Справа № 592/11136/21
Суддя: Фоменко І. М.
Дата ухвалення: 2021-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/592/123/21

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2021 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі: головуючого судді Фоменко І.М., за участю секретаря судового засідання Щербань Г.Г., позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора батальйону №1 роти №2 Управління патрульної поліції в Сумській області Касьян Олександри Сергіївни, Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який підтримав у судовому засіданні, та вимоги мотивує тим, що постановою інспектора роти №2 БУПП в Сумській області Касьян О.С. серія ЕАО №4680504 від 24.08.2021 року його, ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. за порушення п. 12.4 ПДР України, а саме за перевищення встановленого швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год). Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а вищевказана постанова є протиправною, оскільки відповідач під час заміру швидкості руху автомобіля використав вимірювальний прилад «TruCam LTI 20/20-ТС 00557», який не дозволений для використання на території України органами Національної поліції, у зв`язку з чим відомості, які були отримані несертифікованим приладом, є неналежними доказами по справі. Крім того, засіб вимірювальної техніки, у момент його використання, знаходився в руках працівника поліції, а не був закріплений стаціонарно, що могло спричинити спотворення та похибку дійсної швидкості руху транспортного засобу. Також позивач зауважив, що, керуючи автомобілем Volkswagen Touareg, д.н.з. НОМЕР_1 , в момент фіксації швидкості, він рухався поза межами населеного пункту; відповідач під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не надала йому можливості скористатися правовою допомогою адвоката, тобто правами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбаченими ст. 268 КУпАП, що є незаконним. До ого ж, ділянка дороги, на якій здійснювалася фіксація швидкості руху транспортного засобу, не була облаштованими відповідними дорожніми знаками «5.70» ПДР України. Тому просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАО №4680504 від 24.08.2021 року, а провадження у справі закрити.

Ухвалою суду від 02.09.2021 року відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін.

Інспектор взводу №2 роти №2 БУПП в Сумській області Касьян О.С. у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні заявлених вимог і обґрунтування своїх заперечень пояснила, що 24.08.2021 року, близько 13 год. 34 хв., в м. Охтирка Сумської обл., на 102 км автомобільної дороги Р-46, під час несення служби з метою здійснення контролю за дотриманням правил дорожнього руху було виявлено, транспортний засіб Volkswagen Touareg, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який у населеному пункті рухався зі швидкістю 94 км/ год., що на 44 км/год. перевищувало дозволену швидкість руху і є порушенням п. 12.4 ПДР України. Правопорушення було зафіксовано на лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000557), який є придатним для застосування, пройшов відповідну повірку, що підтверджується Свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/22566, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 08.07.2021 року (чинне до 08.07.2022 року), Сертифікатом №UA-MI/1-2903-2012 від 29.08.2012 року, експертним висновком лазерного вимірювача №04/02/03-3008 від 27.09.2018 року та використовується підрозділами поліції як засіб вимірювальної техніки. Інспектор відрекомендувалася водію, пояснила суть вчиненого правопорушення, роз`яснила права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та, з урахуванням наданих пояснень ОСОБА_1 і досліджених доказів, винесла оскаржувану постанову. До оскаржуваної постанови додано фотознімок та відеозапис здійснені сертифікованим приладом лазерним вимірювачем TruCam LTI 20/20 № ТС000557. Додатково зауважила, що помилковим є твердження позивача щодо руху транспортного засобу під його керуванням поза межами населеного пункту, оскільки з відеозапису з нагрудної камери поліцейського, який містить відеофіксацію процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення вбачається, що під час спілкування із водієм на задньому фоні розташовані житлові будинку (забудована територія), а тому водій зобов`язаний був дотримуватися порядку руху в населених пунктах. Щодо пояснення ОСОБА_1 з приводу ненадання йому можливості скористатися правовою допомогою адвоката під час розгляду справи, інспектор зазначила, що відсутність захисника при складанні постанови у вказаній категорії справ не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував своє право на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, відтак подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді. Клопотання ОСОБА_1 про перенесення розгляду справи на інший день не залишилось проігнорованим, так як водію було запропоновано кілька дат для розгляду справи, проте останній не погоджувався із днями та часом, які, згідно графіку несення служби, є робочими днями інспектора. Оскаржувана постанова містить опис обставин, встановлених під час розгляду справи, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, вірно застосовані межі санкції статті щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Суд, заслухавши думку учасників провадження та вивчивши матеріали справи у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою інспектора взводу №2 роти №2 БУПП в Сумській області Касьян Олександри Сергіївни серія ЕАО №4680504 від 24.08.2021 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. за порушення п. 12.4 ПДР України (а.с.7).

