Справа № 580/4625/21
Суддя: С.О. Кульчицький
Дата ухвалення: 2021-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року справа № 580/4625/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кульчицького С.О.,

за участю: секретаря судового засідання Глийової В. Г.,

представника позивача Ополонець І. В. (за ордером),

представника відповідача Левенець А. М. (за самопредставництвом)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "СИРОРОБ" до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового-повідомлення рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулося товариство з обмеженою відповідальністю "СИРОРОБ" (далі позивач) з позовом до Головного управління ДПС у Черкаській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 18.11.2020 №1151/.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем проведено фактичну перевірку позивача за адресою: Черкаська область, Катеринопільський район, с. Мокра Калигірка, провулок Жовтневий, 4 за результатами якої встановлено, що останній до дати фактичного отримання ліцензії на право зберігання пального зберігав зазначену підакцизну продукцію (нафтопродукти) без ліцензії. Позивач вказує, що вказана продукція придбана для власних потреб і за наявності ліцензії на зберігання пального. Зазначає, що у відповідача підстав для виходу на перевірку не було. У зв`язку з чим вважає висновки викладені в акті перевірки від 24.09.2020 №153/23-00-09-0122/25212619 необґрунтованими, а податкове повідомлення-рішення від 18.11.2020 №1151/ таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 02.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, надавши до суду 18.08.2021 відзив на позовну заяву в якому вказано, що безпідставними є доводи позивача про відсутність підстав для проведення перевірки. Оскаржуване податкове повідомлення рішення винесено у зв`язку з тим, що позивачем укладено договір поставки нафтопродуктів №10/01/19-1 від 19 січня 2019 року з ТОВ «КАТМА ГРУП» за умовами якого ТОВ «Сиророб» одержало нафтопродукти у травні 2020 року в кількості 33,566 тон (45 866л.), а ліцензію на право зберігання пального ТОВ «Сиророб» отримало 31.07.2020. Таким чином, перевіркою встановлено, що позивач зберігав пальне за адресою: Черкаська область, Катеринопільський район, с. Мокра Калигірка, провулок Жовтневий, буд.4, без наявності відповідної ліцензії. За результатами розгляду матеріалів перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 18.11.2020 №1151/ про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 500 000,00 (п`ятсот тисяч) гривень.

18.08.2021 позивач надав до суду додаткові пояснення у яких зазначив, що відповідачем встановлено лише факт поставки нафтопродуктів за договором №10/01/19-1 від 19 січня 2019 року, факт одночасної передачі поставлених нафтопродуктів на відповідальне зберігання.

Усною ухвалою суду від 18.08.2021, занесеною до протоколу підготовчого засідання, замінено відповідача у справі № 580/2468/21 Головне управління ДПС у Черкаській області його правонаступником Головним управлінням ДПС в Черкаській області, утвореним на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України.

Усною ухвалою суду від 22.09.2021, занесеною до протоколу підготовчого засідання, відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, закрито підготовче провадження та вирішено перейти до розгляду справи по суті.

У судове засідання, призначене на 10 год 30 хв 04.10.2021 з`явився представник позивача, позовні вимоги підтримав та просив при вирішення даного спору врахувати додаткові пояснення від 18.08.2021.

Представник відповідача у задоволенні позовних вимог просив відмовити з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає про таке.

Судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю СИРОРОБ є господарюючим суб`єктом Перероблення молока, виробництво масла та сиру (основний);

Відповідачем на підставі наказу від 11.09.2020 за № 1257 в період з 14.09.2020 по 23.09.2020 проведено фактичну перевірку ТОВ СИРОРОБ щодо дотримання вимог законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) за місцем фактичного здійснення діяльності, а саме: Черкаська область, Катеринопільський район, с. Мокра Калигірка, провулок Жовтневий, 4.

За результатами перевірки складено акт перевірки від 24.09.2020 №153/23-00-09-0122/25212619 в якому встановлено порушення позивачем ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 № 481/95-ВР, а саме зберігання пального без наявності ліцензії.

