Справа № 380/4181/21
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2021-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/4181/21 пров. № А/857/15997/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Судової-Хомюк Н.М., Хобор Р.Б.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Львові апеляційні скарги ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року у справі № 380/4181/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправними дій і бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції Сподарик Н.І.,

час ухвалення рішення 29.06.2021 року,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_3 ) до ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_4 ) (81300, Львівська область, м. Мостиська, вул. Ярослава Мудрого, 113; ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) (89600, Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Недецеї, 45; ) з вимогами про визнання протиправними дії та бездіяльності, зобов`язання до вчинення дій.

Ухвалою суду від 27.04.2021 замінено первісного відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_3 (військової частини НОМЕР_4 ) на правонаступника відповідача ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРОПУ НОМЕР_5 ).

Позивач просить:

- - визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_4 ) щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період із січня 2015 року до листопада 2015 року;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_4 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період із січня 2015 року по листопад 2015 року відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078;

-визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_4 ) в частині нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період із грудня 2015 року до вересня 2016 року із застосуванням базового місяця для нарахування індексації вересня 2014 року та жовтня 2013 року;

-зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період із грудня 2015 року по вересень 2016 року із застосуванням базового місяця (як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення) січень 2008 року;

-визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) в частині нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період із жовтня 2016 року до 19 грудня 2016 року із застосуванням базового місяця для нарахування індексації жовтня 2016 року;

-зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_6 (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період із жовтня 2016 року по 19 грудня 2016 року із застосуванням базового місяця (як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення) січень 2008 року;

-зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки такої виплати по день її фактичної виплати;

-зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_6 (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки такої виплати по день її фактичної виплати.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що згідно карток грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 2015 - 2016 роки, наданих розрахунків про нараховану індексацію грошового забезпечення вбачається, що нарахування такої проведено з порушенням Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, що призвело до виплати грошового забезпечення у менш законодавчо визначеному розмірі. Позивач вважає, що ненарахування та невиплата йому індексації грошового забезпечення в належному розмірі по момент звільнення і невиплата її при звільненні з військової служби є протиправною. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці і її проведення, у зв`язку із зростанням споживчих цін, є обов`язковою для всіх роботодавців, незалежно від форм власності та виду юридичної особи. Зазначає, що базовим місяцем при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення за період з грудня 2015 по грудень 2016 повинен бути січень 2008 року. Щодо компенсації втрати частини заробітку, позивач стверджує, що має право на виплату такої. Вказує, що компенсації підлягають грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру. Компенсація проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, починаючи з 01.01.2001. Сума компенсації нараховується у разі нарахованих, але своєчасно не виплачених грошових доходів. З огляду на наведене просив позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року у справі № 380/4181/21 позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_4 ) щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період 01 січня 15 січня 2015 року та за період з серпня 2015 року по жовтень 2015 року.

Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_4 ) в частині нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період 01-15 січня 2015 року, серпня 2015 до вересня 2016 року із застосуванням базового місяця для нарахування індексації вересня 2014 року та жовтня 2013 року.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період 01 січня-15 січня 2015 року та за період серпня 2015 року по вересень 2015 року відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 із застосуванням базового місяця (як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення) січень 2008 року.

Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) в частині нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період із жовтня 2016 року до 19 грудня 2016 року із застосуванням базового місяця для нарахування індексації жовтня 2016 року.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_6 (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період із жовтня 2016 року по 19 грудня 2016 року відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 із застосуванням базового місяця (як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення) січень 2008 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржили відповідачі, подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційних скаргах апелянти зазначають, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що винесене з порушенням норм як матеріального так і процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянти зазначають, що є установою, що фінансується з державного бюджету і як розпорядник бюджетних коштів, відповідно до статті 51 Бюджетного кодексу України може брати бюджетні зобов`язання та провадити видатки лише в межах бюджетних асигнувань. Вказав, що проведення індексації грошового забезпечення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, тобто у межах коштів, передбачених на ці цілі. Щодо визначення базового місяця, відповідач вважає, що визначення такого є дискреційним повноваженням останнього. Крім цього, вказує, що відповідно до архівних відомостей грошового забезпечення позивача за 2016 рік, у листопаді 2016 року в нього відбулося збільшення посадового окладу з 685 грн. до 740 грн. На думку відповідача, позовні вимог в частині проведення індексації грошового забезпечення за період з жовтня 2016 по грудень 2016 з урахуванням базового місяця січень 2008 не відповідають вимогам Порядку індексації грошових доходів населення, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України 17.07.2003 №1078.

ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_4 ) здійснював нарахування і виплату індексації грошового забезпечення за наявності бюджетних асигнувань на визначені цілі. Також вказав, що відповідно до пункту 10-2 Порядку №1078 проведення індексації грошових доходів населення для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник. З огляду на те, що позивача у жовтні 2013 року призначено на посаду, з встановленим посадовим окладом у розмірі 740,00 грн, до жовтня 2013 позивач перебував на посаді з встановленим посадовим окладом у розмірі 645,00 грн, тобто відбулось збільшення посадового окладу, а тому жовтень 2013 року є базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення позивача під час проходження служби в ІНФОРМАЦІЯ_7 (військова частина НОМЕР_4 ) з січня 2016 року. Щодо періоду з лютого 2015 до серпня 2015 зауважує, що позивач проходив службу в іншому органі державного кордону. Щодо нарахування та виплати позивачу компенсації втрати частини доходів, вказав, що оскільки індексація грошового забезпечення станом до вересня 2016 року не нараховувалась, підстави для задоволення позову відсутні.

Просять скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року у справі № 380/4181/21 та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційних скарг та заперечень на них, колегія суддів приходить до переконання, що вони підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.309 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи частково позовні вимоги у справі, суд першої інстанції виходив з того, що з грудня 2015 року базовим місяцем для нарахування індексації ОСОБА_1 став січень 2008 року.

Відповідачі, заперечуючи проти позовних вимог зазначають, що у разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру. Оскільки в 2013 та 2015 роках збільшувались розміри посадового окладу позивача за рахунок його складових, що відображено в архівних відомостях про грошове забезпечення позивача за 2010 та 2016 роки, відповідно змінювався і базовий місяць для обрахунку індексації грошового забезпечення.

Судом першої інстанції встановлено, що посадовий оклад позивача дійсно збільшувався в жовтні 2013 року та лютому 2015 року.

Проте судом першої інстанції не встановлено, а відповідачами не доведено, що у позивача відбулося підвищення грошового доходу, яке перевищило суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

На підставі системного аналізу законодавства, що регулює спірні правовідносини та встановлених обставин справи суд першої інстанції дійшов висновку, що при нарахуванні індексації грошового забезпечення позивачу в період з грудня 2015 року до вересня 2016 року відповідачам слід застосовувати базовий місяць січень 2008 року.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 в період з серпня 2015 року по вересень 2016 року, перебував на грошовому забезпеченні ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_4 ) та у період з жовтня 2016 по грудень 2016 ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ), обов`язок по нарахуванню та виплаті індексації грошового забезпечення за вказаний період покладається на ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ) та ІНФОРМАЦІЯ_6 (військова частина НОМЕР_2 ) відповідно.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах України.

Наказом начальника НОМЕР_6 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 16.12.2016 №284-ос старшого сержанта ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас на підставі п. е (через службову невідповідність) п.1 ч. 8 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу та виключено із списків особового складу, усіх видів забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 з 19.12.2016 згідно з наказом 27 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 19.12.2016 №285-ос.

Представник позивача звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) та ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова НОМЕР_4 ) із запитами від 05.12.2020, 03.02.2021 про надання інформації та документів, у якому серед іншого просив надати довідку про нараховане та фактично виплачене грошове забезпечення із зазначенням видів та дати його виплати позивачу при звільненні, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення.

У відповідь на цей запит ІНФОРМАЦІЯ_6 (військова частина НОМЕР_2 ) та ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_4 ) надали запитувані документи.

Згідно з розрахунком індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2015 по 30.09.2016 така нараховувалась та виплачувалась в певному розмірі у січні 2015 та у період з травня 2015 по вересень 2016, базові місяці лютий 2015 (у період з лютого 2015 по грудень 2015), жовтень 2013 у період з січня 2016 по вересень 2016 нараховувалася така, однак не виплачувалася.

Відповідно до довідки від 11.12.2020 №11/352 військової частини НОМЕР_2 про нарахування та виплату індексації ОСОБА_1 у період з січня 2016 по грудень 2016 така не нараховувалась та не виплачувалась з визначеним базовим місяцем жовтень 2016.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

З приводу спірних правовідносин колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ (далі Закон № 2011-XII).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина 3 статті 9 Закону № 2011-XII).

