Справа № 160/15251/20
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турової О.М.,
розглянувши за правилами загального позовного провадження в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Павлоградвугілля» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
17.11.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області щодо відмови у здійсненні фінансування Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» в розмірі 7263,63грн. для надання ОСОБА_1 матеріального забезпечення - допомоги по тимчасовій непрацездатності за 9 календарних днів його тимчасової непрацездатності за листком непрацездатності серії АДЮ №582918 за період з 26.04.2020 року по 04.05.2020 року, та в розмірі 7942,40грн. для надання ОСОБА_1 матеріального забезпечення - допомоги по тимчасовій непрацездатності за 10 календарних днів його тимчасової непрацездатності за листком непрацездатності серії АДЮ №583067 за період з 12.05.2020 року по 21.05.2020 року - протиправними;
- зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області здійснити фінансування Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» в розмірі 7263,63грн. для надання ОСОБА_1 матеріального забезпечення - допомоги по тимчасовій непрацездатності за 9 календарних днів його тимчасової непрацездатності за листком непрацездатності серії АДЮ №582918 за період з 26.04.2020 року по 04.05.2020 року, та в розмірі 7942,40грн. для надання ОСОБА_1 матеріального забезпечення допомоги по тимчасовій непрацездатності за 10 календарних днів його тимчасової непрацездатності за листком непрацездатності серії АДЮ №583067 за період з 12.05.2020 року по 21.05.2020 року.
В обґрунтування пред`явлених позовних вимог зазначається, що позивач працював помічником начальника дільниці ремонтно-відновлювальних робіт з повним робочим днем у шахті у Виробничому структурному підрозділі «Шахтоуправління Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», з 29.05.2020 року був звільнений за п.2 ст.40 КЗпП України. Відповідно до наказу ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 15.04.2020 року №2432 з 20.04.2020 року по 15.05.2020 року на підприємстві оголошено простій з оплатою праці працівників, що знаходяться в простої, в розмірі не нижче тарифної ставки (окладу). В період часу з 21.04.2020 року по 04.05.2020 року та з 07.05.2020 року по 21.05.2020 року позивач був тимчасово непрацездатним у зв`язку із загальним захворюванням. В подальшому, за твердженням позивача, відповідно до вимог законодавства роботодавцем йому було нараховано допомогу по тимчасовій непрацездатності за період з 21.04.2020 року по 04.05.2020 року, за перші 5 днів тимчасової непрацездатності за власні кошти у сумі 4072,10грн. та за рахунок відповідача 9 календарних днів у сумі 7263,63грн., а також за період з 07.05.2020 року по 21.05.2020 року за рахунок роботодавця за перші 5 днів тимчасової непрацездатності у сумі 3971,20грн. та за рахунок відповідача 10 календарних днів у сумі 7942,40грн. Розрахунки допомоги, яка підлягає оплаті за рахунок коштів Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, по кожному листку непрацездатності були передані роботодавцем на розгляд відповідачу. Однак, відповідачем заяви-розрахунки щодо виплати позивачеві допомоги по тимчасовій непрацездатності на підставі листів непрацездатності прийняті не були, оскільки, на думку відповідача, допомога по тимчасовій непрацездатності за календарні дні тимчасової непрацездатності, які збігаються з календарними днями перебування працівника в простої, за рахунок фонду не надається, так як це буде суперечити нормам ч.1 ст.22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Таку відмову відповідача позивач вважає протиправною, оскільки, на його думку, період простою підприємства не належить до переліку підстав для відмови в наданні допомоги по тимчасовій непрацездатності, встановлених статтею 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», під час простою підприємства не з вини працівника допомога по тимчасовій непрацездатності має надаватися працівнику на загальних підставах. Таким чином, на переконання позивача, відповідач, як страховик, безпідставно відмовив у фінансуванні для позивача матеріального забезпечення допомоги по тимчасовій непрацездатності за 9 календарних днів в розмірі 7263,63грн. за період з 26.04.2020 року по 04.05.2020 року та за 10 календарних днів у розмірі 7942,40грн. за період з 12.05.2020 року по 21.05.2020 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року вказана позовна заява залишена без руху та позивачеві надано строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову шляхом подання до суду належним чином завірених копій документів, що додані до позовної заяви, для відповідача та для третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача.
