Справа № 320/2296/21
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2021-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/2296/21 Суддя першої інстанції: Лисенко В.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Степанюка А.Г.,

суддів - Бужак Н.П., Єгорової Н.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Бориспільської міської ради Київської області на прийняте у порядку письмового провадження рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Бориспільської міської ради Київської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2021 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Управління соціального захисту населення Бориспільської міської ради Київської області (далі - Відповідач, УСЗН Бориспільської міськради) про:

- визнання протиправною бездіяльності УСЗН Бориспільської міськради щодо не перерахунку і не виплати ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік у розмірі, визначеному частиною п`ятою статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";

- зобов`язання УСЗН Бориспільської міськради здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 , учаснику бойових дій, разової грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 30.04.2021 року позов задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції, з урахуванням висновків Верховного Суду у зразковій справі №440/2722/20, виходив з того, що оскільки на час проведення виплат до 5 травня у 2020 році діяли одночасно норми Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон) і постанови Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 року №112 «Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» (далі - Постанова №112), то до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми Закону як акту вищої юридичної сили у редакції Закону від 25.12.1998 року. Крім того, суд підкреслив, що саме УСЗН Бориспільської міськради є належним відповідачем у цій справі.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог у частині зробити перерахунок відмовити в повному обсязі. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що, по-перше, суд не врахував, що УСЗН Бориспільської міськради, як орган місцевого самоврядування, діє лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі постановами Кабінету Міністрів України, по-друге, суд не взяв до уваги, що Відповідач отримує від Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області списки осіб, яким відповідно до Закону передбачена виплата разової грошової допомоги, не здійснює формування, ведення та зберігання особових справ, а тому повноважень щодо проведення дій (перерахунків та виплат інших сум, ніж зазначених у списках) останній не має, по-третє, суд залишив поза увагою, що перерахунок повинна здійснити інша установа.

Після усунення визначених в ухвалі від 05.07.2021 року про залишення апеляційної скарги без руху недоліків ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.07.2021 року відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.09.2021 року справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін, з огляду на таке.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 11.11.2019 року, та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій (а.с. 11).

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася до УСЗН Бориспільської міськради із заявою про виплату їй одноразової грошової допомоги до 5 травня в розмірі, визначеному ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (а.с. 12-14).

Проте, Відповідач відповідь на вказану заяву не надав та не здійснив Позивачу виплату одноразової грошової допомоги до 5 травня в розмірі, визначеному ст. 12 Закону.

На підставі встановлених вище обставин, виходячи з системного аналізу приписів ст. ст. 12, 17-1 Закону, а також позиції Верховного Суду від 13.01.2021 року у зразковій справі №440/2722/20 і ряду підзаконних актів, суд першої інстанції прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на те, що належна Позивачу до 5 травня за 2020 рік грошова допомога з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 року №3-р/2020 має бути виплачена у розмірі, визначеному саме Законом, а не підзаконним актом Уряду України.

З такими висновками суду першої інстанції судова колегія не може не погодитися з огляду на таке.

У зв`язку з прийняттям Конституційним Судом України рішення від 27.02.2020 року у справі 1-247/2018(3393/18) та визнанням таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окремого положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, стаття 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» діяла та мала застосовуватись у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 року.

Таким чином, починаючи з 27.02.2020 року розмір разової грошової допомоги до 5 травня у 2020 році підлягає нарахуванню і виплаті органом, уповноваженим здійснювати виплату разової щорічної грошової допомоги до 5 травня (Управління соціального захисту населення за місцем проживання особи та/або Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат) у розмірі, визначеному ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 року:

«Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.».

При цьому, на переконання судової колегії, чинність станом на день здійснення виплати Позивачу разової грошової допомоги Постанови №112 не може бути підставою для висновку про обґрунтованість розміру виплаченої ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5 травня в сумі 1390,00 грн., оскільки до спірних правовідносин повинні бути застосовані норми саме ст. 12 Закону як акту вищої юридичної сили.

З урахуванням наведеного суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність у ОСОБА_1 права на отримання разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Наведене застосування норм матеріального права з огляду на ієрархію правових норм у правовій системі України викладено у рішенні Верховного Суду від 29.09.2020 року у зразковій справі № 440/2722/20, залишеного без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 року, щодо якої справа №320/2296/21 є типовою.

Відповідно до ч. 3 ст. 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що у справі «Кечко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти в цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Відтак судом апеляційної інстанції критичної оцінюється посилання УСЗН Бориспільської міськради як на підставу для відмови в задоволенні позову на те, що виплата допомоги до 5 травня за 2020 рік здійснена у розмірі згідно затвердженого обсягу видатків, оскільки гарантовані законом виплати, пільги тощо неможливо поставити у залежність від видатків бюджету.

Щодо доводів Апелянта про те, що перерахунок здійснює інша установа, а не Відповідач, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 17-1 Закону щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Згідно п. 1 Положення про Міністерство соціальної політики України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року № 423, таким органом є Мінсоцполітики. При цьому підпунктом 41 пункту 4 указаного Положення визначено, що Мінсоцполітики відповідно до покладених на нього завдань організовує виплату до 5 травня разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Закону.

У свою чергу, підпунктом 1 пункту 1 Постанови №112 установлено, що у 2020 році виплату до 5 травня разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" (далі - грошова допомога), проводить Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій (далі - регіональні органи соціального захисту населення), які розподіляють їх між структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - районні органи соціального захисту населення), центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, що відповідають вимогам п. 47 ч. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу України (далі - центри по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат).

Районні органи соціального захисту населення, центри по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат перераховують кошти через відділення зв`язку або установи банків на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання) у визначених положеннями цієї Постанови №112 розмірах.

З урахуванням наведених вище правових норм та висновків Верховного Суду у зразковій справі №440/2722/20 щодо їх застосування, колегія суддів приходить до висновку, що Мінсоцполітики перераховує кошти регіональним органам соціального захисту населення, які розподіляють їх між районними органами соціального захисту населення, центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, які здійснюють безпосередню виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня особам з інвалідністю внаслідок війни, а тому управління соціального захисту населення за місцем проживання особи та центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат є органами, уповноваженими здійснювати виплату вказаної допомоги.

Таким чином, оскільки у 2020 році разова грошова допомога до 5 травня була виплачена ОСОБА_1 саме УСЗН Бориспільської міськради та соціальні виплати учасникам бойових дій на рівні міста Бориспіль проводяться останнім, то саме він є належним відповідачем у цій справі.

Доводи Апелянта про незалучення судом першої інстанції до участі у справі в якості співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому Позивач перебуває на обліку, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області відповідно до положень Постанови №112, лише визначає перелік осіб, які мають право на отримання грошової допомоги до 5 травня, водночас, саме УСЗН Бориспільської міськради допущено протиправну бездіяльність щодо виплати Позивачу щорічної разової грошової допомоги у меншому розмірі, ніж передбачено ч. 5 ст. 12 Закону.

Щодо посилання Відповідача в апеляційній скарзі на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області та постанови Київського апеляційного адміністративного суду суд апеляційної інстанції наголошує, що згідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судова колегія вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Бориспільської міської ради Київської області - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді Н.П. Бужак

Н.М. Єгорова

Повний текст постанови складено та підписано « 20» жовтня 2021 року.