Справа № 757/70960/17-ц
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2021-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2021 року м. Київ № 757/70960/17-ц

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Добрівської Н.А.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за скаргою ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування постанов державного виконавця Норки Є.В. відділу державної виконавчої служби Шевченківського району м. Києва у виконавчому провадженні № 42514155 від 12 лютого 2015 року про стягнення з пенсійних нарахувань виконавчого збору

В С Т А Н О В И В:

В липні 2017 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управляння юстиції у місті Києві, Головного управління Національної поліції у м. Києві, Державної казначейської служби України, державного виконавця ВДВС Шевченківського району м. Києва Норки Є.В., слідчого 2-го територіального відділу поліції Шевченківського УП ГУ Національної поліції України у м. Києві Хоморецького С.О. про відшкодування шкоди завданої незаконними діями Державної виконавчої служби та бездіяльності національної поліції м. Києва у кримінальному провадженні.

Просила визнати незаконними та скасувати постанови державного виконавця Норки Є.В. ВДВС Шевченківського району м. Києва у виконавчому провадженні № 42514155, від 06 травня 2014 року про арешт майна; постанову від 20 червня 2014 року про розшук арештованого майна - автомобіля ТоуотаСаmгу 1997 р. в. д/н НОМЕР_1 ; постанову від 12 лютого 2015 року у виконавчому провадженні № 42514155 про стягнення з пенсійних нарахувань виконавчого збору.

Свої вимоги, крім іншого, обґрунтувала тим, що оскаржувані нею постанови державного виконавця винесені з грубими порушеннями чинного законодавства діючого на момент виникнення спірних правовідносин, що порушило права боржника у виконавчому провадженні. Зазначає, що Державним виконавцем було порушено порядок направлення постанов та їх вручення, та не враховано приписи ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження».

Печерським районним судом міста Києва 14 листопада 2017 року постановлено ухвалу, якою роз`єднано позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управляння юстиції у місті Києві, Головного управління Національної поліції у м. Києві, Державної казначейської служби України, державного виконавця ВДВС Шевченківського району м. Києва Норки Є.В., слідчого 2-го територіального відділу поліції Шевченківського УП ГУ Національної поліції України у м. Києві Хоморецького С.О. про відшкодування шкоди завданої незаконними діями Державної виконавчої служби за бездіяльності Національної поліції м. Києва у кримінальної провадженні, виділивши в окреме провадження позовні вимоги ОСОБА_1 до державного виконавця ВДВС Шевченківського району м. Києва Норки Є.В. про:

1. визнання незаконною і скасування постанови державного виконавця Норки Є.В. ВДВС Шевченківського району м. Києва від 06.05.2014 року у виконавчому провадженні № 42514155 про арешт майна.

2. визнання незаконною і скасування постанови державного виконавця Норки Є.В. ВДВС Шевченківського району м. Києва від 20.06.2014 року у виконавчому провадженні № 42514155 про розшук арештованого майна - автомобіля Тоуота Саmгу 1997 р.в. д/н НОМЕР_1

3. визнання незаконною і скасування постанови державного виконавця Норки Є.В. ВДВС Шевченківського району м. Києва від 12.02.2015 року у виконавчому провадженні № 42514155 про стягнення з пенсійних нарахувань виконавчого збору.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 03 серпня 2018 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Норки Є.В. ВДВС Шевченківського району міста Києва від 20 червня 2014 року у виконавчому провадженні №42514155 про розшук арештованого майна - відмовлено (т.1 а.с.192).