На виконання ухвали суду від 23.11.2020 року позивачем 19.02.2021 року усунуті недоліки позовної заяви.
14 квітня 2021 року на електронну адресу суду від представника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на те, що в період з 20.04.2020р. по 15.05.2020р. на позивача поширювався режим простою, про що свідчить наказ ВСП «Шахтоуправління Дніпровське» ВАТ «Павлоградвугілля» від 15.04.2020р. №2432. При цьому позивача було увільнено від роботи згідно з листками непрацездатності серії АДЮ №582919 у період з 21.04.2020 року по 04.05.2020 року та серії АДЮ №583067 у період з 07.05.2020 року по 21.05.2020 року у зв`язку із з причиною непрацездатності: загальне захворювання. Отже, на час оголошення 15.04.2020 року режиму простою з 20.04.2020 року ОСОБА_1 вважався працездатним, тому твердження в позовній заяві про перебування його в цей період у тимчасовій непрацездатності є хибним. Будь-якого відношення до факту попередження чи непопередження роботодавцем свого працівника про поширення на нього режиму простою Управління не має. Так, до Павлоградського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області (далі - Павлоградське відділення) 21.05.2020р. та 10.06.2020р. від страхувальника ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» надійшли заяви-розрахунки за номерами 001614 та 001757 про здійснення фінансування для надання матеріального забезпечення застрахованим особам, але з огляду на вищенаведене, 24.06.2020р. та 17.06.2020р. Павлоградським відділенням їх відхилено з причини включення до них листків непрацездатності працівників підприємства з періодом непрацездатності, що збігається з періодом простою підприємства. При цьому, ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» не підтверджено факт виходу таких працівників на роботу у період простою. Посилання позивача на вичерпний перелік підстав, при яких матеріальна допомога не призначається, що визначений у ст.23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», за твердженням відповідача, є помилковим. Виплата допомоги по тимчасовій непрацездатності у разі настання страхового випадку у період простою підприємства суперечить самій сутності такої допомоги, яка є формою матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати, оскільки у випадку простою підприємства заробітна плата працівникам не нараховується, тому і підстав для її компенсації не існує. Таким чином, за твердженням відповідача, враховуючи позицію Міністерства соціальної політики України, яка викладена в листі від 31.07.2015р. №445/18/99-15, для працівників підприємства, яким на час простою визначено спеціальний графік виходу на роботу або передбачено необхідність виходу на роботу на певний період, допомога по тимчасовій непрацездатності за рахунок коштів Фонду надається на загальних підставах за календарні дні його тимчасової непрацездатності. Вказана позиція також підтверджена листом від 20.10.2020р. №010-4474 Міністерства соціальної політики України. При цьому нормами КЗпП України не передбачено втрату права працівника, який відповідно до наказу роботодавця знаходиться в простої, на отримання від роботодавця гарантованої виплати, передбаченої статтею 113 КЗпП України, у випадку його захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві, що співпали з періодом простою (при цьому не передбачений вихід на роботу), працівник повинен отримати виплату з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого розряду (окладу). Оскільки у цей період не відбувається факт втрати заробітної плати, допомога по тимчасовій непрацездатності за календарні дні тимчасової непрацездатності, які збігаються з календарними днями перебування підприємства в простої (при цьому не передбачений вихід на роботу працівника), за рахунок коштів Фонду не надається, оскільки це буде суперечити нормам частини першої статті 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Таким чином, враховуючи норми діючого законодавства про соціальне страхування у сукупності, Павлоградським відділенням цілком правомірно відхилено заяви-розрахунки ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», які надійшли 21.05.2020р. та 10.06.2020р., за відсутністю правових підстав для їх фінансування. Також, правомірність дій відповідача підтверджено Актом перевірки додержання законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування Павлоградським відділенням управління №45/4.5-2 від 23.10.2020 року, яким порушень з боку Павлоградського відділення при відмові у фінансуванні страхувальників для надання матеріального забезпечення застрахованим особам у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності за рахунок коштів Фонду, що містять листки непрацездатності за час простою підприємства, не встановлено. Посилання позивача у позові на висновок Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі №1740/1838/18 відповідач вважає некоректним та безпідставним, оскільки дану справу не можна вважати тотожною. З огляду на викладене, відповідач вважає, що Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області діяло в межах повноважень та згідно з чинним законодавством.
