Справа № 640/29028/21
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2021-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

19 жовтня 2021 року м. Київ № 640/29028/21

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючої судді Клочкової Н.В., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Київській області,

Державної податкової служби України

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач), адреса: АДРЕСА_1 до Головного управління ДПС у Київській області (надалі - відповідач 1), адреса: 03151, м. Київ, вулиця Народного Ополчення, 5-А, Державної податкової служби України (надалі - відповідач 2), адреса: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8 в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУ ДПС у Київській області від 11.06.2021 № 1064-п про призначення документальну позапланову виїзну перевірку ОСОБА_1 та акт про результати документальної позапланової перевірки № 10431/10-36-07-13/ НОМЕР_1 від 30.06.2021 року.

- визнати протиправними та скасувати: рішення від 29.07.2021 № про сплату 7999,02 грн; рішення від 29.07.2021 № про сплату 369,82 грн; рішення від 29.07.2021 № про сплату 1462,56 грн; податкове повідомлення-рішення від 29.07.2021 № про сплату 340,00 грн; податкове повідомлення-рішення від 29.07.2021 № про сплату 21 998,14 грн; податкове повідомлення-рішення від 29.07.2021 № про сплату 340, 00 грн; податкове повідомлення-рішення від 29.07.2021 № про сплату 120, 43 грн; податкове повідомлення-рішення від 29.07.2021 № про сплату 1833,17 грн; податкове повідомлення-рішення від 29.07.2021 № про сплату 1020,00 грн; податкове повідомлення-рішення від 29.07.2021 № про сплату 2364, 60 грн.

- визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової служби України від 24.09.2021 № 8346/Д/99-00-06-02-01-09 про залишення скарги без розгляду.

Підставою позову вказано порушення прав та інтересів позивача, внаслідок прийняття оскаржуваних рішень.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно з пунктів. 4, 5 частни 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Пунктом 9 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло.

Натомість, під викладом обставин розуміється обґрунтування порушених прав та інтересів позивача оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача у сфері публічно-правових відносинах.

З аналізу тексту позовної заяви вбачається, що у прохальній частині позивач просить суд, зокрема, визнати протиправним та скасувати акт про результати документальної позапланової перевірки №10431/10-36-07-13/ від 30.06.2021.

У контексті з цим суд звертає увагу позивача на те, що акт перевірки є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки інспектора щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства, не породжує, не змінює та не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає відповідальність, а тому не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні ст. 5 КАС України, яке може бути оскаржено до адміністративного суду.

При цьому, дії службової особи щодо складання такого акта та включення до нього певних висновків не породжують обов`язкових юридичних наслідків, що не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для позивача.

Отже, провадження у справі в частині позовних вимог щодо оскарження акта перевірки відповідача не можуть бути предметом розгляду, оскільки акт перевірки є не правовим актом індивідуальної дії, який не підлягає оскарженню в суді.

Таку правову позицію висловлено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі 9901/633/18, від 22.03.2018 у справі №800/559/17, від 03.04.2018 у справі №9901/152/18 та від 30.05.2018 у справі №9901/497/18. Аналогічну позицію у подібних правовідносинах було висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 20.03.2019 у справі №810/5854/14.

З огляду на наведене вище, суд пропонує позивачу уточнити зміст позовних вимог.

У зв`язку з чим, суд пропонує позивачу уточнити зміст позовних вимог та привести позовну заяву у відповідність до вимог статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

У відповідності до частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В той же час, позивачем до позовної заяви не додано документ про сплату судового збору, проте в позовній заяві позивач просить про відстрочення сплати судового збору, у зв`язку з скрутним матеріальним положенням позивача.

Щодо клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

За визначенням статті 1 Закону України "Про судовий збір", судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до підпункту 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно з частиною 1 статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

У відповідності до частини 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

З вказаного вище вбачається, що ОСОБА_1 не є особою, на яку розповсюджується дія законодавства щодо зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення його сплати.

При цьому, позивачем не надано жодних доказів з яких вбачалось, що у позивача відсутні кошти для сплати судового збору.

Таким чином враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що на теперішній час існують перешкоди для сплати останнім судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі, тобто, не підтверджено наявності обставин, які б давали суду можливість переконатись у скрутному матеріальному становищі позивача, суд дійшов висновку про зобов`язання подати до суду належні та допустимі докази на підтвердження наявності обставин які підтверджують неможливість сплати позивачем судового збору за подачу позовної заяви.

Суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що належними та допустимими доказами на підтвердження реальності обставин які підтверджують неможливість сплати позивачем судового збору за подачу позовної заяви можуть бути:

1. Довідка, що підтверджує заборгованість з виплати заробітної плати;

2. Довідка за формою 1-ДФ про доходи (а саме про відсутність доходу за попередній рік);

3. Документи про нарахування субсидій;

4. Документи про надання соціальної допомоги малозабезпеченим;

5. Довідка про розмір пенсії, стипендії та ін;

При цьому, суд звертає увагу позивача, що чинним законодавством встановлено, що суд не наділений повноваженнями самостійно обирати, або звільнити позивача від сплати судового збору, або відстрочити його сплату, або надати розстрочку у його сплаті.

Так, у преамбулі Закону України «Про судовий збір» визначено правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про судовий збір» судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі.

Пунктом 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» установлена у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі для працездатних осіб з 1 січня 2021 року - 2270 гривень.

З урахуванням розміру заявлених вимог та наведених положень законодавства вбачається, що ставка судового збору за звернення до суду з вказаним адміністративним позовом становить 2724,00 грн (дві вимоги немайнового характеру та одна вимога майнового характеру).

За таких підстав, позивачу слід надати суду документ про сплату судового збору на рахунок Окружного адміністративного суду міста Києва у розмірі 2724,00 грн, за звернення до адміністративного суду з вказаною позовною заявою або надати належні та допустимі докази, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Вказані недоліки позивач може усунути у п`ятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків шляхом подання до суду:

- уточненої позовної заяви із приведенням позовних вимог у відповідність до вимог статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України;

- оригіналу документу про сплату судового збору на рахунок Окружного адміністративного суду міста Києва за звернення до суду з адміністративним позовом у розмірі 2724,00 гривень (отримувач коштів - УК у Печерському районі міста Києва, код отримувача (код ЄДРПОУ) - 37993783, рахунок отримувача - UA4026007, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, код класифікації доходів бюджету - 22030101) або належних та допустимих доказів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Керуючись статтями 132, 133, 160-162, частиною 1, 2 статті 169, статтею 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

2. Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків.

3. Попередити позивача про те, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви позовна заява буде повернута йому відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Клочкова