Справа № 400/3962/21
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2021-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2021 р. № 400/3962/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мельника О.М., розглянув в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:Фізичної особа - підприємця ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, вул.Успенська, 4 м. Одеса,65014,

про:визнання протиправною та скасування постанови від 26.03.2021 № 232518,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до суду з адміністративним позовом до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (далі - відповідач), в якому просить суд визнати протиправними та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 26.03.2021 року №232517 та постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 26.03.2021 №232518.

В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що їй на праві власності належить транспортний засіб - автомобіль Вольво держ номер НОМЕР_1 та НОМЕР_2 .

30.04.2021року на адресу позивачки надійшла постанова Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 26.03.2021 року за №232518 про застосування до неї адміністративно - господарського штрафу у розмірі 17000,00 грн.

Під час ознайомлення з матеріалами справи за адвокатським запитом позивачка дізналася про існування ще однієї постанови Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 26.03.2021 року за №232517 про застосування до неї адміністративно - господарського штрафу у розмірі 17000,00 грн, за аналогічне правопорушення передбачене абз.15 ч.1 ст.60 ЗУ "Про автомобільний транспорт"перевищеня встановлених законодавством габаритно - вагових норм понад 10% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу

Разом з тим, позивачка зазначає, що вона не була перевізником, так як транспортні засоби знаходились у користуванні інших осіб. Згідно товарно - транспортних накладних від 26.02.2021 за №5 перевізником було ТОВ "ТРАК Форвард Групп та товарно транспортної накладної від 06.02.2021 року за №2 перевізником було ТОВ "ЕКОПРОМЛАЙН". Оскільки позивачка не є перевізником, то й не може бути суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Ухвалою від 15.06.2021 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач надав відзив на позов, в якому вказує на правомірність дій та просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що під час проведення рейдової перевірки було виявлено надання послуг з перевезення вантажу без обмеження документів, перелік яких міститься в ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

В своєму відзиві відповідач зазначив, що товаро - транспортна накладна не є документом на підставі якого можна встановити перевізника , єдиним документом є договір про перевезення вантажу транспортним засобом що використовується на законних підставах, відповідач вважає, що під час перевірок автомобільним перевізником була саме позивачка., адже іншого не доведено та не підтверджено доказами.

Від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

На підставі ч.9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у письмовому провадженні.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачених Конституцією України та іншими Законами України.

На підставі частини 1 статті 5 Закону України «Про автомобільний транспорт» № 2344-ІІІ, основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Приписами статті 6 зазначеного Закону передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок. Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Статтею 1 Закону № 2344 визначено, що рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів суб`єкта господарювання на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагові комплекси та інші об`єкти, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту).

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 р. № 103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи (п. 8 вказаного Положення).

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, наявністю відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням ними ліцензійних умов, а також процедуру здійснення державного нагляду за забезпеченням такими суб`єктами господарювання безпеки автомобільних перевезень передбачено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567 (далі Порядок - № 1567).

Згідно із зазначеним Порядком № 1567, державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Відповідно до п. 3 вказаного Порядку органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Відповідно до п.4 Порядку № 1567 державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Відповідно до ч. 12 ст. 6 Закону № 2344 та п. 2 Порядку № 1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

06.02.2021 року та 27.02.2021року проведено перевірку транспортного засобу марки «VOLVO» з реєстраційним номером НОМЕР_2 та НОМЕР_1 та встановлено порушення ч.1 абз.15 ст.60 ЗУ "Про автомобільний транспорт" перевищення встановлених законодавством габаритно-валових норм понад 10% але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.

За результатами перевірок були складені акти №253654 від 06.02.2021 р., та №271109 від 27.02.2021р в яких зафіксовано порушення перевищення встановлених законодавством нормативно вагових параметрів.

Постановами від 26.03.2021р. №232517 до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф в сумі 17 000 гривень та від 26.03.2021 за №232518 до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф в сумі 17 000 гривень.

Позивач вважає вищезазначені постанови протиправними, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У відповідності до ст.60 Закону №2344 за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи. Тобто, суб`єктом юридичної відповідальності за ст. 60 Закону № 2344 є автомобільний перевізник.

Відповідно до ст. 1 Закону, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Автомобільний перевізник це не завжди власник автомобіля, це особа, яка його використовує.

Згідно товарно - транспортних накладних від 26.02.2021 за №5 перевізником було ТОВ "ТРАК Форвард Групп та товарно транспортної накладної від 06.02.2021 року за №2 перевізником було ТОВ "ЕКОПРОМЛАЙН".

Згідно актів перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом вказується, що транспортний засіб марки VOLVO належить ОСОБА_1 . Таку інформацію зазначено і в інших документах. Позивачка зазначена суб`єктом перевірки та визначено платником розрахунку складеного у зв`язку з перевищенням нормативних параметрів транспортного засобу.

Однак, позивачка не була перевізником на транспортному засобі марки VOLVO (реєстраційний номер НОМЕР_1 та НОМЕР_2 ), вона не може бути суб`єктом відповідальності за ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

У довідці № 036739 від 27.02.2021 року про результати здійснення габаритно - вагового контролю не було зазначено ні підпису, ні прізвища оператора вагового комплексу ні печатки, що є порушенням вимог Наказу Міністерства інфраструктури України та Міністерства внутрішніх справ України від 10.12.2013 №1007/1207 «Про затвердження Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно - вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування», та не може бути допустимим та достовірним доказом реальної ваги транспортного засобу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході розгляду справи відповідач не довів правомірність прийнятих спірних постанов про застосування адміністративно - господарського штрафу № 232517 від 26.03.2021 року та №232518 від 26.03.2021 року.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.

З урахування задоволення позовних вимог, на підставі ч.1 ст.139 КАС України, підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (вул.Успенська, 4, м. Одеса, 65014 ) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу № 232517 від 26.03.2021 року.

3. Визнати протиправною та скасувати постанову Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу № 232518 від 26.03.2021 року.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (вул.Успенська, 4, м. Одеса, 65014 ) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ідентифікаціййний код НОМЕР_3 ) судові витрати в розмірі 908,00 грн, згідно квитанції від 04.06.21 року.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.М. Мельник