Справа № 640/871/21
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2021-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2021 року м. Київ № 640/871/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Чудак О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

установив:

ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (ГУ ПФУ) в якій просить:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, викладену у листі від 21.10.2020 за №2600-0502-8/149986 щодо відмови сформувати подання до відповідного управління Державної казначейської служби України про повернення ОСОБА_1 сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу квартири в сумі 14 917 грн, відповідно до квитанції №37 від 26.06.2020;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві сформувати до Управління Державної казначейської служби України в Подільському районі м. Києва подання про повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1% з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 14 917 грн, сплаченого відповідно до квитанції №37 від 26.06.2020, за банківськими реквізитами для зарахування коштів: НОМЕР_1 , МФО 300465, код отримувача НОМЕР_2 , установа Банку: AT «Ощадбанк», одержувач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

В обґрунтування заявлених вимог зазначив про безпідставну відмову пенсійного органу в поверненні помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна, адже житло позивачем придбано вперше.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи.

24.02.2021 від ГУ ПФУ до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача зазначив, що відсутність відповідного правового механізму перевірки інформації про акт придбання позивачем нерухомості вперше свідчить про відсутність протиправних дій ГУ ПФУ.

Позивачем подано і відповідь на відзив, у якій фактично наводяться ті самі аргументи і доводи, що у позовній заяві.

Отже, дослідивши матеріали справи, оцінивши пояснення, надані учасниками судового процесу, а також докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд встановив наступне.

26.06.2020 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Пономарьовим В.Ю. та зареєстрований в реєстрі за №331, згідно якого позивач придбав квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (пункт 1).

Згідно із пунктом 3 вказаного договору продаж зазначеної квартири вчиняється за ціною 1 491 700, 00 грн., які сплачуються Покупцем у наступному порядку: кошти в сумі 816 710, 00 грн. сплачено Покупцем Продавцю до моменту підписання цього договору; решту коштів в сумі 674 990, 00 грн. Покупець зобов`язується сплатити Продавцю не пізніше ніж до 18 години 00 хвилин 26 червня 2020 року.

У пункті 12 вказаного договору зазначено, що збір на обов`язкове державне пенсійне страхування визначений Законом України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» сплачено покупцем.

Також судом встановлено, що згідно із витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 26.06.2020 та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, сформованої 23.09.2020, видно, що власником квартири, об`єкта житлової нерухомості, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 .

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 сплатив збір на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1% від купівлі-продажу нерухомості у розмірі 14 917, 00 грн, що підтверджується копією квитанції від 26.06.2020 №37.

Вважаючи, що такий збір сплачено помилково, ОСОБА_1 05.10.2020 звернувся до ГУ ПФУ із претензією вчинити дії щодо повернення йому помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування в сумі 14 917, 00 грн. шляхом направлення до відповідного органу Казначейства подання.

За результатами розгляду звернення позивача ГУ ПФУ листом від 21.10.2020 №2600-0502-8/149986 надало відповідь, якою відмовило позивачу у поверненні запитуваних коштів, мотивуючи тим, що зараз не існує офіційного джерела інформації, яке б підтверджувало, що житло придбавається вперше. Для встановлення правових підстав щодо повернення коштів збору операцій купівлі - продажу нерухомого майна позивачу рекомендовано звернутися до суду.

Не погодившись із вищенаведеною відмовою та для захисту своїх прав, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Порядок справляння та використання збору на обов`язкове державне пенсійне страхування визначає Закон України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 №400/97-ВР.

Законом України від 15.07.1999 № 967-XIV «Про внесення змін до Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування», що набрав чинності 19.08.1999, статтю 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування», що визначає перелік платників збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, доповнено пунктом 9 такого змісту: підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення першої групи основних фондів згідно із Законом України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Отже, відповідно до пункту 9 частини першої статті Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є, в тому числі фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, - за винятком громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. В статті 2 вказаного Закону зазначено, що об`єктом оподаткування для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону, є вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

Аналогічні за змістом норми передбачені пунктом 15-1 Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 №1740 (Порядок №1740).

Згідно з пунктом 15-3 Порядку № 1740 нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна. Документом, що підтверджує сплату збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, є платіжне доручення платника збору про перерахування сум збору на бюджетні рахунки для зарахування надходжень до державного бюджету, відкриті в головних управліннях Казначейства. Копія такого платіжного доручення зберігається в нотаріуса, який посвідчив договір.

Процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів встановлена Порядком №787.

Відповідно до пункту 5 глави I Порядку №787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням (висновком) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної податкової служби України та органи Державної митної служби України) подання подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Подання подається платником разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Згідно з пунктом 10 Порядку №787 заява та подання або копія судового рішення, засвідчена належним чином, подається до відповідного органу Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету. Платник подає до відповідного органу Казначейства заяву та подання, дати складання яких не перевищують 30 календарних днів, з урахуванням норм частини другої статті 255 Цивільного кодексу України.

