Справа № 520/14729/21
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2021-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

19 жовтня 2021 р. справа № 520/14729/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Старосєльцевої О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання з повідомленням (викликом) осіб за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу , -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1 (далі за текстом - заявник, поліцейський), у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про 1) визнання протиправним та скасування наказу Головного Управління Національної поліції України в Харківській області № 609 від 20.07.2021 року про застосування до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Харківською районного управління поліції №1 Головного Управління Національної поліції в Харківської області дисциплінарного стягнення у вигляді його звільнення зі служби в поліції; 2) визнання протиправним та скасування наказу Головного правління Національної поліції України в Харківській області від 20.07.2021 року № 365 о/с про звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Харківського районного управління поліції №1 Головною Національної поліції в Харківської області зі служби в поліції з 20.07.2021 року; 3) поновлення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на службі в поліції на посаді оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Харківського районного управління поліції №1 Головного Управління Національної поліції в Харківської області як старшого лейтенанта поліції з 20.07.2021 року; 4) допущення негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на службі в поліції на посаді оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Харківського районного управління поліції №1 Головного Управління Національної поліції в Харківської області як старшого лейтенанта поліції з 20.07.2021 року; 5) стягнення зГоловного Управління Національної поліції України в Харківській області на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Аргументуючи ці вимоги зазначив, що дисциплінарне стягнення у вигляді його звільнення зі служби в поліції накладено безпідставно, за відсутності події вчинення дисциплінарного проступку.

Відповідач, Головне управління Національної поліції в Харківській області (далі за текстом - Управління, терорган Національної поліції, ГУНП в Харківській області), з поданим позовом не погодився.

Аргументуючи заперечення зазначив, що подія скоєння дисциплінарного проступку мала місце. Наполягав, що обставини події проступку оцінені вірно, міра відповідальності обрана правильно, процедура накладення покарання дотримана, рішення про дисциплінарне стягнення прийнято уповноваженою особою.

У відповіді на відзив представник позивача підтримав правову позицію, викладену в позовній заяві, та посилався на відсутність доказів на підтвердження отримання позивачем будь-яких доручень слідчих по кримінальним провадженням.

Період відпустки з 20.09.2021р. по 26.09.2021р., вихідні та святкові дні з 14.10.2021р. по 17.10.2021р. зумовили розгляд справи по суті - 19.10.2021р.

Суд, вивчивши доводи позову, відзиву на позов та відповіді на відзив, повно виконавши процесуальний обов`язок із збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, з`ясувавши обставини фактичної дійсності, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Установлені судом обставини спору полягають у наступному.

Заявник проходив публічну службу в Національній поліції України, у тому числі, з 28.01.2021р. на посаді оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Харківською районного управління поліції №1 Головного Управління Національної поліції в Харківській області, зі спеціальним званням - старший лейтенант поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції України в Харківській області № 609 від 20.07.2021 року до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Харківською районного управління поліції №1 Головного Управління Національної поліції в Харківської області застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді його звільнення зі служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції України в Харківській області від 20.07.2021 року № 365 о/с старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Харківського районного управління поліції №1 Головною Національної поліції в Харківської області звільнено зі служби в поліції з 20.07.2021 року.

На виконання вимог ст.9 КАС України у цілях з`ясування об`єктивної істини у спорі суд витребував від Управління матеріали службового розслідування відносно заявника та функціональні обов`язки заявника.

З копії наданих матеріалів службового розслідування судом встановлено наступне.

16.07.2021р. до т.в.о. начальника ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області полковника поліції Лінніка С.О. надійшов рапорт заступника начальника ХРУП № 1 начальника відділу кримінальної поліції ГУНП в Харківській області підполковника поліції Галушки Є.Л. від 16.07.2021 № 8947/119-61/02-2021 в якому зазначено, що оперуповноважений сектору розкриття злочинів проти особи ВКП ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 неналежним чином виконує свої функціональні обов`язки, що негативно впливає на якісь роботи відділу кримінальної поліції ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області. Вказаний поліцейський у своїй службовій діяльності ігнорує вказівки керівництва та систематично не виконує доручення слідчих.

Наказом начальника ГУНП в Харківській області від 19.07.2021 № 1480 було призначено проведення службового розслідування з метою встановлення факту відсутності або наявності в діях ОСОБА_1 ознак дисциплінарного проступку.

В ході службового розслідування було встановлено, що діяльність оперативного підрозділу, яка направлена виявлення та припинення кримінальних правопорушень, у тому числі й виконання доручень слідчих, а також щодо належного забезпечення оперативного супроводу кримінальних проваджень з метою протидії злочинності, ведеться вкрай незадовільно, що може свідчити про неналежне виконання службових обов`язків з боку старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи ВКП ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області.

