Справа № 580/4018/21
Суддя: Л.В. Трофімова
Дата ухвалення: 2021-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

21 жовтня 2021 року справа № 580/4018/21
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі: судді Трофімової Л.В., за участі секретаря Осадчого В.О., розглянувши у письмовому провадженні заяву представника позивача про повернення судового збору у справі № 580/4018/21
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, прийняв додаткове рішення.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 13.10.2021 призначено судове засідання 21.10.2021 для розгляду заяви представника ПрАТ «Черкасирибгосп» про повернення судового збору у справі № 580/4018/21.
Представник позивача, представник відповідача, представники третіх осіб у судове засідання не прибули.
Відповідно до частини 1 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно частини 3 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Частиною 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Згідно частини 4 статті 129 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України у разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Ухвалою від 16.06.2021 (справа № 580/2443/19) виділені у самостійні провадження з присвоєнням нового номеру справи позовні вимоги ПрАТ «Черкасирибгосп» до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.04.2019 №004401401.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 06.10.2021 у справі № 580/4018/21 адміністративний позов задоволено повністю: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 15.04.2019 № про збільшення грошового зобов`язання ПрАТ «Черкасирибгосп» за платежем: земельний податок з юридичних осіб 18010500 (за податковим зобов`язанням у сумі 844948,32 грн та штрафними санкціями у сумі 211237,08 грн).

Представник позивача у заяві про повернення судового збору зазначає, що під час подачі позовної заяви у справі № 580/2443/19 (з якої була виділена в окреме провадження справа № 580/4018/21) позивачем було сплачено судовий збір у сумі 135466,00 грн, проте за подання позовної заяви відповідно до п.п. 1 п. 2 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, що діяла на час подачі заяви, необхідно було заплатити 19210,00 грн. У зв`язку з тим, що позовні вимоги були виділені у самостійні провадження необхідно розподілити судовий збір у кожній справі.

У заяві про повернення судового збору від 12.10.2021 вх. № 39749/21 (справа № 580/2443/19) представником позивача наведено розрахунок, відповідно до якого у справі № 580/4018/21 належить повернути судовий збір у сумі 15842,79 грн.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні аргументи щодо обставин справи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що заяву про повернення судового збору належить задовольнити та прийняти додаткове рішення з огляду на таке.

Судом встановлено, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 09.10.2019 у справі № 580/2443/19 (суддя Гайдаш В.А.) стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Черкаській області на користь ПрАТ «Черкасирибгосп» сплачений судовий збір в розмірі 19210 (дев`ятнадцять тисяч двісті десять) грн. Під час нового розгляду справи доказів щодо стягнення судового збору у сумі 19210 грн учасниками не надано. Представник позивача надав до суду (у справі № 580/2443/19 вх. 41121/21) додаткові пояснення в яких зазначив, що за рішенням, яке скасовано на розрахунковий рахунок ПрАТ «Черкасирибгосп» судовий збір в сумі 19210 грн від відповідача не надходив.

Згідно із частиною 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно із частинами 1, 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини 5 статті 7 Закону України «Про судовий збір» повернення сплаченої суми судового збору здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Законом України «Про судовий збір» передбачено (стаття 9), що суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України є передумовою повернення судом сплаченого судового збору у встановлених випадках.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI із змінами за подання до суду адміністративного позову майнового характеру, що подано юридичною особою ставка судового збору 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» (II. Прикінцеві та перехідні положення) внесені зміни до таких законодавчих актів України: п.15 ч.2 в абзаці третьому підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» цифри « 350» замінити цифрами « 10».

Питання розподілу судових витрат не є вимогою адміністративного позову, що направлена на захист порушених суб`єктом владних повноважень прав, свобод або законних інтересів позивача. Розподіл судових витрат має компенсаційний характер і є мірою відповідальністю кожної зі сторін за вчинення дій (у тому числі процесуальних) під час розгляду справи. Вирішення цього питання є обов`язком суду, яке вирішується за результатами розгляду справи залежно від того, яке рішення приймається судом.

КАС України передбачені випадки, коли суд може вирішити питання розподілу судових витрат після ухвалення рішення по суті позовних вимог, а саме: якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат (частина третя статті 143); у випадку постановлення ухвали про закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду або ухвалення рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням суд вирішує питання про розподіл судових витрат не пізніше десяти днів з дня ухвалення відповідного судового рішення, за умови подання учасником справи відповідної заяви і доказів, які підтверджують розмір судових витрат (частина шоста статті 143); якщо це питання не було вирішено (пункт 3 частини першої статті 252).

Суд під час вирішення справи по суті за правилами загального провадження урахував заявлене клопотання представника позивача про використання часу протягом п`яти днів для реалізації права на розподіл судових витрат відкладення вирішення цього питання було ініційовано стороною у справі, тому належить вирішенню шляхом ухвалення судом додаткового судового рішення у порядку статті 252 КАС України.

Частиною третьою статті 252 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Частино 3 статті 3 КАС України передбачено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено прожитковий мінімум працездатних осіб: з 01.01.2021 - 2270 грн. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» установлено прожитковий мінімум працездатних осіб: з 01.01.2019 - 1921 грн.