У відповідності до фабульної частини оскаржуваної постанови, 24.08.2021 року о 13 год. 34 хв., в м. Охтирка, на 102 км автодороги Р-46, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Touareg, д.н.з. НОМЕР_1 , у населеному пункті, позначеному дорожнім знаком 5.45 «Початок населеного пункту», зі швидкістю 94 км/год., чим перевищив дозволену швидкість руху на 44 км/год. (а.с.7).

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 1.1 Правил дорожнього руху, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі «OHalloran and Francis v. the United Kingdom» будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний, в першу чергу, дотримуватись вимог ПДР України.

Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху п. 2.3 ПДР України.

Пунктом 12.4 ПДР України встановлено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Диспозицією ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Обґрунтовуючи правомірність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та складання постанови у справі про адміністративне правопорушення серія ЕАО №4680504 від 24.08.2021 року, поліцейський взводу №2 роти №2 БУПП в Сумській області Касьян О.С. надала суду копію відеозапису та фотознімки, зроблені за допомогою засобу вимірювальної техніки TruCam LTI 20/20, законність використання якого заперечується позивачем.

Стосовно правових підстав застосування лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 року № UА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року №1362 пристрій TruCam був виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки.

Проте, чинним законодавством не передбачено повторного проходження процедури сертифікації для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Тобто, вказана процедура проводилась виключно відносно тих засобів вимірювальної техніки, які планувалося серійно виробляти в Україні або ввозити на територію України відповідними партіями.

Суд звертає увагу, що така процедура як «сертифікація» взагалі не міститься в нормах чинного законодавства України.

Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05.04.2012 року №437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08.02.2016 року №193.

Відповідно до Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/22566, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 08.07.2021 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20 № ТС000557 є придатним до застосування. Свідоцтво чинне до 08.07.2022 року.

Необхідно зазначити, що можливість використання виробу «TruCam LTІ 20/20» виробництва Laser Technology Inc. також підтверджується наявністю виданого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27.09.2018 року № 04/02/03/3008, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

Використання лазерного вимірювача швидкості TruCam органами Національної поліції України, а саме працівниками управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції започатковано листом першого заступника начальника ДПП Білошицького О.Г. від 04 жовтня 2018 року.

Таким чином, лазерні вимірювачі швидкості TruCam, які були введені в експлуатацію до моменту виключення їх з Державного реєстру, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх повірки. Наявним свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/22566 підтверджено придатність лазерного вимірювача швидкості TruCam LT1 20/20 №ТС000557 до застосування.

Викладене спростовує твердження ОСОБА_1 та обґрунтовує правомірність використання засобу вимірювальної техніки TruCam LT1 20/20 № ТС000557 органами поліції.

В той же час, у судовому засіданні було оглянуто відеозапис та фотокартки, виготовлені за допомогою приладу вимірювальної техніки TruCam LTІ 20/20 № ТС000557, з яких вбачається, що зафіксована швидкість руху автомобіля Volkswagen Touareg, д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, на 102 км автодороги Р-46 становить 94 км/год, Разом з тим, на фото- та відеоматеріалах не зафіксовано наявність на проїзній частині дорожнього знаку 5.45 «Початок населеного пункту», який інформує водіїв про початок дії Правил дорожнього руху, що визначають порядок руху в населених пунктах, та знаку 5.70 «Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху», який повідомляє про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.

Пояснення відповідача щодо руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 в межах населеного пункту м. Охтирка чи іншої забудованої території, якщо з якихось причин дорожні знаки 5.45 і 5.47 відсутні, повністю спростовуються відеозаписом приладу TruCam LTІ 20/20 № ТС000557, яким зафіксовано, що у момент вимірювання швидкості руху автомобіля Volkswagen Touareg, д.н.з. НОМЕР_1 , будь-які будівлі, споруди чи інші забудови на фоні виконуваної дії відсутні. У зв`язку з чим відсутні підстави та обґрунтовані докази, які надають можливість спростувати пояснення ОСОБА_1 щодо руху автомобіля під його керуванням в момент фіксації швидкості поза межами населеного пункту.

Крім іншого, суд приймає до уваги зауваження ОСОБА_1 з приводу використання лазерного вимірювача швидкості TruCam LTІ 20/20 № ТС000557 у ручному режимі.

Так, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань.

Тобто, положенням ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію» регламентовано порядок та спосіб використання і встановлення (монтування) спеціальних приладів (технічних засобів) з виявлення та/або фіксації правопорушень.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, порушення правил дорожнього руху було зафіксовано лазерним вимірювачем TruCam LTІ 20/20 № ТС000557, який отримав Сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 року № UА-МІ/1-2903-2012, згідно Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/22566, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 08.07.2021 року, придатний до застосування, можливість використання якого підтверджується наявністю виданого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27.09.2018 року № 04/02/03/3008.

Свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/17943 від 24.12.2019 року визначено максимально допустиму похибку при вимірюванні швидкості в ручному режимі.

Втім, дослідивши доданий відповідачем до матеріалів справи відеозапис суд встановив, що на рухомий автомобіль Volkswagen Touareg, д.н.з. НОМЕР_1 , інспектором патрульної поліції наведено ціль та здійснювався замір швидкості. В цей момент видно значне дрибіжання приладу TruCam, що може свідчити про проведення моменту фіксації швидкості автомобіля TruCam LTІ 20/20 з руки (рук) та дає підстави вважати, що така вібрація приладу TruCam може дати більшу похибку, а ніж передбачено свідоцтвом про повірку, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля, яким керував позивач.

У свою чергу, інспектором не надано жодних доказів щодо способу використання, закріплення приладу TruCam LTІ 20/20, яким здійснювалося вимірювання швидкості руху автомобіля позивача.

Враховуючи вищевикладені положення ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу автоматична фото- і відеотехніка повинна бути розміщена в порядку визначеному вказаною нормою Закону (стаціонарно вмонтованим способом), натомість ручне розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечить приписам ст. 40 названого Закону. У зв`язку з чим, фотознімок та відеозапис, на якому зафіксована швидкість руху автомобіля Volkswagen Touareg, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 не може бути визнаний допустимим доказом вчинення правопорушення.

Також суд зауважує, що з оглянутого відеозапису з нагрудної камери поліцейського, який містить фіксацію процедури притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, вбачається, що водій неодноразово заявляв клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату та надання можливості скористатися правовою допомогою адвоката. У запропоновані інспектором найкоротші строки дні, згідно графіку несення служби, позивач не мав можливості прибути на розгляд справи, у зв`язку з чим відповідачем було прийнято рішення про можливість розгляду справи на місці вчинення правопорушення (зупинки транспортного засобу). Наслідком подібної поведінки суб`єкта владних повноважень є позбавлення можливості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, скористатися визначеними законом правами.

Присутність особи, яка має право брати безпосередньо участь в розгляді справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, у передбачений законом строк і порядок оскаржити постанову по справі, є невід`ємним правом (правом на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції).

Принцип рівності сторін у процесі у розумінні «справедливого балансу» між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (рішення ЄСПЛ у справах «Домбо Бехер Б.В. проти Нідерландів» (Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands) від 27.10.1993, заява № 14448/88, п. 33); «Анкерль проти Швейцарії» (Ankerl v. Switzerland) від 23.10.1996 р., заява № 17748/91, п. 38).

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30.05.2018 року по справі №337/3389/16-а, провадження №К/9901/29775/18).

Враховуючи фактичні обставини справи у взаємозв`язку з положеннями процесуальних норм національного законодавства та прецедентної судової практики ЄСПЛ, виходячи із принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суд приходить до висновку про порушення інспектором процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, згідно якої особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право ознайомлюватися з матеріалами справи, давати пояснення з приводу обставин правопорушення, збирати і подавати докази, брати особисту участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, користуватися правовою допомогою адвоката чи іншого фахівця у сфері права, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені законом (ст. 268 КУпАП).

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права викладений у постановах Верховного Суду від 30.05.2018 року (справа №337/3389/16-а), від 31.01.2019 року (справа 464/2309/17), від 13.02.2020 року (справа №524/9716/16-а), 18.02.2020 року (справа № 524/9827/16-а).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

При цьому варто зазначити, що презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Таким чином, враховуючи викладене, існують підстави вважати, що під час винесення оскаржуваної постанови серія ЕАО №4680504 від 24.08.2021 року поліцейським роти №2 БУПП в Сумській області Касьян О.С. не було з`ясовано всіх обставин справи, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, не надано суду доказів, які б достовірно підтверджували наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому спростувати пояснення ОСОБА_1 не має можливості і будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України, суд вважає необхідним стягнути на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 454,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

Керуючись ст.ст. 5, 9, 246, 72-77, 131, 132, 139, 255, 286 КАС України, ст.ст. 122 ч. 1, 251, 280 КУпАП, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову інспектора взводу № 2 роти № 2 Управління патрульної поліції в Сумській області Касьян Олександри Сергіївни про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАО №4680504 від 24.08.2021 року, винесену відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, скасувати, а провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 454 грн. 00 коп.

Рішення суду, у справах за ст. 286 КАС України, може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І.М. Фоменко