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» (далі Закон № 1282-XII).

Статтею 1 Закону № 1282-XII визначено, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до статті 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Тобто, основною метою індексації грошових доходів населення є забезпечення достатнього життєвого рівня населення України за рахунок відшкодування подорожчання споживчих товарів і послуг.

Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (частина 1 статті 4 Закону № 1282-XII).

В силу статті 6 Закону № 1282-XII у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2003 року № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі Порядок № 1078), який визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.92 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Військова служба є особливим видом публічної служби, тому її проходження передбачає особливе регулювання праці військовослужбовців, а саме межі реалізації ними своїх трудових прав у зв`язку з специфікою їх правового статусу, відносини щодо звільнення та проходження військової служби врегульовані як загальним законодавством України про працю, так і спеціальним законодавством.

При цьому, пріоритетними є норми спеціального законодавства, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо спеціальними нормами не врегульовано спірних відносин, та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі.

Спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина 3 статті 9 Закону №2011-XII).

Преамбулою Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 №1282-XII (далі - Закон №1282-XII) встановлено, що цей Закон визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Відповідно до статті 1 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно з положеннями статті 2 Закону №1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Як зазначено Верховним Судом у постановах від 19 червня 2019 року (справа №825/1987/17), від 20 листопада 2019 року (справа № 620/1892/19), від 05 лютого 2020 року (справа №825/565/17) індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати військової служби, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. За відсутності затвердженого особливого порядку індексації грошового забезпечення військовослужбовців, нарахування індексації грошового забезпечення здійснюється у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку, а саме відповідно до Порядку №1078. Сума індексації грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону №1282-XII, підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.

Так, правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 (далі - Порядок №1078), який поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Відповідно до пункту 1-1 Порядку №1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 (до 01.01.2016 - 101) відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 року № 491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

При цьому, до прийняття Кабінетом Міністрів України Постанови №1013 від 09.12.2015 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка набрала чинності з 15.12.2015 та підлягала застосуванню з 01.12.2015, базовим місяцем вважався місяць, у якому відбулося підвищення мінімальної зарплати, пенсій, стипендій виплат із соціального страхування чи зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів (за рахунок постійних складових зарплати), а базовий місяць (місяць підвищення) визначався у разі коли зросла зарплата внаслідок підвищення тарифної ставки (окладу) або за рахунок будь-якої постійної складової зарплати.

З 01.12.2015 замість базового місяця введено поняття «місяць, у якому відбулося підвищення» - у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймалося за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснювалося з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Отже, на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації, при цьому базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації слід вважати місяць підвищення грошового забезпечення за рахунок зростання його складових, які не мають разового характеру (місяць, в якому заробітна плата працівника зросла за рахунок її постійних складових), а з 01.12.2015 - місяць підвищення тарифних ставок (окладів).

Аналогічна правова позиція випливає зі змісту постанов Верховного Суду від 13 січня 2020 року у справі №803/203/17 і від 22 липня 2020 року у справі №400/3017/19.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що Мостиським прикордонним загоном при нарахуванні індексації грошового забезпечення за період 01-15 січня 2015 року, серпня 2015 до вересня 2016 року із застосуванням базового місяця для нарахування індексації вересня 2014 року та жовтня 2013 року, у зв`язку із збільшенням розміру грошового забезпечення за рахунок інших його складових, без зміни розміру посадового окладу, не враховано положення абзацу 5 пункту 5 Порядку №1078, яким передбачено, що у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

При цьому, як встановлено судом апеляційної інстанції з карток особового рахунку військовослужбовця за 2010 - 2016 роки і розрахунку індексації грошового забезпечення, та не спростовано відповідачем, у період з 01-15 січня 2015 року, серпня 2015 до вересня 2016 року застосовано вересня 2014 року та жовтня 2013 року як місяць за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базовий місяць).

Відповідно до пункту 14 Порядку №1078 роз`яснення щодо застосування цього Порядку надає Мінсоцполітики.

Відповідно до роз`яснення Мінсоцполітики від 08 серпня 2017 року № 48/о/66-17 на запит ДФ Міноборони від 18 липня 2017 року № 248/3/9/1/863 зміна розміру доплат, надбавок та премій не впливає на початок обчислення індексації, якщо не підвищується посадовий оклад.

