Справа № 160/15827/21
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2021-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЗлатіна Станіслава Вікторовича
за участі секретаря судового засіданняПіскун Я.В.
представника позивача представника відповідача Левковська К.Ю. Панковська Е.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКОГО ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ"АГРОФІРМА"МАЯК" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Головне управління ДПС у Дніпропетровській області безпідставно дійшла висновку по не спрямованість правочину укладеного позивачем з ТОВ «Завод Біодобрив «Тривко», на настання реальних правових наслідків. Позивач зазначає, що його контрагент поставив для позивача товар, що підтверджується видатковою накладною та податковою накладною. Позивач зазначає, що порушення ТОВ «Завод Біодобрив «Тривко» податкової дисципліни не є підставою для відмови у праві на формування витрат. Окрім того, позивач зазначає, що взаємовідносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом. Також позивач наголошує на тому, що товар отриманий від ТОВ «Завод Біодобрив «Тривко» зберігався на складах останнього, однак потім використаний у господарській діяльності позивача: списаний у виробництво.
Ухвалою суду від 08.09.2021 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому заперечував проти задоволення позову вказуючи на те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято ним на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, оскільки правочин укладений позивачем з ТОВ «Завод Біодобрив «Тривко» є таким, що не спрямований на настання реальних правових наслідків, оскільки:
- у ТОВ «Завод Біодобрив «Тривко» працює 20 осіб;
- у ТОВ «Завод Біодобрив «Тривко» наявні основні засоби на загальну суму 17 280 тис. грн.;
- ТОВ «Завод Біодобрив «Тривко» має автотранспорт, автоцистерну, ветеринарну аптеку, завод, земельну ділянку, офіс, паливно-мастильний комплекс, склад, трактор, корівник, цех;
- ТОВ «Завод Біодобрив «Тривко» включено до переліку ризикових платників податку;
- ТОВ «Завод Біодобрив «Тривко» не здійснював придбання товарів під час зовнішньоекономічної діяльності;
- ТОВ «Завод Біодобрив «Тривко» немає матеріально-технічних та технологічних можливостей для здійснення задекларованих обсягів придбання продажу товарно-матеріальних цінностей;
- ТОВ «Завод Біодобрив «Тривко» не є виробником проданих позивачу товарів; по ланцюгу господарських операцій з руху товарів встановлено відсутність джерела їх законного введення в обіг та реального задекларованого виконання.
Ухвалою суду від 22.10.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду у судового розгляду по суті.
Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги.
Відповідач у судовому засіданні заперечував проти позову, з підстав які наведено у відзиві на позовну заяву.
Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.
З 17.05.2021 року по 11.06.2021 року відповідачем проведено документальну планову виїзну перевірку позивача.
За наслідками вищевказаної перевірки складно Акт № 1909/04-36-07-21-05/32075297 від 18.06.2021 року.
У вищевказаному акті відповідачем зроблено, зокрема, висновок про заниження позивачем податку на додану вартість у розмірі 1 002 000 грн. за серпень 2020 року.
Висновок відповідача у акті перевірки обґрунтований тим, що правочин укладений позивачем з контрагентом ТОВ «Завод Біодобрив «Тривко» є таким, що не спрямований на настання реальних правових наслідків, оскільки:
- у ТОВ «Завод Біодобрив «Тривко» працює 20 осіб;
- у ТОВ «Завод Біодобрив «Тривко» наявні основні засоби на загальну суму 17 280 тис. грн.;
- ТОВ «Завод Біодобрив «Тривко» має автотранспорт, автоцистерну, ветеринарну аптеку, завод, земельну ділянку, офіс, паливно-мастильний комплекс, склад, трактор, корівник, цех;
- ТОВ «Завод Біодобрив «Тривко» включено до переліку ризикових платників податку;
- ТОВ «Завод Біодобрив «Тривко» не здійснював придбання товарів під час зовнішньоекономічної діяльності;
- ТОВ «Завод Біодобрив «Тривко» немає матеріально-технічних та технологічних можливостей для здійснення задекларованих обсягів придбання продажу товарно-матеріальних цінностей;
- ТОВ «Завод Біодобрив «Тривко» не є виробником проданих позивачу товарів; по ланцюгу господарських операцій з руху товарів встановлено відсутність джерела їх законного введення в обіг та реального задекларованого виконання.
На підставі вищевказаного акту перевірки відповідачем прийнято та направлено позивачу податкове повідомлення рішення від 09.08.2021 року, яким нараховано ПДВ у розмірі 1 002 000 грн. та штрафні (фінансові) санкції у розмірі 250 500 грн.
Процесуальна діяльність суду із встановлення обґрунтованості права платника податку на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування з податку на додану вартість та обґрунтованості формування фінансового результату до оподаткування повинна включати такі етапи:
1. встановлення факту здійснення господарської операції. При цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо. Необхідно перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як-от: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення, приміщень для зберігання товарів тощо; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності.