16 квітня 2021 року до канцелярії суду від Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» надійшли пояснення, в обґрунтування яких зазначено, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ВСП «Шахтоуправління Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля». Наказом ВСП «Шахтоуправління Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 15.04.2020 року № 2432 з 20.04.2020 року по 15.05.2020 року оголошено простій для правників департаментів, відділів, дільниць, цехів ВСП «Шахтоуправління Першотравенське». Цим наказом працівникам, які перебувають у простої, дозволяється не знаходитись в період простою за місцем роботи протягом всього робочого дня (зміни). Окрім цього, даним наказом встановлено, що оплату працівникам, які перебувають у простої, нараховувати у відповідності з положенням Колективного договору та Галузевої угоди, у розмірі не нижче тарифної ставки (окладу). Крім того, за твердженням третьої особи, з листа Міністерства праці та соціальної політики України від 23.10.2007 р. №257/06/187-07 «Щодо організації роботи під час простою на підприємстві» слідує, що правилами внутрішнього трудового розпорядку визначаються права і обов`язки працівників і адміністрації, визначається час початку і закінчення роботи, зобов`язання адміністрації організувати облік явки на роботі і залишення роботи тощо. Тобто, питання необхідності присутності або відсутності на роботі працівників у разі простою може бути вирішено у Правилах внутрішнього трудового розпорядку підприємства. Таким чином, перебування чи відсутність працівника на робочому місці в період простою - це організаційний момент, який вирішується роботодавцем, виходячи з виробничих особливостей підприємства, та жодним чином не повинен впливати на порядок оплати листка непрацездатності. Крім того, відповідно до п.9.12 Колективного договору (далі - мовою оригіналу), «за вынужденные простои, происшедшие не по вине трудящихся, заработную плату работников начислять не ниже установленной тарифной ставки (оклада) с отнесением затрат на основную деятельность предприятия». Таким чином, на думку третьої особи, час простою не з вини працівника підлягає оплаті, а для оплати листка непрацездатності важливим фактором є нарахування заробітної плати, та, отже, якщо на підприємстві оголошено простій, і цей простій трапився не з вини працівника, то оплата листка непрацездатності здійснюється на загальних підставах. У період простою з 21.04.2020 року по 04.05.2020 року та з 07.05.2020 року по 21.05.2020 року позивач був тимчасово непрацездатний у зв`язку із загальним захворюванням, що підтверджується листами непрацездатності серії АДЮ №582918 (стати до роботи 05.05.2020 року) та серії АДЮ №583744 (стати до роботи 22.05.2020 року). Так, роботодавець виконав обов`язок, визначений законодавством, оплативши перші п`ять днів тимчасової непрацездатності позивача на загальну суму 8043,30грн. Таким чином, третя особа вважає, що листки непрацездатності серії АДЮ №582918 та серії АДЮ №583744 підлягають оплаті на загальних підставах, а дії відповідача щодо відмови в оплаті вищезазначених листів непрацездатності є незаконними та суперечать чинному законодавству.
17 травня 2021 року на електронну адресу суду надійшло клопотання позивача про участь в судовому засіданні у режимі відеоконференції, у зв`язку з зростанням кількості хворих короновірусною інфекцією, продовженням карантину та карантинних заходів.
17 травня 2021 року на електронну адресу суду надійшла заява позивача про розгляд справи без його участі, в якій також висловив клопотання про підтримання позовних вимог та задоволення позову у повному обсязі.
18 травня 2021 року на електронну адресу суду надійшло клопотання представника третьої особи про проведення підготовчого провадження без участі третьої особи.
Учасники справи у підготовче судове засідання 18.05.2021 року не з`явились, про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання повідомлені належним чином.
Також, цією ж ухвалою витребувано у третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача інформацію та докази на її підтвердження відносно того, чи визначався на час простою підприємства в період з 20.04.2020 р. по 15.05.2020 р. спеціальний графік роботи працівників або передбачався обов`язковий вихід працівників на роботу у певні дні цього періоду із фактичним виконанням ними роботи і отриманням за це заробітної плати, та у разі, якщо так, то чи був включений у такий графік ОСОБА_1 .