Верховний Суд у справі № 520/928/19 ЄДРСР 92334170 зазначає, що особа, яка оскаржує до суду неправомірні дії (бездіяльність) чи рішення суб`єкта владних повноважень, не лише зазнає шкоду від цих порушень, але і змушена нести додаткові витрати, пов`язані з судовим провадженням. Якщо рішенням суду встановлено, що дії (бездіяльність) чи рішення суб`єкта владних повноважень були неправомірними, то необхідно не лише нівелювати пряму шкоду, нанесену особі внаслідок цих порушень, але й компенсувати витрати, що особа зазнала для захисту своїх прав під час судового оскарження таких дій, бездіяльності чи рішень.

Верховний Суд у справ №160/6899/20 зазначив: під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (частина дев`ята статті 139 КАС України). Витрати мають бути документально підтвердженими тими засобами, що є належними згідно із законом станом на час вирішення питання про розподіл судових витрат. У разі якщо витрати були оплачені чи повинні бути оплачені станом на час вирішення питання про розподіл судових витрат, такі докази повинні бути надані до суду серед інших доказів, що підтверджують обсяг таких витрат відповідно до встановлених законом вимог. Таке правозастосування відповідає вимогам частини сьомої статті 139 КАС України: розмір витрат, що сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), що подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 26.02.2015 у справі Баришевський проти України, від 10.12.2009 у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12.10.2006 у справі Двойних проти України, від 30.03.2004 у справі Меріт проти України, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Судом встановлено, що в заяві про повернення судового збору вх. 39727/21 представник позивача просить повернути судовий збір у справі № 580/4018/21 без зазначення суми. У заяві про повернення судового збору вх. 39749/21 (справа № 580/2443/19) позивач конкретизує суму судового збору, що повинна бути повернутою позивачу та зазначає, що у справі 580/4018/21 потрібно повернути судовий збір у сумі 15842,79 грн.

Згідно розрахунку ((844948,32 грн + 211237,08 грн) х 1,5% = 15842,78 грн / 1921 х 10 = 19210 грн) у справі № 580/4018/20 позивачем необхідно було сплатити судовий збір у сумі 15842,78 грн. Відповідно до платіжного доручення від 06.08.2019 № 2831 за позовом ПрАТ «Черкасирибгосп» з урахуванням вимог майнового характеру у справі № 580/2443/19 з якого виділено в інші провадження частину позовних вимог сплачено 135466,00 грн судового збору (копія платіжного доручення від 05.08.2019 № 2831 засвідчена підписом відповідальної особи та відбитком штампа банку).

Судом встановлено, що згідно виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України судовий збір у сумі 135466,00 грн сплачений та зарахований (платіжне доручення від 05.08.2019 №2831) в установленому порядку.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України розподіл судових витрат здійснюється у разі задоволення позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України під час задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, усі судові витрати, що належать відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Суд дійшов висновку стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору відповідно до вимог чинного законодавства з урахуванням звернення до суду за захистом порушеного права у 2019 році.

Враховуючи позовні вимоги майнового характеру, судовий збір із вирішення адміністративної справи № 580/4018/21 повинен складати 15842,78 грн, що належить поверненню позивачеві за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 6-16, 19, 73-78, 90, 139, 242-246, 252, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача про повернення судового збору задовольнити.

Прийняти додаткове судове рішення до рішення від 06.10.2021 у справі № 580/4018/21 за позовом приватного акціонерного товариства «Черкасирибгосп» до Головного управління ДПС у Черкаській області, треті особи: державне підприємство «Укрриба», регіональне відділення фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, Сагунівська сільська рада Черкаського району Черкаської області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.04.2019 №.

Стягнути з Головного управління ДПС у Черкаській області (вул. Хрещатик, 235, м. Черкаси, 18002, ідентифікаційний код юридичної особи в ) на користь приватного акціонерного товариства «Черкасирибгосп» (вул. Смілянська, 2, м. Черкаси, 18001, ідентифікаційний код юридичної особи в ) сплачений судовий збір у сумі 15842,78 (п`ятнадцять тисяч вісімсот сорок дві) грн 78 коп відповідно до платіжного доручення від 05.08.2019 №2831.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень та з урахуванням пункту 3 розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

позивач: приватне акціонерне товариство «Черкасирибгосп» [вул. Смілянська, 2, м. Черкаси, 18001, ідентифікаційний код юридичної особи в ];

відповідач: Головне управління ДПС у Черкаській області [вул. Хрещатик, 235, м. Черкаси, 18002, ідентифікаційний код юридичної особи в ];

треті особи: державне підприємство «Укрриба» [вул. Тургенєвська, 82-а, м. Київ, 04050, ідентифікаційний код юридичної особи в ], регіональне відділення фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях [просп. Голосіївський, 50, м. Київ, 03039, ідентифікаційний код юридичної особи в ], Сагунівська сільська рада Черкаського району Черкаської області [вул. Лесі Українки, 77/4, с. Сагунівка, Черкаський район, Черкаська область, 19644, ідентифікаційний код юридичної особи в ].

Додаткове судове рішення складено 21.10.2021.

Суддя Л.В. Трофімова