Справа № 480/229/21
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2021-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 р. Справа № 480/229/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Макаренко Я.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21.05.2021, головуючий суддя І інстанції: Л.М. Опімах, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 21.05.21 по справі № 480/229/21 за позовом ОСОБА_1 до Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, мотивуючи вимоги тим, що вона звернулася до Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення на території Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області за межами населених пунктів.

Листом від 27.11.2020 р. № 02-27/2378 відповідач повідомив, що заява про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність була винесена та розглянута на 1 сесії Чернеччинської сільської ради восьмого скликання від 20.11.2020 р., але не підтримана більшістю голосів депутатів. Вважає, що даним листом їй відмовлено в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, відповідно, він є протиправним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства України, оскільки законодавчо встановлені підстави для відмови в наданні їй дозволу на розроблення проекту землеустрою відсутні. Просив позов задовольнити.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 21.05.2021 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії відмовлено за необгрунтованістю.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так в апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що підготовка і розгляд питань, вирішення яких належить до повноважень ради виносяться на пленарні засідання ради і регулюється регламентом ради. Це стосується і клопотання позивача про надання згоди на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, оскільки окремого порядку отримання законодавством України не визначено.

Регламент Чернеччинської сільської ради Сумської області затверджений рішенням 2 сесії 7 скликання Чернеччинської сільської ради Сумської області від 22.12.2017 росу Регламент).

Відповідно до пункту 16 Регламенту питання до порядку денного сесії ради вносяться відповідно до плану роботи ради, рішень ради та її постійних комісій, а також міським головою, депутатами, виконавчим комітетом ради, загальними зборами громадян.

Статтею 16 Регламенту визначено, що розгляд проектів рішень відбувається порядком, визначеним статтею 15 Регламенту. Результатом розгляду проекту рішення може бути його зняття на доопрацювання чи не підтримання проекту, прийняття його за основу чи прийняття проекту в цілому.

В разі зняття проекту рішення він передається на доопрацювання в профільну постійну комісію (комісії) ради, до виконавчих органів ради або інші визначені радою органи. В разі прийняття проекту за основу зауваження і доповнення, що надійшли під час обговорення, а також подані у письмовій формі після обговорення, розгдаються й узагальнюються в постійних комісіях (комісії) або на засіданні виконавчого комітету, і з відповідними висновками вносяться на друге читання ради.

Рішення з процедурних питань приймається простою більшістю депутатів присутніх у залі. Рішення з питання, що не має процедурного характеру, приймається на пленарному засіданні більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

При встановленні результатів голосування до загального складу міської ради включається міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Рішення, що не одержали потрібної кількості голосів, відхиляються чи повертаються на доопрацювання. Отже, з огляду на наведені вище норми Регламенту, проекти рішень готуються лише з варіантом позитивного вирішення питання. В той же час, рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувала більшість депутатів від загального складу Ради та викладається у формі окремого документу.

Натомість, проект рішення, який не отримав необхідної кількості голосів на свою підтримку, вважається відхиленим та не викладається у формі окремого документу про відмову в задоволенні відповідної вимоги, заяви чи клопотання, а такий результат фіксується у протоколі пленарного засідання Ради.

Чернеччинською сільською радою Сумської області 20.11.2020 року на засіданні 1-ї сесії 8-го скликання розглянуто питання про надання громадянам дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення згідно класифікації видів цільового призначення земель 01.03), за рахунок земель запасу на території Чернеччинської сільської ради, Охтирського району Сумської області, згідно додатку рішення, за результатами голосування проект рішення не набрав необхідної кількості голосів на його підтримку. Внаслідок цього проект рішення був відхилений, а в протоколі засідання сесії від 20.11.2020 року зафіксовано, що вищевказане питання розглянуто, однак позитивного рішення не прийнято. Іншими словами відмовлено в задоволенні заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, у тому числі про надання згоди на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 1,9539 га кадастровий номер :01:002:5584.

Позивач зазначає, що єдиною формою розгляду вказаного клопотання є Рішення Ради. Вказаний проект було винесено і розглянуто депутатами Чернеччинської сільської ради. За результатами голосування депутатів Чернеччинської сільської ради дане рішення не прийняте, бо його не підтримано більшістю голосів. Тобто, на думку позивача, проект рішення відповідав всім вимогам і нормам чинного законодавства, а депутати "за їх внутрішнім переконанням" безпідставно, незаконно, не проголосували за вказане рішення.

Крім того, позивач вказує, що зобов`язання Ради надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства земель запасу на території Чернеччинської сільської ради, Охтирського району Сумської області, згідно додатку рішення, є єдиним способом його отримати.

Підсумовуючи викладене, позивач вважає, що саме сільською радою зроблено висновки, що позивач звернулася до них в межах норм чинного законодавства, подала повний пакет документів, але вони просто не проголосували за вказане рішення без законних обґрунтувань.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву до Другого апеляційного адміністративного суду на апеляційну скаргу позивача.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 25.09.2020 р. позивач звернулася до Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення на території Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області за межами населених пунктів (а.с.10).