Вказані судження обґрунтовані невиконанням заявником доручень слідчих по кримінальним провадженням від 11.05.2021р. № 1168, від 13.05.2021р. № 1206, та від 26.05.2021р. № 1353, 1361.

Висновки службового розслідування затверджені начальником ГУНП в Харківській області 20.07.2021р.

Усі перелічені вище обставини учасниками справи не заперечуються, підтверджуються приєднаними до справи копіями документів.

З копії наданого витягу функціональних обов`язків заявника вбачається факт ознайомлення заявника із текстом названого документу.

Так, за функціональними обов`язками ОСОБА_1 оперуповноважений сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції здійснює заходи з виявлення і припинення кримінальних правопорушень (у т.ч. за дорученням слідчого), насамперед тяжких, особливо тяжких та резонансних злочинів, у тому числі вчинених учасниками ОГ і ЗО, забезпечення оперативного супроводу кримінальних проваджень, розшуку осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду, ухиляються від виконання кримінального покарання, зниклих безвісті, та інших осіб у випадках, визначених законом (п. 4); організовує взаємодію з органами досудового розслідування, підрозділами, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, патрульною, спеціальною поліцією, поліцією охорони, спеціального призначення за конкретними злочинами (п. 8).

Згідно наданого відповідачем рапорту від 14.07.2021р. витягу з журналу реєстрації слідчих доручень відповідно до ЄРДР вбачається, що доручення слідчих по кримінальним провадженням від 11.05.2021р. № 1168, від 13.05.2021р. № 1206, та від 26.05.2021р. № 1353, 1361 надані ВКП.

За результатами проведеного службового розслідування до заявника було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді його звільнення зі служби в поліції наказом Головного управління Національної поліції України в Харківській області № 609 від 20.07.2021 року, з подальшим його звільненням зі служби в поліції з 20.07.2021 року наказом Головного управління Національної поліції України в Харківській області від 20.07.2021 року № 365 о/с.

Як з`ясовано судом, юридичною підставою для застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції суб`єктом владних повноважень обрані положення п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», а фактичною підставою послугувало судження про вчинення дисциплінарного проступку у вигляді неналежного здійснення заходів з виявлення і припинення кримінальних правопорушень, викладених у дорученні слідчого, що повністю ігнорує організацію взаємодії з органами досудового розслідування, а також вимоги пункту 3 розділу VІ Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами НПУ в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої наказом МВС України від 07.07.2017 №575, щодо обов`язкового виконання доручень слідчих.

Не погодившись із правомірністю накладеного дисциплінарного покарання з подальшим звільненням, заявник ініціював даний спір.

Вирішуючи спір по суті, суд вважає, що до відносин, які склались на підставі встановлених обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Правовідносини з приводу проходження публічної служби в поліції унормовані, насамперед, приписами Закону України "Про Національну поліцію", а також Дисциплінарного статуту.

Частиною 1 ст.2 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Як указано у ст.6 названого закону поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.12 Закону України "Про Національну поліцію" поліція забезпечує безперервне та цілодобове виконання своїх завдань. Кожен має право в будь-який час звернутися за допомогою до поліції або поліцейського. Поліція не має права відмовити в розгляді або відкласти розгляд звернень стосовно забезпечення прав і свобод людини, юридичних осіб, інтересів суспільства та держави від протиправних посягань з посиланням на вихідний, святковий чи неробочий день або закінчення робочого дня.

Згідно з ч.1 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський зобов`язаний, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського (п.1 ч.1 ст.18); професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва (п.2 ч.1 ст.18); поважати і не порушувати прав і свобод людини (п.3 ч.1 ст.18).

Відповідно до пункту 3 розділу VІ Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами НПУ в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої наказом МВС України від 07.07.2017 №575, працівники оперативних підрозділів не мають права здійснювати процесуальні дії в кримінальному провадженні за власною ініціативою або звертатися із клопотанням до слідчого судді чи прокурора. Доручення слідчого (дізнавача) є обов`язковими для виконання оперативним підрозділом.

Функціональними обов`язками заявника також передбачено обов`язкове виконання ним доручень слідчих.

Разом з тим, доказів ознайомлення з дорученнями слідчих по кримінальним провадженням від 11.05.2021р. № 1168, від 13.05.2021р. № 1206, та від 26.05.2021р. № 1353, 1361 матеріали справи не містять.

Відповідно до п. 4 розділу VІ Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами НПУ в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої наказом МВС України від 07.07.2017 №575 доручення, які даються оперативному підрозділу, реєструються в канцелярії територіального органу, підрозділу поліції та передаються в порядку, передбаченому нормативним актом про організацію діловодства.

