позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва 04.08.2020.

Враховуючи те, що строки звернення до суду Прикінцевими положеннями Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину були продовжені, позивач звернувся до суду у межах строку, визначеного процесуальним законом.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає наявними правові підстави для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ЕАК №1720702 від 08.11.2019.

Окрім іншого апелянт навів доводи стосовно завищеного розміру витрат на професійну правову допомогу.

У цій частині колегією суддів встановлено, що 31.07.2020 між ОСОБА_1 (Клієнт) та Адвокатським бюро «Олександра Осадька» (Бюро) укладено договір про надання правничої (правової) допомоги 31/07, за умовами якого клієнт доручає, а Бюро бере на себе зобов`язання надавати клієнту правову допомогу, передбачену Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» у сферах господарського, кримінального, цивільного, адміністративного та інших галузях права, а також здійснювати представництво інтересів клієнта в судах, інших органах та у відносинах з третіми особами, в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, додатковими угодами (додатками), до нього та зверненнями (замовленнями) клієнта з відповідними дорученнями на надання правової допомоги, а клієнт у свою чергу зобов`язується оплатити надання такої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору.

Згідно з додатковою угодою № 1 до Договору про надання правничої (правової) допомоги № 31/07 від 31.07.2020 вартість надання правової допомоги з підготовки і подання в інтересах клієнта позову про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 61727741 від 06.04.2020 складає 10 125,00 грн.

Відповідно до акту приймання - передачі наданих послуг від 17.09.2020 винагорода (гонорар) за надання правничої допомоги по Договору про надання правничої (правової) допомоги № 31/07 від 31.07.2020 визначена Сторонами наступним чином:

- аналіз наданих клієнтом документів та інформації, запит додаткових документів, вивчення отриманих документів - 1 година (1500,00 грн.);

- формування правової позиції по справі, аналіз нормативно правової бази та судової практики - 3 години (4500,00 грн.);

- підготовка позовної заяви разом з додатками, подання позовної заяви до Окружного адміністративного суду міста Києва - 2 години (3000,00 грн.);

- підготовка заяви до Окружного адміністративного суду міста Києва щодо витрати на правничу (правову) допомогу адвоката - 0, 75 години (1125,00 грн.).

Всього на загальну суму 10 125,00 грн.

Позивачем на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу додано до матеріалів справи копію договору про надання правничої (правової) допомоги № 31/07 від 31.07.2020, додаткової угоди № 1 до договору про надання правничої (правової) допомоги № 31/07 від 31.07.2020, акта № 1 приймання-передачі наданих послуг від 17.09.2020, довідку від 17.09.2020 про сплату судових витрат з надання професійної правничої допомоги на суму 10 125,00 грн., ордер серії ЧК № 125433.

Після дослідження письмових доказів, наданих позивачем на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції визнав, що останнім доведено фактичне надання адвокатом Осадько О.О. правничої допомоги ОСОБА_1 , а також оплату цих послуг позивачем. Водночас, застосувавши принципи реальності, розумності та співмірності, зазначив, що сплачена позивачем сума за надання адвокатом вищевказаних послуг (аналіз наданих клієнтом документів та інформації, запит додаткових документів, вивчення отриманих документів вартістю 1500,00 грн., формування правової позиції по справі, аналіз нормативно правової бази та судової практики вартістю 4500,00 грн., підготовка позовної заяви разом з додатками, подання позовної заяви до Окружного адміністративного суду міста Києва вартістю 3000,00 грн., підготовка заяви до Окружного адміністративного суду міста Києва щодо витрати на правничу (правову) допомогу адвоката вартістю 1125,00 грн.), не є обґрунтованою у контексті дослідження обсягу таких послуг із урахуванням складності справи, а зазначені у акті витрати на їх виконання є явно завищеними.

Таким чином, аргументи апелянта, зазначені в цій частині в апеляційній скарзі, враховано під час вирішення питання щодо відшкодування позивачу витрат на професійну правову допомогу. За висновками суду першої інстанції, з якими погоджується й колегія суддів апеляційного суду, справедливим і співмірним відшкодуванням вищевказаних витрат є сума 4 000,00 грн.

За наведених обставин колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції та не знаходить підстав для скасування або зміни рішення суду від 03 березня 2021 року.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів зазначає, що інших доводів і доказів, ніж викладені відповідачем під час розгляду справи в суді першої інстанції, апелянт не навів, а судова колегія не встановила, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду попередньої інстанції та не дають підстав для висновку, що Окружним адміністративним судом міста Києва при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Виходячи з наведеного, колегія суддів залишає рішення суду першої інстанції без змін, у зв`язку з чим відсутні й підстави для перерозподілу судових витрат.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 березня 2021 року у справі №640/18091/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя - доповідач О.М. Кузьмишина

Судді Л.О. Костюк

О.Є. Пилипенко