Пунктом 18 Порядку №1740 визначено, що облік сум збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій ведеться відповідно до законодавства. Повернення помилково або надміру сплачених сум збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій здійснюється у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України та нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання, щодо повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Відповідно до частини сьомої статті 45 Бюджетного кодексу України перелік податків і зборів та інших доходів бюджету згідно з бюджетною класифікацією в розрізі органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а також загальні вимоги щодо обліку доходів бюджету визначаються Кабінетом Міністрів України.

Збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції придбання нерухомого майна сплачується платником податку на бюджетні рахунки місцевих органів Державної казначейської служби України за місцезнаходженням майна за кодом бюджетної класифікації 24140500.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 №106 затверджені «Деякі питання ведення обліку податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету», в тому числі затверджено перелік кодів бюджетної класифікації в розрізі органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Відповідно до цього переліку контроль за справлянням надходжень за кодом бюджетної класифікації 24140500 закріплено за органами Пенсійного фонду України.

23.09.2020 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 866 «Про внесення змін до Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій» (Постанова №866), відповідно до якої, серед іншого, доповнив Порядок №1740, а саме: пункт 15-2 підпунктами "в" і "г", відповідно до яких збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі нерухомого майна не сплачується, якщо:

"в) особа придбаває житло вперше, що підтверджується заявою фізичної особи про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя), та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло, а також даними про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання (після 1992 року);

г) особа перебуває у черзі на одержання житла, що підтверджується документом, виданим органом, до компетенції якого належить ведення обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов".

Пункт 15-3 доповнено абзацом такого змісту:

«Нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна за наявності зазначених у підпунктах "в" і "г" пункту 15-2 цього Порядку інформації та документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування».

Постанова №866 набрала чинності 26.09.2020.

З наведених вище нормативних положень Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» та Порядку №1740 вбачається, що з 19.08.1999 фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, є платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування. Об`єктом оподаткування цим збором є вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу, а ставка збору становить один відсоток від вартості майна.

Законодавець встановив виняток з цього правила для громадян, які придбавають житло вперше, виключивши їх з переліку платників збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Суд зазначає, що від часу набрання цією нормою чинності в 1999 році до 25.09.2020 включно механізм її реалізації громадянами, що придбавають житло вперше, не функціонував.

Питання стосовно механізму перевірки інформації про те, чи вперше особа придбала нерухомість, було предметом звернення Пенсійного фонду України до Конституційного Суду України з проханням дати тлумачення терміну "придбавають житло вперше", що міститься у пункті 9 частин першої статті 1 Закону України "Про збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", визначивши коло осіб, яких необхідно вважати такими, що придбавають житло вперше, однак, ухвалою Конституційного Суду України від 23.03.2000 №29-у/2000 відмовлено у відкритті конституційного провадження у справі через відсутність у Пенсійного фонду України права на конституційне подання та непідвідомчість Конституційному Суду України питання, порушеного у поданні.

Таким чином, відсутність в Україні єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно та позбавлення можливості Пенсійного фонду України та його територіальних відділень можливості встановити придбання житла конкретною особою вперше, не може ставитися в провину особі, оскільки не визначення порядку виконання законодавчо закріплених норм - не може впливати на порушення прав громадян, які наділені такими правами, а тому саме органи Пенсійного фонду України зобов`язані довести, що конкретні особи - придбавають житло не вперше.

Порядок № 1740 визначив, що нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна. При цьому Порядок №1740 не визначав, хто та у який спосіб може прийняти рішення про те, що фізична особа придбаває майно вперше та, відповідно, не є платником збору з цієї операції. Адміністративна практика підтвердження факту придбання громадянами житла вперше органами ПФУ відсутня. Тому громадяни, які придбавали житло вперше, були змушені спочатку сплатити збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, щоб уникнути відмови у вчиненні відповідної нотаріальної дії, а вже після нотаріального посвідчення договору звертатися про повернення витрачених на сплату збору коштів як помилково сплачених. Територіальні органи ПФУ, що контролюють сплату збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, відмовляли громадянам у поверненні коштів, посилаючись на відсутність в Україні єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно. Таким чином, фактично єдиним способом повернути сплачений збір було звернення до суду з позовом.

Постановою №866 затверджено зміни до Порядку №1740, тобто починаючи з 26.09.2020 шляхом внесення змін до Порядку №1740 держава створила механізм, за умови дотримання котрого фізична особа, що придбаває житло вперше (та, відповідно, не є платником збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі нерухомого житла), може не сплачувати збір при нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу такого житла.

