Справа № 534/1794/21
Суддя: Солоха О. В.
Дата ухвалення: 2021-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 534/1794/21
Провадження № 2-а/534/27/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2021 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Солохи О.В.,

за участі секретаря судового засідання Гончар С.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Горішні Плавні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області рядового поліції Шаповала Вадима Юрійовича, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Головне управління Національної поліції в Полтавській області та Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 25 вересня 2021 року серії БАБ №836544 винесену поліцейським СРПП ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області рядовим поліції Шаповалом В.Ю.про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121, ч.2 ст.126 КУпАП.

Позов обґрунтовує тим, що згідно вказаної постанови 25 вересня 2021 року о 16 год. 00 хв., ОСОБА_1 керував транспортним засобом без одягненого мотошолома та не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, також знаходився за кермом без страхового полісу та талону реєстрації транспортного засобу, чим порушив п. 2.1 «а», п. 2.1. «б», п. 2.1 «ґ», п.2.3 «г» ПДР України, чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч.5 ст.121, ч.2 ст.126 КУпАП.

Позивач в своєму позові зазначив, що 25 вересня 2021 року о 16 год 00 хв. не керував ТЗ та не був водієм у розумінніп.1.10 ПДР, від так він не є суб`єктом відповідальності за вказані у постанові правопорушення. Окрім того вказав, що оскаржувана постанова не відповідає імперативним вимогам ч.3 ст. 283 КУпАП, оскільки не містить відомостей про місце вчинення адміністративного правопорушення та технічний засіб, яким здійснено поліцейським відеозапис. Додатково повідомив, що розгляд справи про адміністративне правопорушення був занадто швидким- лише 5 хв., поліцейський під час її розгляду не надав йому можливості скористатися професійною правничою допомогою захисника, не роз`яснив процесуальні права, та не відібрав у нього пояснення, чим порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення та позбавив його можливості вільно розпоряджатись своїми процесуальними правами.

Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 06 жовтня 2021 відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, про що повідомлено сторонам.

Позивач про день та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, шляхом направлення повістки, копії ухвали про відкриття провадження та позову з додатками, однак правом надання відзиву на позов та доказів, що підтверджують заперечення проти позову, не скористався.

Треті особи про день, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Встановивши фактичні обставини справи та оцінивши досліджені письмові докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, з огляду на наступне.

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушеннь, передбачених ч.5 ст.121, ч.2 ст.126 КУпАП, а саме, те що 25 вересня 2021 року о 16 год. 00 хв., ОСОБА_1 керував транспортним засобом без одягненого мотошолома та не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, також знаходився за кермом без страхового полісу та талону реєстрації транспортного засобу, чим порушив п. 2.1 «а», п. 2.1. «б», п. 2.1 «ґ», п.2.3 «г» ПДР України. У зв`язку з чим на нього було складено постанову від 25 вересня 2021 року серії БАБ №836544 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 3 400 грн.

При відкритті провадження по справі в ухвалі суду було запропоновано відповідачу надати суду докази, на підставі яких була прийнята постанова про адміністративне правопорушення від 25 вересня 2021 року серії БАБ №836544. Проте останніми у розумінні ст.72 КАС України жодних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення суду не надано.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Зазначене рішення суб`єкта владних повноважень наразі є предметом оскарження.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч.1,2,3,5,6 ст.122 КУпАП та ч.ч. 1,2,4 ст.126 КУпАП.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Диспозицією ч.5 ст.121 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами .

Диспозицією ч.2 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Закон України від 1 липня 2004 року № 1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон № 1961-IV) регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору (пункт 1.8 статті першої цього Закону).

Відповідно до статті 21 Закону № 1961-IV з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідним підрозділом Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод; органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України.

При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

За змістом п. 2.3 «г» Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів.

Згідно п.2.1 «а», «б», «ґ» Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення);

Даючи правову оцінку обставинам справи та наявним у ній доказам, суд вважає, що оскаржувана постанова не містить посилань на докази вчинення позивачем правопорушень, передбачених ч.5 ст.121, ч.2 ст.126 КУпАП, а також доказів на спростування обставин, зазначених позивачем в обґрунтування адміністративного позову.

Суд погоджуються з доводами позивача з приводу того, що до оскаржуваної постанови не додано жодного доказу, що підтверджують обставини зазначені в постанові від 25 вересня 2021 року серії БАБ №836544, а саме що ОСОБА_1 , 25 вересня 2021 року о 16 год. 00 хв., ОСОБА_1 керував транспортним засобом без одягненого мотошолома та не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, також знаходився за кермом без страхового полісу та талону реєстрації транспортного засобу.

Інших будь-яких доказів, які б спростовували пояснення сторони позивача, в тому числі відео з місця з вчинення правопорушення, на якому було б зафіксовано вказане правопорушення, відповідачем на адресу суду не скеровано.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом ч.3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Як убачається зі змісту постанови від від 25 вересня 2021 року БАБ №836544 зазначено у графі 7 «до постанови додається» особою, що складала постанову зазначено: «відео», що додаються до постанови, однак, не вказано жодних відомостей, зокрема, про технічний засіб, яким здійснено відеозапис.

Натомість суд наголошує, що обов`язок щодо збирання доказів, згідно із ч.2 ст.251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно із ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких випадках суб`єкт владних повноважень не може покладатись на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів (ч.6 ст.77 КАС України).

Всупереч наведеної норми, відповідач нехтував своїм обов`язком щодо доведення правомірності прийнятого ним рішення. На пропозицію суду (а.с.6-7) відповідачем доказів вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.121, ч.2 ст.126 КУпАП (пояснення позивача або свідків, відео- чи фотофіксації, тощо), відповідачем суду не надано.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», передбачено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Разом із тим, будь-яких доказів, передбачених ст.251 КУпАП, які б встановлювали наявність адміністративного правопорушення та вину ОСОБА_1 у його вчиненні, матеріали справи не містять. Таким чином, встановлені по справі обставини та досліджені судом докази у їх сукупності свідчать про необґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121, ч.2 ст. 126 КУпАП.

Суд зазначає, що у відповідності до п.3 ч.3 ст.286 КАСУ, за наслідками розгляду справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що суб`єктом владних повноважень, на якого покладено обов`язок доказування правомірності свого рішення, не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху та відповідно вчинення останнім адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.121, ч.2 ст.126 КУпАП, суд вважає позов обґрунтованим.

За таких обставин, суд доходить висновку про скасування оскарженого позивачем рішення суб`єкта владних повноважень та необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до положення ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 72, 75, 76, 90, 139, 246, 271, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Постанову від 25 вересня 2021 року серії БАБ №836544 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, стосовно ОСОБА_1 за ч.5 ст.121, ч.2 ст. 126 КУпАП- скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121, ч.2 ст. 126 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 454 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Постанову може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Повне ім`я позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Повне ім`я відповідача: ОСОБА_2 , поліцейський СРПП ВП №2 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, адреса: 39800, Полтавська область, м. Горішні Плавні, вул. Добровольського, 6;

Повне найменування третьої соби: Головне управління Національної поліції в Полтавській області адреса: 36014, м. Полтава, вул. Пушкіна, 83;

Повне найменування третьої особи: Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції адреса: 36008, м. Полтава, вул. Європейська, 164.

Суддя О.В. Солоха

Повний текст рішення складено 22 жовтня 2021 року.