Листом від 27.11.2020 р. № 02-27/2390 відповідач повідомив, що заява про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність була винесена та розглянута на 1 сесії Чернеччинської сільської ради восьмого скликання від 20.11.2020 р., але не підтримана більшістю голосів депутатів (а.с.6).

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що законодавством України не передбачено обов`язку відповідача як органу місцевого самоврядування у разі непідтримання проекту рішення викладати його окремим документом про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель врегульовано Земельним кодексом України (надалі ЗК України).

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що підстави набуття права на землю із земель державної та комунальної власності визначенні у статті 116 ЗК України.

Так, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (частини 1, 2, 3 ст. 116 ЗК України).

У статті 121 ЗК України передбачено норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам, зокрема, для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Отже, позивач, який є громадянином України, має право на набуття права власності на земельну ділянку для особистого селянського господарства.

Підставою для набуття прав на земельну ділянку є відповідне рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Водночас, ухвалення рішення є результатом певної правової процедури, яка йому передує.

Порядок передачі земельних ділянок у власність громадян врегульовано ст. 118 ЗК України відповідно до частин 6-7 якої громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення, серед іншого, особистого селянського господарства, у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

У частині сьомій статті 118 ЗК України зазначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проаналізувавши наведені норми, колегія суддів вбачає, що проект землеустрою розробляється на підставі дозволу органу, до компетенції якого входить питання про передачу земельних ділянок громадянам.

Так з матеріалів справи встановлено, що відповідачем у даній справі є Чернеччинська сільська рада орган місцевого самоврядування.

Повноваження відповідних органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтями 118, 122, 123 ЗК України, статтями 26, 33, 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Згідно з п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" питання з приводу земельних відносин вирішується виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Системний аналіз вказаних норм дозволяє колегії суддів дійти висновку, що до повноважень сільської ради у галузі земельних відносин належить, зокрема, вирішення питання щодо передачі земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства. Дане питання вирішується виключно на пленарному засіданні ради, за результатами розгляду якого рада приймає рішення.

Відповідно до ч. 15 ст. 46 Закону порядок проведення першої сесії ради, порядок обрання голови та заступника (заступників) голови районної у місті, районної, обласної ради, секретаря сільської, селищної, міської ради, скликання чергової та позачергової сесії ради, призначення пленарних засідань ради, підготовки і розгляду питань на пленарних засіданнях, прийняття рішень ради про затвердження порядку денного сесії та з інших процедурних питань, а також порядок роботи сесії визначаються регламентом ради, з урахуванням вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності". До прийняття регламенту ради чергового скликання застосовується регламент ради, що діяв у попередньому скликанні.

Слід зазначити, що підготовка і розгляд питань, вирішення яких належить до повноважень ради, виносяться на пленарні засідання ради і регулюється Регламентом ради. Це стосується і клопотання позивача про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, оскільки окремого порядку отримання такого дозволу законодавством України не визначено.

Так, Регламент роботи Чернеччинської сільської ради сьомого скликання затверджено рішенням другої сесії сьомого скликання Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області від 22.12.2017 р. (надалі Регламент).

Відповідно до п.п. 16.1, 16.4, 16.7 ст. 16 Регламенту проект порядку денного сесії ради, не пізніш як за два тижні до дати початку сесії ради, формує Чернеччинський сільський голова на основі: 1) плану роботи ради; 2) пропозицій секретаря ради; 3) пропозицій депутатів ради; 4) пропозицій постійних та інших комісій ради; 5) пропозицій, поданих громадою в порядку місцевої ініціативи; 6) пропозицій виконавчого комітету; 7) пропозицій старост; 8) пропозицій членів територіальної громади, поданих у порядку місцевої ініціативи або електронної петиції.

Пропозиції щодо прийняття рішень, які відповідно до закону є регуляторними актами, вносяться з урахуванням вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Проекти рішень Ради, які підлягають обговоренню, оприлюднюються на офіційному веб-сайті Ради.

Крім того, проекти рішень Ради голова Ради або його заступник (у випадку, коли сесія Ради скликається депутатами у порядку, визначеному п. 15.3 ст. 15 Регламенту, - уповноважена особа з числа депутатів, які ініціювали скликання сесії Ради) передають до відділу організаційно-кадрової, загальної роботи апарату Ради для розгляду та встановлення відповідності його чинному законодавству. Якщо проект рішення відповідає чинному законодавству, то він візується начальниками, або особами, що їх заміщують, відділу організаційно-кадрової, загальної роботи та юридичним, профільним замом, а у випадку невідповідності проекту рішення чинному законодавству - надає висновок. Після цього проект рішення разом з іншими матеріалами передається відповідній профільній постійній комісії для подальшої роботи.

