Справа № 264/2156/21
Суддя: Іванченко А. М.
Дата ухвалення: 2021-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/2156/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2021 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі:

головуючого - судді Іванченко А.М.,

за участю секретаря судового засідання Єрьоміної А.В.,

представника позивача - Напрягло О.В.,

представника відповідача - Дідур І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Мокрушина Євгена Андрійовича, Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до поліцейського роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Мокрушина Євгена Андрійовича та Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО № 777406 від 31.03.2021 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400,00 грн. за те, що він 31.03.2021 року об 11 годині керував т.з. ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування автомобілем, чим порушив п.п.2.1.а ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАП. Вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, як таку, що не відповідає вимогам закону та дійсним обставинам події. Вказав, що при розгляді справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ніби то вчинене ним правопорушення не були з`ясовані та доведені обставини, які свідчили б, що в його діях є ознаки правопорушення, за яке законом встановлена адміністративна відповідальність, відсутні належні докази, не враховані характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність. Зазначив, що на його думку, у поліцейського відсутні докази вчинення ним правопорушення, а саме керування транспортним засобом. Крім цього вказує, що поліцейським було проігноровано його клопотання про забезпечення його юридичною допомогою при розгляді справи та залучення до участі у справі адвоката або іншого фахівця у галузі права.

На підставі викладеного просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО № 777406 від 31.03.2021 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400,00 грн., а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав позовні вимоги, та просив їх задовольнити.

Представник позивача - Напрягло О.В. у судовому засіданні позовні ОСОБА_1 вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач Мокрушин Є.А. в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому вказав, що заперечує проти задоволення позовних вимог, вказав, що при складенні постанови патрульний поліції діяв згідно вимог чинного законодавства. Оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення винесена з дотриманням вимог чинного законодавства та у спосіб, передбачений КУпАП, вимоги та твердження позивача вважає безпідставними та необґрунтованими, оскільки позивач не надав суду необхідних, належних та допустимих доказів, якими мотивує викладені у позові обставини. Також, надав суду диск із відеозаписом обставин вчинення та порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 . У задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції - Дідур І.І. у судовому засіданні просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі, беручи до уваги наданий відзив.

Суд, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, вислухавши пояснення сторін, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП України, основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, судом встановлено, що поліцейським роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Мокрушиним Євгеном Андрійовичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО № 777406 від 31.03.2021 року, якою позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400,00 грн. за те, що він 31.03.2021 року об 11 годині в Мангушському районі на автомобільній дорозі М14 БО ЗС 002 координати НОМЕР_2 водій ОСОБА_1 керував т.з. ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування Іллічівським районним судом м.Маріуполя від 20.10.2020 року, чим порушив п.п.2.1.а ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАП. Водія відсторонено від керування шляхом залишення т.з. на місці виявлення порушення.

Постановою Іллічівського райсуду м.Маріуполя від 20.10.2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України від 30.06.1993 року № 3353-ХІІ "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету МІНІСТРІВ України від 10 жовтня 2001 РОКУ № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху визначено, що ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону. Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 1.3. ПДР України, ст.14 ЗУ «Про дорожній РУХ» учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 2.1.а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п. 2.4. ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також:

а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в ПУНКТІ 2.1:

б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність ТЗ;

в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав.

Частиною 10 статті 15 ЗУ «Про дорожній рух» встановлено, що забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України Про Національну поліцію, поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до статті 32 ЗУ «Про Національну поліцію» (зі змінами від 16.02.2021) поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, у таких випадках:

1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи;

2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення;

3) якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю:

4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо;

5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події;

6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення.