25 травня 2021 року до канцелярії суду від Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на виконання вимог ухвали суду від 18 травня 2021 року, надійшла інформаційна довідка, в якій, зокрема, зазначено, що відповідно до Наказу ВСП «Шахтоуправління Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 15.04.2020 року №2432, яким з 20.04.2020 року по 15.05.2020 року оголошено простій для правників департаментів, відділів, дільниць, цехів ВСП «Шахтоуправління Першотравенське», працівникам, які перебувають у простої, в тому числі і позивачеві, дозволялося не знаходитись в період простою за місцем роботи протягом всього робочого дня (зміни). При цьому, Колективним договором ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» передбачена інша, ніж чинним законодавством, система оплати праці працівникам часу простою,а п.5.3 Наказу №2432 від 15.04.2020р. встановлено, що оплату праці працівникам, що перебувають у простої, здійснювати у відповідності з положеннями Колективного договору та Галузевої угоди, у розмірі не нижче тарифної ставки (окладу)., при цьому, згідно з приписами ст.2 Закону України «Про оплату праці» структури заробітної плати, тарифні ставки (оклади) і відрядні розцінки відносяться до основної заробітної плати.
24 червня 2021 року на електронну адресу суду від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи у підготовчому засіданні 29.06.2021 без участі представника, у зв`язку з перебуванням у відпустці.
25 червня 2021 року на електронну адресу суду надійшла заява позивача про розгляд справи без його участі, в якій також висловив клопотання про підтримання позовних вимог та задоволення позову у повному обсязі.
Також, цією ж ухвалою повторно витребувано у Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» додаткові докази у справі, а саме: письмові пояснення, щодо того, чи визначався на час простою підприємства в період з 20.04.2020 р. по 15.05.2020 р. спеціальний графік роботи працівників або передбачався обов`язковий вихід працівників на роботу у певні дні цього періоду із фактичним виконанням ними роботи і отриманням за це заробітної плати, та у разі, якщо так, то чи був включений у такий графік ОСОБА_1 .
13 липня 2021 року на електронну адресу суду надійшла заява позивача про розгляд справи без його участі, в якій також висловив клопотання про підтримання позовних вимог та задоволення позову у повному обсязі.
14 липня 2021 року на електронну адресу суду надійшла заява третьої особи у справі про розгляд справи у підготовчому засіданні без участі уповноваженого представника, в якій останній також висловив клопотання про перехід до розгляду справи по суті з особистою участю представника третьої особи у наступному судовому засіданні, долучивши до заяви довідку про сплату лікарняних листів ОСОБА_1 . Також третьою особою на виконання вимог ухвали суду від 29.06.2021р. надано пояснення відносно того, що на час простою підприємства в період з 20.04.2020 р. по 15.05.2020 р. спеціальний графік роботи працівників не визначався та не передбачався обов`язків вихід певних працівників на роботу у певні дні цього періоду із фактичним виконанням ними роботи і отриманням за це заробітної плати. Щодо оплати праці під час простою, то оплата праці працівників, які хворіли в цей час, у розмірі тарифної ставки не здійснювалась, окрім перших п`яти днів хвороби, а іншим працівникам, які не хворіли, оплата праці здійснювалась у розмірі тарифної ставки.
Учасники справи у підготовче судове засідання 15.07.2021 року не з`явились, про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання повідомлені належним чином.
30 липня 2021 року на електронну адресу суду надійшла заява третьої особи у справі про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Позивач в судове засідання 04.08.2021 року не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, проте 03.08.2021 року на електронну адресу суду від нього надійшла заява про розгляд справи без участі позивача.
Представник відповідача в судове засідання 04.08.2021 року також не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача в судове засідання 04.08.2021 року також не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, надав заяву про долучення до матеріалів справи додаткових документів, в якій також висловив клопотання про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України якщо не має перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом (пункт 10 частини першої статті 4 КАС України).
Фіксування судового засідання відповідно до статті 229 КАС України не здійснювалося, тому керуючись приписами пункту 10 частини 1 статті 4 та частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд заяви судом вирішено здійснювати у порядку письмового провадження.