З наданого відповідачем в рапорті від 14.07.2021р. витягу з журналу реєстрації слідчих доручень відповідно до ЄРДР вбачається, що доручення слідчих по кримінальним провадженням від 11.05.2021р. № 1168, від 13.05.2021р. № 1206, та від 26.05.2021р. № 1353, 1361 надані ВКП.

Проте, у ході розгляду справи, відповідачем не надано жодних доказів надання або доведення до відома у будь-який спосіб саме старшому лейтенанту ОСОБА_1 оперуповноваженому сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції доручень слідчих по кримінальним провадженням від 11.05.2021р. № 1168, від 13.05.2021р. № 1206, та від 26.05.2021р. № 1353, 1361.

Таких доказів, ані матеріали службового розслідування, ані матеріали справи не містять.

Таким чином, відповідач фактично визнав та встановив у ході службового розслідування ті обставини, що доручення слідчих надійшли до підрозділу органу Національної поліції.

При цьому, у межах службового розслідування, у тексті висновку службового розслідування та у ході розгляду справи відповідач не встановив (не довів) жодних об`єктивних даних, які б засвідчували те, що перелічені вище доручення слідчих були доведені до відома позивача і позивач з урахуванням предмету цих доручень, кількості працівників підрозділу, поточного службового навантаження,, мав фізичну змогу їх виконати, але без поважних причин ухилився від цього.

Отже, викладені в оскаржуваному наказі судження про вчинення заявником дисциплінарного проступку у вигляді неналежного здійснення заходів з виявлення і припинення кримінальних правопорушень, викладених у дорученні слідчого, суд вважає фактично не підтвердженим.

Тобто, фактична підстава для видання згаданого наказу суб`єктом владних повноважень є не обґрунтованою.

Продовжуючи розгляд справи, суд зазначає, що з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків ч.2 ст.14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України (далі по тексту - Статуту) передбачено проведення службового розслідування, під яким відповідно до ч.1 ст.14 цього ж статуту розуміється діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Відповідно до ч. 1 ст.16 Статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником. У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів. До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні, на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) або у відпустці.

Відповідно до ст. 18 Статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

У разі відсутності поліцейського на службі дисциплінарна комісія викликає його для надання пояснень. Виклик для надання пояснень надсилається рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі. Виклик про надання пояснень надсилається з таким розрахунком, щоб поліцейський, який викликається, мав не менше двох діб для прибуття на засідання дисциплінарної комісії. Фактом, що підтверджує отримання або неотримання поліцейським виклику про надання пояснень, є отримання органом, що проводить службове розслідування, поштового повідомлення про вручення або про відмову від отримання такого виклику чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення (ч.ч. 6-9 ст. 18 Статуту).

Крім того, згідно п. 14 розділу V Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018р. №893, під час розгляду справи у формі письмового провадження поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, надає пояснення в письмовій формі.

Пунктом 16 вказаного Порядку встановлено, що виклик поліцейського для надання пояснень у разі його відсутності на службі дисциплінарна комісія здійснює в порядку, визначеному частинами шостою-десятою статті 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

У спірних правовідносинах службове розслідування було призначено 19.07.2021р., висновки службового розслідування затверджені 20.07.2021 р.

Тобто, службове розслідування відносно заявника проведено протягом одного дня.

Як з`ясовано судом та підтверджено матеріалами справи, заявник з 19.07.2021 року по 24.07.2021 року перебував на лікарняному.

Довідкою №2147 від 19.07.2021р. підтверджено перебування 19.07.2021р. заявника на прийомі у лікаря КНП «Міська клінічна лікарня №31» ХМР Цілодобовий травмпункт (кисті).

Протилежного матеріалами справи не спростовано.

У своєму відзиві на позов відповідач зазначає, що від надання пояснень в ході проведення службового розслідування заявник відмовився, про що було складено відповідний акт від 19.07.2021р.

Водночас, як з`ясовано судом під час проведення службового розслідування заявник знаходився на лікарняному.

Проте, доказів виклику заявника для надання пояснень щодо обставин службового розслідування, у зв`язку з його відсутністю на службі, матеріали справи не містять.

Таким чином, відповідачем не було забезпечено реальну можливість заявнику довести відсутність обставин вчинення дисциплінарного проступку та надати докази правомірності своїх дій.