Так само, стаття 16 ЗУ «Про дорожній рух» визначає обов`язки водія серед яких:

- мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат "Зелена картка"), пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія, реєстраційному документі на транспортний засіб, або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії, або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), а також інші документи, передбачені законодавством;

- виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, а водії військових транспортних засобів - поліцейського або посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством. Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами. У випадку подання сигналу про зупинку водій зобов`язаний:

а) зупинити транспортний засіб з дотриманням вимог Правил дорожнього руху;

б) тримати руки в полі зору поліцейського або посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України і не виходити з транспортного засобу без дозволу;

- на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - поліцейського або посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат "Зелена картка") або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на паперовому чи електронному носії або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), інші документи, що визначені законодавством.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Згідно з пунктом 2 розділу III Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 4 статті 126 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини 4 статті 126 КУпАП - керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи. Отже, доводи позивача не ґрунтуються на вимогах законодавчих актів та не мають відношення до обов`язку водія транспортного засобу мати при собі та пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки зазначені вище документи.

Аналогічні висновки зазначено в рішенні ВС України від 25 вересня 2019 року, в адміністративній справі №127/19283/17.

Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що для виконання поліцейськими покладених на них обов`язків, згідно з чинним законодавством, їм надано право зупиняти в необхідних випадках транспортні засоби, перевіряти у водіїв документи, перелік яких викладено у пункті 2.1 ПДР України.

Тобто, фактичні дії позивача ОСОБА_1 повністю підпадають під порушення п. 2.1.а ПДР України за що передбачена відповідальність, відповідно, за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Вказані обставини також повністю підтверджуються дослідженими судом відеозаписами, які додані представником відповідача до відзиву.

Крім цього, як вбачається з дослідженого в судовому засіданні відеозапису реєстратора закріпленим на форменому одязі патрульного, ОСОБА_1 на неодноразову вимогу поліцейських, щодо пред`явлення документів пояснив, що рішенням Іллічівського районного суду Донецької області позбавлений права керування від 20.10.2020 року за керування транспортним засобом в нетверезому стані, у зв`язку з чим посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, обов`язкова наявність якого передбачена п. 2.1.а, п. 2.4.а ПДР України, позивач надати не може, що так само суперечить вимогам ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух» та за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Окрім цього, позивач пропонував поліцейському неправомірну вигоду за не притягнення його до відповідальності.

Що стосується посилань позивача на порушення його прав під час розгляду справи, зокрема, не забезпечення правовою допомогою, суд зазначає, що з досліджених матеріалів справи, доданого відеозапису вбачається, що під час складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, йому були роз`ясненні його процесуальні права передбачені КУпАП та Конституцією України. При цьому, позивач Лісогор відмовився від підпису у винесеній постанові та отримання копії постанови про адміністративне правопорушення. У зв`язку із чим, поліцейським було повідомлено позивачу, що у такому випадку він отримує копію зазначеної постанови поштою.

Згідно ст. 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Також, Європейський суд з прав людини в пункті 32, справи «Максименко проти України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов`язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи.

Позивачем не представлено належних доказів в обґрунтування обмеження реалізації ним прав, закріплених статтею 268 КУпАП. Навпаки, із наданого до суду відеозапису вбачається, що позивач був присутній на місці складання постанови, був повідомлений про її складання, протягом всього часу спілкування він розумів мову інспектора поліції, ним висловлювались свої заперечення та доводи по суті вчиненого правопорушення. При цьому, будь-яких клопотань щодо представлення додаткових доказів, необхідності допиту свідків або представлення часу для прибуття адвоката позивач не заявляв, як і не заявляв про перенесення розгляду справи на інший час що зафіксовано на відеозаписі з нагрудного реєстратора поліцейського.

Як зазначено у ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено

Таким чином, суд вважає, що позивач порушив вимоги ПДР України, за яке поліцейським було правомірно складено постанову щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за більш тяжке адміністративне правопорушення, яке ним було виявлено.

Суд також вважає, що оскаржувана постанова винесена уповноваженою особою у відповідності з вимогами ст.ст. 251, 283 КУпАП. Доказів, які б спростовували обставини, викладені в оскаржуваній постанові, суду не надано, а тому позовні вимоги позивача є необґрунтованим та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 126 ч.1, 251, 265, 283 КУпАП, ст.ст. 9, 242-246, 262, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Мокрушина Євгена Андрійовича, Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Суддя: А. М. Іванченко