Постановою Київського апеляційного суду від 22 травня 2019 року, ухвалу Печерського районного суду міста Києва 03 серпня 2018 року скасовано, справу направлено для розгляду до Шевченківського районного суду м. Києва за встановленою підсудністю (т.2 а.с.22-26).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 02 грудня 2019 року (т.2 а.с.248), залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 12 червня 2020 року (т.3 а.с.53-59), скаргу ОСОБА_1 на постанови державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Норки Є.В., заінтересована особа: Житлово - будівельний кооператив «Десна» - залишено без задоволення.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 квітня 2021 року (т.3 а.с.100-112):

- ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 02 грудня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 червня 2020 року у частині відмови в задоволенні вимог скарги ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування постанов державного виконавця Норки Євгенія Віталійовича відділу державної виконавчої служби Шевченківського району м. Києва у виконавчому провадженні № 42514155: від 06 травня 2014 року про арешт майна та від 20 червня 2014 року про розшук арештованого майна - автомобіля Тоуота Саmгу 1997 року випуску д/н НОМЕР_1 , залишити без змін;

- ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 02 грудня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 червня 2020 року у частині вимог скарги ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування постанов державного виконавця Норки Євгенія Віталійовича відділу державної виконавчої служби Шевченківського району м. Києва у виконавчому провадженні № 42514155 від 12 лютого 2015 року про стягнення з пенсійних нарахувань виконавчого збору, скасовано;

- провадження у справі № 757/70960/17-ц у частині вимог скарги ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування постанов державного виконавця Норки Євгенія Віталійовича відділу державної виконавчої служби Шевченківського району м. Києва у виконавчому провадженні № 42514155 від 12 лютого 2015 року про стягнення з пенсійних нарахувань виконавчого збору, закрито;

- повідомлено ОСОБА_1 , що розгляд цієї справи у частині вимог скарги ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування постанов державного виконавця Норки Євгенія Віталійовича відділу державної виконавчої служби Шевченківського району м. Києва у виконавчому провадженні № 42514155 від 12 лютого 2015 року про стягнення з пенсійних нарахувань виконавчого збору віднесений до юрисдикції адміністративного суду.

26 травня 2021 року Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановлено ухвалу (т.3 а.с.122-125), якою скаргу ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування постанов державного виконавця Норки Є. В. відділу державної виконавчої служби Шевченківського району м. Києва у виконавчому провадженні № 42514155 від 12 лютого 2015 року про стягнення з пенсійних нарахувань виконавчого збору передано для продовження розгляду до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 червня 2021 року визначено суддю Добрівську Н.А. для розгляду адміністративної справи №757/70960/17-ц, в частині вимог скарги ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування постанови державного виконавця Норки Є.В. відділу державної виконавчої служби Шевченківського району м. Києва у виконавчому провадженні № 42514155 від 12 лютого 2015 року про стягнення з пенсійних нарахувань виконавчого збору та вказану справу передано на розгляд судді Добрівській Н.А.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.06.2021 прийнята до провадження у відповідній частині; визначено порядок її розгляду та запропоновано учасникам справи подати письмові пояснення, в разі такої необхідності.

Від Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 02 вересня 2021 року надійшли роздруковані з АСВП матеріали виконавчого провадження №42514155 (т.3 а.с.131-159).

15 вересня 2021 року від позивача надійшла заява «Про уточнення вимог» (т.3 а.с.162-163), в яких виклала прохальну частину позову у відповідній частині таким чином: «Визнати протиправними дії державного виконавця Норки Є.В. Шевченківського РВДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві у виконавчому провадженні № 42514155 щодо стягнення виконавчого збору без винесення і надсилання боржникові відповідної постанови про його стягнення та стягнення виконавчого збору з періодичних платежів, адже це суперечить ч. 2, 3, 8 ЗУ «Про виконавче провадження» (діючої на той момент редакції)».

Обґрунтовуючи необхідність внесення змін до прохальної частини позову ОСОБА_1 у своїй заяві зазначає про те, що Постанова державного виконавця Норки Є.В. від 12 лютого 2015 року (т. 2 а.с. 81) не є постановою щодо стягнення виконавчого збору, а є постановою про стягнення у виконання провадження 20% з щомісячних пенсійних нарахувань, в якій окремим рядком була вказана сума стягання виконавчого збору у розмірі 1079,95 грн. Це суперечить ч. 2, 3, 8 ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» (діючої на той момент редакції), адже стягнення було здійснено без винесення і надсилання боржнику відповідної постанови про стягнення виконавчого збору і покладено на періодичні платежі. у ході розгляду справи № 757/70960/17-ц на вимогу Шевченківського районного суду м. Києва було витребувано виконавче провадження. Державний виконавець Норка Є.В., з метою переконання суду у законності своїх дій, сфабрикував і склав заднім числом постанову про стягнення виконавчого збору від 13листопада 2017 року (т. 2 а.с. 220-221), яка винесена через 2,5 роки після того, як 12 лютого 2015 року відбувається стягнення цього виконавчого збору і через і півроку після звернення позивача до суду щодо незаконних дій державного виконавця.