Таким чином, суд дійшов висновку про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження відповідно до пункту 10 частини 1 статті 4 та частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 243, 250, 257, 258-262 КАС України, а також з урахуванням того, що з 16.08.2021р. по 03.09.2021р., включно, суддя Турова О.М. перебувала у щорічній відпустці, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні, а повне судове рішення складено першого робочого дня.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі, з огляду на таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 02.07.2012 року працював помічником начальника дільниці ремонтно-відновлювальних робіт з повним робочим днем у шахті у Виробничому структурному підрозділі «Шахтоуправління Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», з 29.05.2020 року - звільнений у зв`язку із виявленою невідповідністю працівника займаній посаді внаслідок стану здоров`я за п.2 ст.40 КЗпП України, що підтверджується записами копії трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 , яка наявна в матеріалах справи.
Наказом ВСП «Шахтоуправління Першотравенське» від 15.04.2020 року №2432 оголошено простій з 20.04.2020 року до 15.05.2020 року для працівників департаментів, відділів, дільниць, цехів ВСП «Шахтоуправління Першотравенське»; працівникам, які перебувають у простої, дозволено не знаходитись в період простою за місцем роботи протягом всього робочого дня (зміни); встановлено, що оплату працівникам, які перебувають у простої, нараховувати у відповідності з положенням Колективного договору та Галузевої угоди, у розмірі не нижче тарифної ставки (окладу).
У період з 21.04.2020 року по 04.05.2020 року (включно) позивач був тимчасово непрацездатним (причина непрацездатності загальне захворювання), що підтверджується копією листка непрацездатності серії АДЮ №582918, виданим КНП «Першотравенське МЛ» м. Першотравенськ Дніпропетровська область (а.с.16).
Також, у період з 07.05.2020 року по 21.05.2020 року (включно) позивач був тимчасово непрацездатним (причина непрацездатності загальне захворювання), що підтверджується копією листка непрацездатності серії АДЮ №583067, виданим КНП «Першотравенське МЛ» м. Першотравенськ Дніпропетровська область (а.с.17).
В подальшому, вищезазначені листки непрацездатності було надано позивачем в комісію із соціального страхування ПСП «Шахтоуправління Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля».
Відповідно до Протоколу №5 засідання Комісії із соціального страхування ПСП «Шахтоуправління Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 15 травня 2020 року, розглянувши звернення та документи про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг застрахованим особам, Комісія вирішила призначити допомогу по тимчасовій непрацездатності, зокрема, ОСОБА_1 (таб. №12500060) за період непрацездатності з 21.04.2020 року по 04.05.2020 року (включно) за 14 днів, у т.ч. 9 днів за рахунок коштів Фонду у розмірі 100% допомоги.
Відповідно до Протоколу №5 засідання комісії із соціального страхування ПСП «Шахтоуправління Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 28 травня 2020 року, розглянувши звернення та документи про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг застрахованим особам, Комісія вирішила призначити допомогу по тимчасовій непрацездатності, зокрема, ОСОБА_1 (таб. №12500060) за період непрацездатності з 07.05.2020 року по 21.05.2020 року (включно) за 15 днів, у т.ч. 10 днів за рахунок коштів Фонду у розмірі 100% допомоги.
Приватним акціонерним товариством «ДТЕК Павлоградвугілля» було направлено заяву-розрахунок страхувальника №001614 від 21.05.2020 року до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, проте відповідно до квитанції №3 від 21.05.2020р.: «Документ не прийнято. Виявлені помилки та зауваження спеціаліста Фонду: «в наявності лист непрацездатності за час простою» (а.с.27).
Приватним акціонерним товариством «ДТЕК Павлоградвугілля» було направлено заяву-розрахунок страхувальника №001832 від 17.06.2020 року до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, проте відповідно до квитанції №3 від 24.06.2020р.: «Документ не прийнято. Виявлені помилки та зауваження спеціаліста Фонду: «Допомога по тимчасовій непрацездатності за календарні дні тимчасової непрацездатності, які збігаються з календарними днями перебування працівника в простої, за рахунок Фонду не надається, оскільки це буде суперечити ч.1 ст. 22 ЗУ 1105» (а.с.53).
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я відповідно до Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 року №1105-XIV (далі по тексту - Закон №1105), статтею 20 якого в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності надаються такі види матеріального забезпечення та соціальних послуг: 1) допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною); 2) допомога по вагітності та пологах; 3) допомога на поховання (крім поховання пенсіонерів, безробітних та осіб, які померли від нещасного випадку на виробництві); 4) оплата лікування в реабілітаційних відділеннях санаторно-курортного закладу після перенесених захворювань і травм.