На підставі висновків акта перевірки від 24.09.2020 №153/23-00-09-0122/25212619 винесено податкове повідомлення-рішення від 18.11.2020 року № 1151/ відповідно до якого до позивача застосовано суму штрафних санкцій у розмірі 500 000, 00 грн за зберігання та використання для власних потреб пального без наявності ліцензії.

12.11.2020 позивачем подано скаргу до ДПС України за результатами розгляду якої рішенням ДПС України від 15.03.2021 №5802/6/99-00-06-03-01-06 податкове повідомлення-рішення від 18.11.2020 №1151/ залишено без змін, а скаргу позивача без задоволення.

Вважаючи протиправним винесене податкове повідомлення-рішення від 18.11.2020 №1151/, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає про таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України (далі ПК України), контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку У країни), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Положеннями п.75.1 ст. 75 ПК України передбачено, що органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові та позапланові, виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України визначено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Згідно абз. 3 п. 81.1 ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об' єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

Підстави призначення, обставини та порядок проведення перевірки визначено положеннями ст.80 ПК України.

Відповідно до пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

З матеріалів справи вбачається, що наказ про проведення перевірки №1257 від 11.09.2020 видано на підставі доповідної записки начальника управління контролю за підакцизними товарами Олександра Кужима №1042/23-00-09-0103 від 10.09.2020 (арк. 69).

Судом встановлено, що посадовими особами Головного управління ДПС у Черкаській області позивачу пред`явлені направлення на перевірку та вручено копію наказу на проведення фактичної перевірки від 11.09.2020 №1257 про що свідчить підпис у направленнях на перевірку. Позивач допустив посадових осіб відповідача до проведення фактичної перевірки, не висловлював будь-яких зауважень щодо оформлення наказу чи направлень та не надавав пояснень з приводу можливих порушень законодавства, виявлених під час фактичної перевірки.

Вказана обставина позивачем визнається.

Враховуючи вищевикладене, посадові особи відповідача під час проведення фактичної перевірки позивача та під час складання акту перевірки діяли виключно у відповідності до норм Податкового кодексу України та Конституції України.

Щодо скасування податкового повідомлення-рішення відповідача від 18.11.2020 №1151/ слід зазначити наступне.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначено в Законі України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального від 19.12.1995 № 481/95-ВР (далі Закон №481/95-ВР).

За змістом частини 9 статті 15 Закону №481/95-ВР ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років.

За визначенням статті 1 Закону №481/95-ВР місце зберігання пального - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування.

Відповідно до частин 19 і 21 статті 15 Закону №481/95-ВР ліцензія на право зберігання пального не отримується на місця зберігання пального, що використовуються:

підприємствами, установами та організаціями, які повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевого бюджету;

підприємствами, установами та організаціями системи державного резерву;

суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) для зберігання пального, яке споживається для власних виробничо-технологічних потреб виключно на нафто - та газовидобувних майданчиках, бурових платформах і яке не реалізується через місця роздрібної торгівлі.

Суб`єкти господарювання, які здійснюють роздрібну, оптову торгівлю пальним або зберігання пального виключно у споживчій тарі до 5 літрів, ліцензію на роздрібну або оптову торгівлю пальним або ліцензію на зберігання пального не отримують.

В ході розгляду справи судом встановлено, що підставою для прийняття відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення-рішення слугували висновки акту перевірки про зберігання позивачем пального в обсязі 33, 566 тон (45 866, 00 л) за адресою Черкаська область, Катеринопільський район, с. Мокра Калигірка, провулок Жовтневий, 4 придбаного останнім у ТОВ Катма Груп за договором поставки нафтопродуктів №10/01/19-1 від 19 січня 2019 року без отримання відповідної ліцензії.

На спростування доводів, зазначених в акті перевірки від 24.09.2020 №153/23-00-09-0122/25212619 позивач зазначив, що відповідно договору відповідального зберігання №30/04/20-1 від 30.04.2021 укладеного між позивачем (поклажодавець) та ТОВ Катма Груп (зберігач) поклажодавець передає на відповідальне зберігання паливно-мастильні матеріали зберігачу, які поставляє поклажодавцю за договором поставки.