У разі наявності вмотивованих зауважень, за дорученням голови Ради, відділ організаційно-кадрової, загальної роботи повторно розглядає проект рішення з урахуванням зауважень.

Загальні вимоги до рішення Ради визначені у статті 33 Регламенту, відповідно до якої рішення Ради з будь-якого питання приймається на її пленарному засіданні після обговорення. Прийняття рішення без обговорення питання на пленарному засіданні Ради допускається лише у випадках, передбачених Регламентом, або якщо жоден з депутатів Ради не заперечує на пленарному засіданні Ради проти прийняття рішення без обговорення.

Колегія суддів, звертає увагу, що рішення Ради (крім рішень з процедурних питань) вважаються прийнятими, якщо за них проголосувала більшість депутатів від загального складу Ради. Питання, для прийняття яких необхідна інша кількість голосів, визначаються законодавством та цим Регламентом.

Вважаються відхиленими пропозиція або проект рішення, які не отримали необхідної кількості голосів на підтримку про, що вноситься запис в протокол пленарного засідання Ради.

Окрім викладеного, головуючий може поставити на голосування процедурне питання про повернення до повторного розгляду рішення, яке вже виносилося на розгляд за пропозицією депутата або за власною ініціативою.

Аналізуючи наведені вище норми Регламенту, колегія суддів доходить висновку, що проекти рішень готуються лише з варіантом позитивного вирішення питання.

В той же час, рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувала більшість депутатів від загального складу Ради та викладається у формі окремого документу.

Проект рішення, який не отримав необхідної кількості голосів на свою підтримку, вважається відхиленим та не викладається у формі окремого документу про відмову в задоволенні відповідної вимоги, заяви чи клопотання, а такий результат фіксується в протоколі пленарного засідання Ради.

Зазначені висновки суду узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 25 вересня 2018 року у справі № 343/244/16-а, в якій Верховний Суд вказав, що рішення міською радою було "не прийнято" у зв`язку із не набранням відповідної кількості голосів.

Як вбачається з матеріалів справи, Чернеччинська сільська рада Охтирського району Сумської області 20.11.2020 р. на засіданні 1 сесії 8 скликання розглянула питання про надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, де за результатами голосування проект рішення не набрав необхідної кількості голосів на його підтримку. Таким чином, проект рішення був відхилений, а в протоколі від 20.11.2020 р. зафіксовано, що зазначене питання розглянуто, однак позитивного рішення не прийнято. Отже, позивачці було відмовлено в задоволенні заяви про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки у власність (а.с.24-26).

Колегія суддів акцентує увагу, що у судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень.

Поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова може. При цьому дискреційні повноваження завжди мають межі, встановлені законом.

Отже, відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд, зокрема, прийняти за клопотаннями відповідне рішення або ні. Безперечно, правомірним у даному випадку є лише один варіант поведінки, залежно від фактичних обставин.

Аналогічна позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 208/8402/14-а, від 29 березня 2018 року у справі № 816/303/16, від 06 березня 2019 року у справі № 200/11311/18-а, від 16 травня 2019 року у справі № 818/600/17 та від 21 листопада 2019 року у справі № 344/8720/16-а.

Повноваження відповідача щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є дискреційним, оскільки в цьому випадку у відповідача є два варіанти поведінки, а саме надати дозвіл або відмовити у його наданні, при цьому, колегія суддів зазначає, що в даному випадку відмова у наданні згоди, згідно з Регламентом, може бути висловлена шляхом відхилення проекту рішення про надання згоди.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" місцеве самоврядування в Україні здійснюється на принципах: народовладдя; законності; гласності; колегіальності; поєднання місцевих і державних інтересів; виборності; правової, організаційної та матеріально-фінансової самостійності в межах повноважень, визначених цим та іншими законами; підзвітності та відповідальності перед територіальними громадами їх органів та посадових осіб; державної підтримки та гарантії місцевого самоврядування; судового захисту прав місцевого самоврядування.

Аналізуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що законодавством України не передбачено обов`язку відповідача як органу місцевого самоврядування у разі непідтримання проекту рішення викладати його окремим документом про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та наводити відповідні мотиви такого рішення.

Крім того, повноваження відповідача щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою є дискреційним. Вказаний висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 09 грудня 2020 року у справі № 300/178/20.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Підсумовуючи викладене, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, колегія суддів вважає, що у спірних правовідносинах відсутні ознаки порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод та законних інтересів позивача, його дії відповідають критеріям правомірності, визначеним у ч. 2 ст. 2 КАС України.

Враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи, аналізуючи наведені норми права, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вимоги позивача необґрунтовані та законодавством України не передбачено обов`язку відповідача як органу місцевого самоврядування у разі непідтримання проекту рішення викладати його окремим документом про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, а отже позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21.05.2021 року по справі № 480/229/21 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21.05.2021 по справі № 480/229/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва Я.М. Макаренко