Умови надання допомоги по тимчасовій непрацездатності та тривалість її виплати визначені статтею 22 Закону №1105, за змістом частини першої якої допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання в неї одного з таких страхових випадків:
1) тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві;
2) необхідності догляду за хворою дитиною;
3) необхідності догляду за хворим членом сім`ї;
4) догляду за дитиною віком до трьох років або дитиною з інвалідністю віком до 18 років у разі хвороби матері або іншої особи, яка доглядає за цією дитиною;
5) карантину, накладеного органами санітарно-епідеміологічної служби;
5-1) на період перебування у закладах охорони здоров`я, а також на самоізоляції під медичним наглядом у зв`язку з проведенням заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), а також локалізацію та ліквідацію її спалахів та епідемій;
6) тимчасового переведення застрахованої особи відповідно до медичного висновку на легшу, нижчеоплачувану роботу;
7) протезування з поміщенням у стаціонар протезно-ортопедичного підприємства;
8) перебування в реабілітаційних відділеннях санаторно-курортного закладу після перенесених захворювань і травм.
Відповідно до частини другої статті 22 Закону №1105 допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, перебування у закладах охорони здоров`я, а також на самоізоляції під медичним наглядом у зв`язку з проведенням заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), а також локалізацію та ліквідацію її спалахів та епідемій, виплачується Фондом застрахованим особам починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності або до встановлення медико-соціальною експертною комісією (далі - МСЕК) інвалідності (встановлення іншої групи, підтвердження раніше встановленої групи інвалідності) незалежно від звільнення, припинення підприємницької або іншої діяльності застрахованої особи в період втрати працездатності, у порядку та розмірах, встановлених законодавством.
Оплата перших п`яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві, здійснюється за рахунок коштів роботодавця у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
За приписами частини третьої статті 30 Закону №1105 рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг приймається комісією (уповноваженим) із соціального страхування, що створюється (обирається) на підприємстві, в установі, організації, до складу якої входять представники адміністрації підприємства, установи, організації та застрахованих осіб (виборних органів первинної профспілкової організації (профспілкового представника) або інших органів, які представляють інтереси застрахованих осіб).
Комісія (уповноважений) із соціального страхування здійснює контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення, приймає рішення про відмову в його призначенні, про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково), розглядає підставу і правильність видачі листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг.
Згідно з частиною першою статті 31 Закону №1105 підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності. Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за погодженням з Фондом.
Порядок і умови видачі, продовження та обліку документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, здійснення контролю за правильністю їх видачі визначає Інструкція про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13.11.2011 року №455, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04.12.2001 року за №1005/6196 (далі по тексту Інструкція № 455).
Так, судом встановлено, що листок непрацездатності серії АДЮ №582918, виданий КНП «Першотравенське МЛ» м. Першотравенськ Дніпропетровська область, не містить помилок, виправлень, має усі реквізити, визначені Інструкцією №455 та наказом Міністерства охорони здоров`я України від 03.11.2004 року №532/274/136-ос/1406 «Про затвердження зразка, технічного опису листка непрацездатності та Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності». Це підтверджується і тим фактом, що при прийнятті вказаного листка непрацездатності відповідачем не наведено будь-яких недоліків в оформлені відповідних документів на отримання допомоги по тимчасовій непрацездатності. Вказана обставина не є спірною, відповідачем не заперечується та не спростовується.
Також, судом встановлено, що листок непрацездатності серії АДЮ №583067, виданий КНП «Першотравенське МЛ» м. Першотравенськ Дніпропетровська область, не містить помилок, виправлень, має усі реквізити, визначені Інструкцією №455 та наказом Міністерства охорони здоров`я України від 03.11.2004 року №532/274/136-ос/1406 «Про затвердження зразка, технічного опису листка непрацездатності та Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності». Це підтверджується і тим фактом, що при прийнятті вказаного листка непрацездатності відповідачем не наведено будь-яких недоліків в оформлені відповідних документів на отримання допомоги по тимчасовій непрацездатності. Вказана обставина не є спірною, відповідачем не заперечується та не спростовується.