Отже, констатація факту не виконання доручень слідчих безпідставно та помилково ототожнена відповідачем з протиправною бездіяльністю поліцейського з виконання завдань служби.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому, суд зважає, що у силу правового висновку постанови Верховного Суду від 07.11.2019р. по справі № 826/1647/16 (адміністративне провадження № К/9901/16112/18) обов`язковою умовою визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними є доведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст.72-78, 90, 211 КАС України, суд зазначає, що владний суб`єкт у спірних правовідносинах не забезпечив дотримання ч.2 ст.19 Конституції України, позаяк обставини події з`ясував не повно, діяння поліцейського кваліфікував не правильно, не взяв до уваги усі суттєві поза розумним сумнівом фактори, міру юридичної відповідальності обрав з явним та очевидно нерозумним перевищенням меж свободи адміністративного розсуду.

Отже, у спірних правовідносинах вчинене владним суб`єктом волевиявлення з приводу реалізації адміністративної функції спричинило безпідставного настання негативних наслідків для заявника у вигляд звільнення зі служби в поліції, що є визначеною процесуальним законом підставою для задоволення позову в частині визнання протиправними та скасування оскаржуваних наказів.

Стосовно позовних вимог про поновлення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на службі в поліції на посаді оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Харківського районного управління поліції №1 Головного Управління Національної поліції в Харківської області як старшого лейтенанта поліції, то такі підлягають задоволенню задля ефективного захисту права заявника на працю, проте, не з 20.07.2021 року, а 21.07.2021 р., з огляду на наступне.

Відповідно до положень статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.

Оскільки 20.07.2021 р. (тобто день звільнення) є останнім днем служби заявника, то поновлення на службі слід провести з наступного календарного дня, тобто з 21.07.2021 р.

Стосовно позовних вимог про стягнення зГоловного Управління Національної поліції України в Харківській області на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, останні також підлягають задоволенню із застосуванням поряд з нормами спеціального законодавства, загальних законодавчих трудових норм, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 статті 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Отже, законодавцем встановлено межі періоду виплати середнього заробітку, а саме: весь час вимушеного прогулу, а відтак, оскільки незаконне звільнення заявника спричинило вимушений прогул, останній підлягає стягненню на користь заявника.

Щодо суми грошового забезпечення, яка підлягає стягненню на користь заявника, суд зазначає наступне.

Середній заробіток працівника згідно з частиною першою статті 27 Закону України "Про оплату праці" визначається за правилами, закріпленими у Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок).

Вказаний Порядок застосовується, зокрема, при обрахуванні вимушеного прогулу (пп. з п.1 розділу 1 Порядку).

Згідно з п. 5 Порядку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Відповідно до абз. 1 п. 8 Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Як свідчать матеріали справи, заробітна плата позивача за два місяці, що передувала звільненню становила: травень 2021 року - 12633,03 грн., червень 2021 року - 12633,02 грн.

Водночас, відповідачем не доведено, що оплата за останні два місяці роботи заявника проводилась саме за календарні дні.

З огляду на викладене, з урахуванням листа Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 12.08.2020 № 3501-06/219 "Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2021 рік", середньоденний заробіток складає 664,90 грн. ((12633,03 +12633,02):38 робочих днів).

Період з 21.07.2021 по 19.10.2021 налічує 62 робочих днів.

Таким чином, враховуючи, вказане вище сума яка підлягає стягненню з Головного Управління Національної поліції України в Харківській області на користь заявника, а саме середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 21.07.2021 по 19.10.2021 складає 41223,80 грн. (664,90*62).

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007р. у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011р. у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010р. у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994р. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008р. у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Розподіл судових витрат по справі слід здійснити відповідно до ст.139 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст.241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного Управління Національної поліції України в Харківській області № 609 від 20.07.2021 року про застосування до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Харківською районного управління поліції №1 Головного Управління Національної поліції в Харківської області дисциплінарного стягнення у вигляді його звільнення зі служби в поліції.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного правління Національної поліції України в Харківській області від 20.07.2021 року № 365 о/с про звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Харківського районного управління поліції №1 Головною Національної поліції в Харківської області зі служби в поліції з 20.07.2021 року.

Поновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на службі в поліції на посаді оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Харківського районного управління поліції №1 Головного Управління Національної поліції в Харківської області як старшого лейтенанта поліції з 21.07.2021 року.

Стягнути з Головного правління Національної поліції України в Харківській області (місцезнаходження - 61002, м. Харків, вул. Жон Мироносиць, буд. 5; ідентифікаційний код - 40108599) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ; адреса - АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 21.07.2021р. по 19.10.2021р. у розмірі 41223 (сорок одна тисяча двісті двадцять три) грн. 80 коп.

Рішення суду в частині поновлення на посаді (роботі) та в частині стягнення середнього заробітку у межах платежу за місяць допустити до негайного виконання.

Позов у решті вимог - залишити без задоволення.

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення) з урахуванням п.3 розділу VI КАС України; набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду).

Суддя О.В. Старосєльцева