Оцінюючи зміст заяви у контексті дотримання позивачем вимог процесуального законодавства, суд констатує, що така заява позивача містить одночасно зміну як предмета позову так і його підстави (порівняно з первісними вимогами, що були предметом неодноразового розгляду судами різних інстанцій), так і подана без дотримання строку, визначеного частиною третьою статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України для зміни предмета або підстав позову при новому розгляді справи.

З огляду на викладене у суду відсутні підстави для прийняття такої заяви до розгляду.

Таким чином, предметом дослідження адміністративним судом у цій справі, з огляду на ухвалу Верховного Суду від 26 травня 2021 року, є вимога ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування постанов державного виконавця Норки Є.В. відділу державної виконавчої служби Шевченківського району м. Києва у виконавчому провадженні № 42514155 від 12 лютого 2015 року про стягнення з пенсійних нарахувань виконавчого збору.

Така вимога позивача мотивована у позовній заяві тим, що постанова виконавця від 15 лютого 2015 року про стягнення з пенсії виконавчого збору, оскільки згідно з частиною другою статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» діючої на той момент редакції, виконавчий збір не стягується з періодичних платежів. Більш того усупереч частинам третій, восьмій статті 28 цього ж Закону, постанову про стягнення виконавчого збору не було винесено і не було надіслано боржникові.

Ознайомившись із письмово викладеними доводами учасників справи, дослідивши подані документи і матеріали, суд встановив такі обставини справи.

На виконанні у Відділі державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві перебував виконавчий лист №761/6672/13ц від 07.03.2014 про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ЖБК «Десна» у сумі 10799,48 грн (ВП № 42514155).

12 лютого 2015 року у виконавчому провадженні № 42514155 державним виконавцем Норкою Є.В. винесено постанову (т.2 а.с.81), якою на підставі статей 68-70 та 74 Закону України «Про виконавче провадження» звернуто стягнення на заробітку плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника і постановлено проводити щомісячне утримання з усіх видів заробітку (доходу), що належить до виплати боржнику, після відрахування податків, в розмірі 20% заробітку, до погашення боргу: стягнути заборгованість на р/р 4457, МФО820019, ЗКПО 34967593 у сумі 8329,48 грн на р/р 4457, МФО820019, ЗКПО 34967593 отримувач ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві виконавчий збір у розмірі 1079,95 грн та витрати виконавчого провадження у розмірі 100,00 грн; здійснювати відрахування із заробітної плати, пенсії; стипендії та інших доходів боржника і перераховувати кошти стягувачу у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а якщо такий строк не встановлено - до десятого числа кожного місяця, наступного за звітним.

Оцінюючи рішення суб`єкта владних повноважень з урахуванням вимог законодавства, якими регулюються спірні правовідносини та встановлених у справі обставин, суд при вирішенні спору по суті враховує таке.

На час виникнення спірних правовідносин умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначались Законом України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (далі по тексту - Закон № 606-XIV у відповідній редакції).

Умови звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника визначались статтею 68 цього Закону, відповідно до частини першої якої, стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів та стягнення на суму, що не перевищує трьох мінімальних розмірів заробітної плати.

Як свідчать матеріали ВП № 42514155, копії яких містяться у цій справі, з моменту відкриття виконавчого провадження (постанова від 14.03.2014) державним виконавцем на виконання вимог Закону № 606-XIV вчинялись дії для встановлення наявності у боржника майна, за рахунок якого може бути погашений борг: направлялись відповідні запити до уповноважених органів; накладався арешт майна боржника та оголошувалась заборона його відчуження (постанова від 06.05.2014); оголошувався у розшук автотранспортний засіб (постанова від 20.06.2014); накладався арешт на кошти боржника (постанова від 16.07.2014).