Матеріалами справи підтверджено виконання роботодавцем вищевикладених норм права щодо нарахування позивачу допомоги по тимчасовій непрацездатності за період з 21.04.2020 року по 04.05.2020 року по листку непрацездатності серії АДЮ №582918 за 14 календарних днів у загальній сумі 11 298,98грн., в тому числі за перші 5 днів тимчасової непрацездатності за власні кошти у сумі 4072,10грн. та решти 9 календарних днів у сумі 7263,63грн. за рахунок Фонду, а також допомоги по тимчасовій непрацездатності за період з 07.05.2020 року по 21.05.2020 року по листу непрацездатності серії АДЮ №583067 за 15 календарних днів у загальній сумі 11 913,60грн., в тому числі за рахунок роботодавця за перші 5 днів тимчасової непрацездатності у сумі 3971,20грн. та за рахунок відповідача 10 календарних днів у сумі 7942,40грн.
Підставою відхилення заяв-розрахунків роботодавця органом ФСС та не призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності позивачеві стали висновки відповідача (викладені у квитанціях №3 на розрахунки (№001614, №001832) та у відзиві) про те, що допомога про тимчасовій непрацездатності за календарній дні тимчасової непрацездатності, які збігаються з календарними днями перебування працівника в простої, за рахунок коштів Фонду не здійснюється, оскільки це буде суперечити нормам ч.1 ст. 22 Закону №1105.
Суд не погоджується з такою позицією відповідача, оскільки вичерпний перелік підстав для відмови в наданні допомоги по тимчасовій непрацездатності визначений статтею 23 Закону №1105.
Так, відповідно до частини першої статті 23 Закону №1105-XIV допомога по тимчасовій непрацездатності не надається:
1) у разі одержання застрахованою особою травм або її захворювання при вчиненні нею злочину;
2) у разі навмисного заподіяння шкоди своєму здоров`ю з метою ухилення від роботи чи інших обов`язків або симуляції хвороби;
3) за час перебування під арештом і за час проведення судово-медичної експертизи;
4) за час примусового лікування, призначеного за постановою суду;
5) у разі тимчасової непрацездатності у зв`язку із захворюванням або травмою, що сталися внаслідок алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або дій, пов`язаних з таким сп`янінням;
6) за період перебування застрахованої особи у відпустці без збереження заробітної плати, творчій відпустці, додатковій відпустці у зв`язку з навчанням.
Згідно з частиною другою статті 23 Закону №1105 застраховані особи, які в період отримання допомоги по тимчасовій непрацездатності порушують режим, встановлений для них лікарем, або не з`являються без поважних причин у призначений строк на медичний огляд, у тому числі на лікарсько-консультативну комісію (ЛКК) чи медико-соціальну експертну комісію (МСЕК), втрачають право на цю допомогу з дня допущення порушення на строк, що встановлюється рішенням органу, який призначає допомогу по тимчасовій непрацездатності.
Стаття 23 Закону №1105 містить вичерпний перелік підстав, при яких матеріальна допомога не призначається. Вказаний перелік розширеному тлумаченню не підлягає.
Цей перелік не містить такої підстави як настання тимчасової працездатності у період простою роботодавця.
Доводи відповідача стосовно того, що допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання відповідного страхового випадку (частина перша статті 22 Закону №1105), а через доведеність факту простою роботодавця та не підтвердження факту виходу позивача на роботу в період простою відсутні підстави вважати, що позивачем втрачено заробітну плату у період тимчасової непрацездатності, суд визнає необґрунтованими, з огляду на таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідач як суб`єкт владних повноважень має діяти виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством, відповідно не може на власний розсуд, за відсутності підстав, передбачених статтею 23 Закону №1105-XIV, відмовляти у наданні допомоги по тимчасовій працездатності, в тому числі у разі відсутності факту втрати заробітної плати позивачем.
Дійсно, за своєю правовою природою допомога по тимчасовій непрацездатності є формою матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу) у разі настання страхового випадку.
Під заробітною платою законодавець розуміє винагороду, обчислену, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу (стаття 1 Закону України «Про оплату праці»).
Стаття 94 Кодексу законів про працю України визначає заробітну плату як винагороду, обчислену, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.
Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами.
За змістом частини першої статті 34 КЗпП простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами.
Статтею 113 КЗпП врегульовано, зокрема, порядок оплати часу простою, за частиною першою якої час простою не з вини працівника, в тому числі на період оголошення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу).