Для цього фізична особа подає нотаріусу:

1) заяву про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя);

2) відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло,

3) дані про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання (після 1992 року).

За умови отримання від фізичної особи перелічених документів нотаріус на підставі абзацу четвертого пункту 15-3 Порядку №1740 здійснює нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Якщо ж особа не скористалася цим механізмом на стадії посвідчення договору в нотаріуса та помилково сплатила збір, то така особа вправі скористатися таким самим порядком вже після посвідчення нотаріусом договору купівлі-продажу житла, подавши територіальному органу ПФУ визначені підпунктом «в» пункту 15-2 Порядку № 1740 інформацію та пакет документів, що підтверджують наявність підстав для звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування. У разі отримання відмови - відповідно оскаржити таке рішення до суду.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 23.09.2020 (індексний номер 225261710) ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить йому на праві приватної власності і зареєстрована за ним на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 26.06.2020 №331. Іншого житла за позивачем не зареєстровано (а.с.10-11).

Інших відомостей про придбання позивачем житла, аніж на підставі вказаного договору купівлі-продажу немає, що дає суду підстави для висновку про придбання цієї житлової нерухомості вперше.

Відповідач не надав заперечень і доказів, які б спростували вказані твердження позивача і надані ним докази.

З огляду на встановлені обставини справи та наведені положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 26.06.2020 придбав житло вперше та має пільгу у вигляді звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування при укладені договору від 26.06.2020 купівлі-продажу квартири, серія та номер: АДРЕСА_2 . За таких обставин за даною операцією купівлі-продажу нерухомого майна позивачем безпідставно сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Також, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 звертався до відповідача із заявою, в якій висловлював прохання звернутися із поданням відповідно до чинного законодавства до органів Управління Державної казначейської служби України про повернення йому, сплаченого збору на загальнообов`язкове пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, яка містить усі обов`язкові реквізити, визначені абзацом 8 пункту 5 Порядку №787, однак йому було відмовлено.

З урахуванням наведеного позов підлягає задоволенню. При цьому із застереженням, що оскільки відповідно до підпункту 5 пункту 4 Положення про головні управління Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 12.10.2011 №1280 (у редакції наказу Міністерства фінансів України 17.08.2015 №716), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.10.2011за №1236/19974 повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету здійснює саме Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку, то належним способом забезпечення відновлення порушеного права позивача є зобов`язання ГУ ПФУ сформувати та подати подання про повернення збору на обов`язкове державне пенсійне страхування саме до цього органу.

Вирішуючи питання про розподіл відповідно до пункту 5 частини першої статті 244 КАС України між сторонами судових витрат, суд виходить з того, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки даний позов сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, підлягає задоволенню, а згідно із наявної у справі квитанції від 13.01.2021 № позивачем за подання позову сплачено судовий збір у 980, 00 грн, то поверненню йому за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягає сума у розмірі 980,00 грн.

Щодо вимоги позивача в частині стягнення витрат за отримання витягів з ЄДРПОУ від 21.01.2021 у розмірі 190 грн, то суд зазначає про відсутність обґрунтування ОСОБА_1 щодо підстав такого відшкодування, в той час, коли стаття 138 Кодексу адміністративного судочинства України стосується витрат, пов`язаних з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів та вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою справи до розгляду.

Більше того, позивачем і не зазначено яким чином повний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві та третьої особи Управління Державної казначейської служби України у Подільському районі міста Києва стосується заявлених вимог. При цьому, відомості про місцезнаходження юридичної особи та її ідентифікаційний код в ЄДРПОУ є в загальному доступі та безкоштовні.

Окрім того, вказана ним третя особа до участі у справі не залучена, а розмір витрат не підтверджений ні договором, ні рахунком, ні іншими доказами, адже додані до позовної заяви квитанції не підтверджують сплату коштів ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 72-77, 139, 242-248, 255 КАС України,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, викладену у листі від 21.10.2020 за №2600-0502-8/149986 щодо відмови сформувати подання до відповідного управління Державної казначейської служби України про повернення ОСОБА_1 сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу квартири в сумі 14 917 грн, відповідно до квитанції №37 від 26.06.2020.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві сформувати до Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві подання про повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1% з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 14 917 грн, сплаченого відповідно до квитанції №37 від 26.06.2020, за банківськими реквізитами для зарахування коштів: НОМЕР_1 , МФО 300465, код отримувача НОМЕР_2 , установа Банку: AT «Ощадбанк», одержувач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 980,00 (дев`ятсот вісімдесят гривень 00 копійок) згідно із квитанцією від 13.01.2021 №.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ).

Суддя О.М. Чудак