Згідно акту приймання-передачі товару на відповідальне зберігання №54685 від 03.05.2020, №54692 від 07.05.2020, №54693 від 14.05.2020, №54686 від 14.05.2020, №54688 від 20.05.2020, №54687 від 20.05.2020, №54690 від 22.05.2020, №54689 від 31.05.2020, №54691 від 31.05.2020 паливо дизельне, клас 3, П у кількості 8 966, 00 л, газ автомобільний PLUS у кількості 2 500, 00 л, паливо дизельне, клас 3, П у кількості 7 000, 00 л, газ автомобільний PLUS у кількості 4 400, 00 л, паливо дизельне, клас 3, П у кількості 3 000, 00 л, бензин А-92 у кількості 2 000, 00 л, газ автомобільний PLUS у кількості 2 000, 00 л, паливо дизельне, клас 3, П у кількості 10 000, 00 л, газ автомобільний PLUS у кількості 6 000, 00 л передано позивачем ТОВ Катма Груп на відповідальне зберігання.

Вказана обставина відповідачем під час винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення не досліджувалась, оскільки позивачем при проведенні перевірки вказаний договір та акти приймання-передачі товару на відповідальне зберігання надані не були у зв`язку з тим, що вказаний договір не був предметом документальної позапланової перевірки.

З аналізу викладеного слідує, що відповідачем встановлено факт поставки згідно товаро-транспортних накладних позивачу нафтопродуктів загальною кількістю 45 866, 00 л, проте не досліджено передачу поставлених нафтопродуктів на відповідальне зберігання ТОВ Катма Груп.

Належних та допустимих доказів на спростування вказаних обставин відповідачем до суду не надано.

Суд зазначає, що докази - це будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність оспорюваних обставин. Тобто доказом є не факт, не обставина, а фактичні дані.

Доказом є не факт, не обставина, а фактичні дані.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у справі, та інших обставин, які мають значення, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Достатність доказів визначається як наявність у справі такої сукупності зібраних доказів, яка викликає у суб`єкта доказування внутрішню переконаність у достовірному з`ясуванні наявності або відсутності обставин предмету доказування, необхідних для встановлення об`єктивної істини та прийняття правильного рішення у справі.

Враховуючи те, що відповідачем не доведено факт одночасного зберігання позивачем нафтопродуктів загальною кількістю 45 866, 00 л за місцем провадження господарської діяльності за адресою: Черкаська область, Катеринопільський район, с. Мокра Калигірка, провулок Жовтневий, 4, суд дійшов висновку, що позивачем спростовано наведені в акті перевірки від 24.09.2020 №153/23-00-09-0122/25212619 доводи.

Слід зазначити, що придбані позивачем нафтопродукти в обсязі 45 866, 00 л зберігались в спеціалізованих напівпричепах-цистернах. Вказані спеціалізовані напівпричепи-цистерни належать контрагенту позивача ТОВ Катма Груп на підставі договору про надання транспортних послуг з перевезення вантажів №011018 від 01.10.2018, договору оренди транспортних засобів №1004/19 від 10.04.2019 зі специфікацією від 05.12.2019 за яким останній отримав вказані транспортні засоби в оренду.

Таким чином відсутні підстави для притягнення позивача до відповідальності за зберігання нафтопродуктів без відповідної ліцензії та наявні підстави для скасування податкового повідомлення-рішення від 18.11.2020 №1151/.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 7 500, 00 грн підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 6, 9, 14, 19, 76, 77, 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправим та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 18.11.2020 №1151/.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області (вул. Хрещатик, 235, м. Черкаси, 18002, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "СИРОРОБ" (вул. Небесної Сотні, 33, корп. 2, кім. 31, м. Черкаси, 18002, ) судовий збір у розмірі 7 500 (сім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 18 жовтня 2021 року.

Суддя С.О. Кульчицький