Таким чином, законодавцем передбачено оплату працівнику часу простою, який відбувся не з вини працівника.
Пунктом 5.3 наказу ВСП «Шахтоуправління Першотравенське» від 15.04.2020 року № 2432 наказано здійснювати оплату праці робітників шахтоуправління, які знаходяться в простої, відповідно до положень Колективного договору ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля та Галузевої угоди в розмірі не нижче тарифної ставки (окладу).
Як свідчать матеріали справи, за цей період відповідачем відмовлено у наданні допомоги по тимчасовій непрацездатності як матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу) у разі настання страхового випадку.
Разом з цим, оскільки позивачеві не оплачено період простою, тобто позивач втратив гарантований законодавством дохід, а допомога по тимчасовій непрацездатності є матеріальним забезпеченням саме задля компенсації втрати заробітної плати (доходу) працівника, суд доходить висновку, що під час простою підприємства не з вини працівника допомога по тимчасовій непрацездатності має надаватися на загальних підставах.
Також суд вважає за необхідне звернути увагу, що відповідачем повернуто Приватному акціонерному товариству «ДТЕК Павлоградвугілля» заяву-розрахунок від 17.06.2020 року, до якої включено листок непрацездатності серії АДЮ №583067 позивача, який охоплює період після закінчення простою (з 07.05.2020 р. по 21.05.2020 р.).
Щодо доводів відповідача про те, що позивач у період простою знаходився поза межами підприємства, виконання трудових функцій від нього не вимагалось, відповідно позивачем не була втрачена працездатність, яка необхідна працівнику при виконанні визначених його посадових обов`язків, отже, законні підстави для компенсації втрати працездатності, яка в цей період від позивача, як працівника, не вимагалася, за рахунок коштів Фонду, відсутні, суд зазначає, що таке тлумачення відповідачем норм статті 22 Закону №1105 нівелює взагалі інститут соціального страхування, оскільки за позицією відповідача підстави для виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності в період, наприклад, відпустки застрахованої особи, також відсутні.
Як зазначалось вище, приписами Закону №1105 встановлено, що підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності.
Порядок і умови видачі листка непрацездатності визначає Інструкція про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затверджена наказом МОЗ України від 13.11.2001 року №455, яка не містить положення, згідно з яким листок непрацездатності не видається у період простою підприємства.
З аналізу норм чинного законодавства слідує, що під час простою підприємства не з вини працівника, допомога по тимчасовій непрацездатності має надаватись працівнику на загальних підставах.
Відповідачем не може бути відмовлено у виплаті допомоги по тимчасовій непрацездатності застрахованих особам у випадах інших, ніж передбачені статтею 23 Закону №1105.
Судом наявності таких підстав не встановлено, а сторонами не надано доказів того, що листок непрацездатності серії АДЮ №582918 та листок непрацездатності серії АДЮ №583067 видані з порушеннями або вони є недійсними. Відповідачем вказана обставина не спростована.
Суд також визнає необґрунтованими посилання відповідача на листи Мінсоцполітики від 31.07.2015 року №445/18/99-15 та від 20.10.2020 року №010-4474, оскільки такі листи не є нормативно-правовими актами, якими має керуватися суд при вирішення спірних правовідносин.
Одночасно суд звертає увагу, що Мінсоцполітики України в листі від 23.06.2020 року №6387/0/290-20/45 «Щодо виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності під час запровадження простою на підприємстві» надано роз`яснення, що під час простою підприємства не з вини працівника допомога по тимчасовій непрацездатності має надаватися працівнику на загальних підставах.
Суд зазначає, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, має діяти виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством, відповідно не може на власний розсуд, за відсутності підстав, передбачених статтею 23 Закону №1105, відмовляти у наданні допомоги по тимчасовій працездатності, в тому числі, у разі відсутності факту втрати заробітної плати позивачем.
З огляду на викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.
Згідно з абзацом 1 частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Зважаючи на задоволення позовних вимог у повному обсязі, судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду з цією позовною заявою у розмірі 840,80 грн., підлягають відшкодуванню на користь останнього шляхом стягнення цієї суми коштів з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.
Керуючись ст. ст. 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 06.09.2021 року.

Суддя: О.М. Турова