У роз`ясненні Мінсоцполітики від 18 квітня 2018 року № 28/о/66-18 вказано, що у разі зростання грошового забезпечення за рахунок інших його складових, без підвищення посадового окладу, сума індексації не зменшується на розмір підвищення грошового забезпечення.

Зі змісту роз`яснення Мінсоцполітики від 09 лютого 2005 року № 024-106 вбається, що зміна розміру премії за рахунок фінансових можливостей підприємства не є підставою вважати місяць базовим, при розрахунку індексу для проведення індексації.

З огляду на, вказані попередньо, положення Порядку №1078 та роз`яснення Мінсоцполітики, апеляційний суд дійшов висновку, що за загальним правилом підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення, зокрема, посадових окладів особи, тоді як зміна розміру доплат, надбавок та премій не випливає на встановлення базового місяця індексації для початку обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації.

Разом з тим, з аналізу долучених до матеріалів справи копій карток особового рахунку військовослужбовця позивача за 2010 - 2016 роки судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачу грошове забезпечення збільшено у листопаді 2014 року, за рахунок підвищення виплат за військове звання та вислугу років та у лютому 2015 року, за рахунок виплати надбавки за виконання особливо-важливих завдань.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що листопад 2014 року є базовим місяцем для нарахування індексації позивачу за період з 01-15 січня 2015 року, з серпня 2015 до вересня 2016 року, відповідно до Порядку № 1078.

Як встановлено судом першої інстанції у період з жовтня по грудень 2016 року індексація грошового забезпечення позивачу нараховувалася та виплачувалась у певному розмірі, а саме в сумі 0,00 грн. з врахуванням базового місяця жовтень 2016 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою (а.с.28).

Відповідно до пункту 14 Порядку №1078 роз`яснення щодо застосування цього Порядку надає Мінсоцполітики.

Відповідно до роз`яснення Мінсоцполітики від 08 серпня 2017 року №48/о/66-17 на запит ДФ Міноборони від 18 липня 2017 року № 248/3/9/1/863 зміна розміру доплат, надбавок та премій не впливає на початок обчислення індексації, якщо не підвищується посадовий оклад.

У роз`ясненні Мінсоцполітики від 18 квітня 2018 року № 28/о/66-18 вказано, що у разі зростання грошового забезпечення за рахунок інших його складових, без підвищення посадового окладу, сума індексації не зменшується на розмір підвищення грошового забезпечення.

З огляду на, вказані попередньо, положення Порядку №1078 та роз`яснення Мінсоцполітики, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що з 01.12.2015 підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення, зокрема, посадових окладів особи, тоді як зміна розміру доплат, надбавок та премій не випливає на встановлення базового місяця індексації для початку обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації.

Відповідно до пункту 10-2 Порядку №1078, в редакції чинній на час зарахування позивача до списків особового складу загону, для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.

Отже, оскільки позивач відповідно до наказу №210-ос з 04.10.2016 зарахований до списків особового складу загону (набув статусу «новоприйнятого працівника») обчислення індексу споживчих цін розпочинається з місяця наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), яка вперше відбулась у січні 2008 року на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №1294, яка набрала чинності 01.01.2008, а тому базовим місяцем є саме січень 2008 року.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги належним чином обґрунтовані, підтверджені наявними матеріалами справи та підлягають частковому задоволенню, із врахуванням вищевикладеного.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені відповідачами апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

За наведених обставин, судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційні скарги ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) задовольнити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року у справі № 380/4181/21 скасувати та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_4 ) щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період 01 січня 15 січня 2015 року та за період з серпня 2015 року по жовтень 2015 року.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_4 ) в частині нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період 01-15 січня 2015 року, серпня 2015 до вересня 2016 року із застосуванням базового місяця для нарахування індексації вересня 2014 року та жовтня 2013 року.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період 01 січня-15 січня 2015 року та за період серпня 2015 року по вересень 2015 року відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 із застосуванням базового місяця (як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення) листопад 2014 року.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) в частині нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період із жовтня 2016 року до 19 грудня 2016 року із застосуванням базового місяця жовтень 2016 року.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_6 (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період із жовтня 2016 року по 19 грудня 2016 року відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 із застосуванням базового місяця (як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення) січень 2008 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді Н. М. Судова-Хомюк
Р. Б. Хобор
Повне судове рішення складено 21.10.2021 року