Однак, на підставі ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 30.10.2014 постановами державного виконавця від 03.11.2014 звільнено майно боржника з-під арешту та звільнено арешт з коштів боржника).

При цьому, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11 Закону № 606-XIV).

Зокрема, державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом (абзац другий частини другої статті 11 Закону № 606-XIV).

Заходами примусового виконання рішень, згідно частини першої статті 32 Закону № 606-XIV, є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника здійснюється у порядку, визначеному статтею 69 Закону № 606-XIV.

Відповідно до частини першої статті 70 Закону № 606-XIV розмір відрахувань із заробітної плати та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Звернення стягнення на пенсію здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (частина шоста статті 70 Закону № 606-XIV).

Разом з тим, за змістом заявленої у цій частині позовної вимоги, позивач не погоджується з постановою державного виконавця від 12 лютого 2015 року в частині звернення стягнення на пенсію боржника саме в частині виконавчого збору, постанова щодо визначення розміру якого, так і про стягнення якого державним виконавцем до 12 лютого 2015 року не виносилась.

Так, згідно частини першої статті 28 Закону № 606-XIV, у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. … У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частини третьої статті 28 Закону № 606-XIV постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю.

Розмір фактично стягнутого з боржника виконавчого збору державний виконавець зазначає у виконавчому документі (частина четверта статті 28 Закону України № 606-XIV).

Згідно частини сьомої статті 28 Закону № 606-XIV у разі завершення виконавчого провадження з виконання рішення немайнового характеру та в разі закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених статтею 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.

Наведені положення статті 28 Закону №606-XIV дають підстави для висновку, що про стягнення виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначав у постанові, яку приймав після закінчення строку для самостійного виконання рішення суду, за умови, що рішення не було виконано.

При цьому про стягнення виконавчого збору та його розмір державний виконавець, в силу приписів частини третьої статті 28 Закону № 606-XIV, має винести відповідну постанову.

Натомість, як свідчать матеріали виконавчого провадження № 42514155, з моменту винесення постанови про відкриття провадження 14 березня 2014 року, в якій попереджено боржника про те, що при невиконанні рішення в наданий для добровільного виконання строк виконати його в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов`язаних і провадженням виконавчих дій, і до винесення спірної постанови від 12 лютого 2015 року, якою звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника шляхом щомісячного утримання 20% заробітку (доходу) до погашення боргу, у тому числі і виконавчий збір у розмірі 1079,95 грн.

Наведене свідчить про порушення державним виконавцем вимог Закону № 606-XIV при винесенні постанови від 12 лютого 2015 року в частині звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника для стягнення виконавчого збору у розмірі 1079,95 грн.

В іншій частині спірна постанова позивачем не оскаржується.

Оцінюючи правомірність дій та рішень відповідача, суд керується критеріями, закріпленими у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб`єкта.

Так, у відповідності до наведеної норми Кодексу у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зокрема, «у спосіб» означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Зазначені критерії одночасно є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчинює дії чи допускає бездіяльності.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Норки Є.В. від 12 лютого 2015 року ВП №42514155 в частині звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника - ОСОБА_1 для стягнення виконавчого збору у розмірі 1079,95 грн.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведене в сукупності та виходячи із встановлених судом обставин, оцінивши надані позивачем та відповідачем докази в контексті вимог законодавства, суд дійшов висновку про недоведеність відповідачем - суб`єктом владних повноважень правомірності свого рішення у відповідній частині. З огляду на зазначене, позовні вимоги визнаються судом такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, судом враховується, що згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 72-77, 90, 241-246, 263, 287 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Норки Є.В. від 12 лютого 2015 року ВП №42514155 в частині звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника - ОСОБА_1 для стягнення виконавчого збору у розмірі 1079,95 грн.

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому в ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено у визначені частиною шостою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України строки до суду апеляційної інстанції в порядку, визначеному ст.ст.293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя Н.А. Добрівська