2. встановлення правосуб`єктності учасників господарської операції.
3. встановлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг) і господарською діяльністю платника податку.
4. встановлення дотримання платником податку вимог щодо документального підтвердження понесених витрат.
5. встановлення факту понесення позивачем вказаних витрат.
Суд зазначає, що не є обов`язковою передумовою для визначення контролюючим органом грошових зобов`язань визнання недійсними (у тому числі і нікчемними) право чинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому взаємовідносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.
Оцінуватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.
Таким чином, судом відхиляються доводи відповідача про те, що правочин укладений позивачем з ТОВ «Завод Біодобрив «Тривко» є нікчемними через те, що за ланцюгом між попередніми контрагентами ТОВ «Завод Біодобрив «Тривко» правочини визнані податковим органом ризикованими, оскільки відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.
Крім того, відповідач не надав суду беззаперечних та неспростовних доказів того, що не виконання контрагентами ТОВ «Завод Біодобрив «Тривко» своїх договірних зобов`язань, мало наслідком безтоварність операцій між позивачем та ТОВ «Завод Біодобрив «Тривко».
Суд також зазначає, що не є підставою для відмови у праві на формування фінансового результату до оподаткування порушення податкової дисципліни, вчинені ТОВ «Завод Біодобрив «Тривко» (аналогічну позицію займає Верховний Суд України у постанові від 13.01.2009 року, номер судового рішення в ЄДРСР 3060678).
Отже, судом підлягає дослідженню факт реальності господарської операції між позивачем та ТОВ «Завод Біодобрив «Тривко».
Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «Завод Біодобрив «Тривко» укладено договір поставки від 31.08.2020 року № 3108-4, у відповідності до якого ТОВ «Завод Біодобрив «Тривко» зобов`язувався поставити позивачу органічну добавку, а позиач зобов`язався її оплатити.
Факт поставки товару ТОВ «Завод Біодобрив «Тривко» підтверджується видатковою накладною № 87 від 31.08.2020 року.
Судом під час розгляду справи встановлено, що вказані документи відповідають вимогам частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
ТОВ «Завод Біодобрив «Тривко» виписало позивачу податкову накладну № 47 від 31.08.2020 року, яка зареєстрована у ЄРПН.
Судом на підставі інформації з ЄДРПОУ встановлено, що ТОВ «Завод Біодобрив «Тривко» було зареєстрованою юридичною особою, на момент здійснення з позивачем господарської діяльності.
Товар отриманий покупцем від ТОВ «Завод Біодобрив «Тривко» зберігався на складі ТОВ «Завод Біодобрив «Тривко», що підтверджується копією договору зберігання від 31.08.2020 року № 3108-4-ЗБ, актом прийому передачі товару на зберігання № 1 від 31.08.2020 року, актами наданих послуг від 30.09.2020 року № 131 та від 31.12.2020 року № 262.
В подальшому після закінчення зберігання позивач транспортував товар, що підтверджується копією договору про надання послуг з автоперевезення від 22.12.2016 року № 22-12/1, який укладено між позивачем та фізичною особою ОСОБА_1 , копією товарно-транспортної накладної від 12.02.2021 року № 12/02.
Позивач використав отриманий від ТОВ «Завод Біодобрив «Тривко» товар у власній господарській діяльності, а саме: списав у виробництво, що підтверджується копіями актів списання, товарів, обліковими листами трактористів, які містяться у матеріалах справи.
Судом під час розгляду справи встановлено на підставі інформації з ЄДРПОУ, що ТОВ «Завод Біодобрив «Тривко» здійснює діяльність із виробництва добрив та азотних сполук.
З акту перевірки судом встановлено, що ТОВ «Завод Біодобрив «Тривко» має трудові ресурси, автотранспорт, завод, цех та склади.
У матеріалах справи містяться копії сертифікатів на продукцію ТОВ «Завод Біодобрив «Тривко» та копія експертного висновку на продукцію ТОВ «Завод Біодобрив «Тривко».
Суд звертає увагу на те, що документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо.
При цьому сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.
Універсальний принцип розгляду податкових спорів полягає у наступному: перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.
На підставі викладеного, судом відхиляються доводи відповідача про неможливість здійснення ТОВ «Завод Біодобрив «Тривко» господарських операцій з позивачем на підставі договору поставки.
За вказаних обставин податкове повідомлення рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України судові витрати покладаються на відповідача.
Сума судових витрат, яка підлягає відшкодуванню позивачу, становить 3562,86 грн. та складається із суми судового збору за подання позовної заяви.
За вказаних обставин сума судового збору підлягає стягнення з відповідача.
Керуючись ст. 241-246 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Маяк» судовий збір у розмірі 18 787,50 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 22 жовтня 2021 року.

Суддя (підпис) С.В. Златін

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Помічник судді Лісна А.М.

Рішення не набрало законної сили станом на 22.10.2021 року

Помічник судді Лісна А.М.