Справа № 160/10644/20
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2021-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 жовтня 2021 року м. Дніпросправа № 160/10644/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Малиш Н.І., Прокопчук Т.С.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2021 р. в адміністративній справі № 160/10644/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2021 р. відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі № 160/10644/20.

У поданій апеляційній скарзі заявник просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 згідно довідки № 14 від 28.02.2019 Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Дніпропетровській області про розмір грошового забезпечення, оформленої та поданої на виконання рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.07.2018 року по справі № 214/5234/17, починаючи з 01.01.2016 року, з врахуванням фактично виплачених сум; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подати до суду звіт про повне виконання судового рішення протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання даної ухвали; за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту ухвалою встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; половину суми штрафу стягнути на користь ОСОБА_1 , іншу половину - до Державного бюджету України.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує на ігнорування судом першої інстанції висновків Верховного Суду у справі № 806/1526/17, Рішенні ЄСПЛ у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України», відповідно до яких ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок; виконання рішення повинно бути справедливим, швидким, ефективним і пропорційним; у справах про невиконання судових рішень будь-який засіб юридичного захисту, який дозволяє запобігти порушенню шляхом забезпечення вчасного виконання рішення є найціннішим. Також, скаржник зазначає про порушення судом принципу верховенства права, оскільки суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно. Відмовивши у задоволенні заяви, суд, на думку скаржника, відмовився від судового контролю за виконанням відповідачем рішення суду.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до суду апеляційної інстанції не надходив.

У судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги, наполягаючи на дослідженні апеляційним судом постанови про закінчення виконавчого провадження від 16.08.2021, яка не була врахована судом першої інстанції при постановленні оскарженої ухвали. Також, представник скаржника заявив про те, що позивач має право на власний розсуд обирати будь-який спосіб, визначений Кодексом адміністративного судочинства України, спонукання відповідача до виконання рішення суду, а суд зобов`язаний контролювати таке виконання.

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, належним чином повідомлене про день, місце і час розгляду справи, до суду уповноваженого представника не направило, про причини неприбуття не повідомило.

Відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю з наступних підстав: здійснення примусового виконання судового рішення відповідно до Закону України «Про виконавче провадження»; звернення ОСОБА_1 одночасно на підставі статті 382 та статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, якими встановлено окремий порядок розгляду заяв.

Колегія суддів зазначає наступне:

Відповідно до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Частиною 8 цієї ж статті передбачено, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу, яка визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Також, статтею 383 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право особи-позивача, на користь якої ухвалено рішення суду, подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Таким чином, Кодекс адміністративного судочинства України визначає три способи судового контролю за виконанням судового рішення:1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення; 2) визнання протиправними рішень, дій, бездіяльності державного/приватного виконавця; 3) визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду.

На думку колегії суддів, законодавець визначив способи реалізації судового контролю в залежності від порядку виконання судового рішення (добровільного або примусового), а також стадії судового провадження.

Як свідчить зміст заяви від 07 серпня 2021 р., ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції за встановленням судового контролю одночасно за статтями 382 та 383 Кодексу адміністративного судочинства України (т. 2 а.с.39-43).

Однак, зазначеними процесуальним нормами передбачена різна процедура судового контролю, про що правильно вказав суд першої інстанції. Доводи представника скаржника про обрання ним на власний розсуд способів здійснення судового контролю на правильність висновків суду першої інстанції не впливають, оскільки зводяться до помилкового тлумачення процесуальних норм.

Також, станом на день подачі заяви (07.08.2021) та день її розгляду (26.08.2021) заявник повідомив суд першої інстанції про наявність відкритого виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №160/10644/20 від 13.04.2021, на підтвердження чого надав лист №Ч-1861-02/1 від 29.07.2021 Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області (т. 2 а.с.47). Зазначена обставина і стала підставою для відмови у задоволенні заяви про встановлення судового контролю у спосіб, визначений статтями 382 та 383 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки у випадку примусового виконання судового рішення судовий контроль здійснюється в порядку статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскарженої ухвали суду першої інстанції від 26 серпня 2021 р., оскільки на день її постановлення у суду були відомості про наявність виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення, тому судовий контроль у такому випадку здійснюється відповідно до статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, а не в порядку статей 382 або 383 Кодексу адміністративного судочинства України, на чому помилково наполягав заявник.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2021 р. в адміністративній справі № 160/10644/20 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 20 жовтня 2021 р. і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Н.І. Малиш

суддя Т.С. Прокопчук