Справа № 640/17365/21
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2021-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2021 року м. Київ № 640/17365/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Шулежка В.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по місту Києву» до Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), за участю третьої особи - ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась Державна установа «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по місту Києву» (далі - позивач) з позовом до Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - відповідач), за участю третьої особи - ОСОБА_1 , в якому просить визнати незаконною бездіяльність відповідача щодо відмови позивачу в закінченні виконавчого провадження №63385257 та зобов`язати відповідача закінчити провадження у зв`язку із виконанням рішення суду.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю правових підстав для закінчення виконавчого провадження №63385257, з огляду на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва №640/15470/19, а відповідачем, у свою чергу, не вчинено дій щодо закінчення виконавчого провадження, чим, на думку позивача, допущено протиправну бездіяльність.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.08.2021 відкрито провадження у адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідачу встановлено строк для подання письмового відзиву на адміністративний позов у порядку передбаченому ст.162 КАС України та витребувано від відповідача завірені належним чином копії матеріалів виконавчого провадження №63385257.

Представником відповідача відзиву на позовну заяву не надано, проте надано до суду належним чином засвідчену копію матеріалів виконавчого провадження ВП №63385257.

Третя особа не скористалась правом на подання пояснень з приводу позовних вимог.

Згідно вимог частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання, призначеного на 31.08.2021 за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд на підставі частини третьої статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України перейшов до подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

На виконанні Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження №63385257 з примусового виконання виконавчого листа №640/15470/19, виданого 16.10.2020 Окружним адміністративним судом міста Києва про зобов`язання Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ по місту Києву» підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру пенсії.

Постановою від 23.10.2020 відкрито виконавче провадження №63385257.

Як зазначено позивачем, згідно наданих відповідачу пояснень, Державною установою виконано рішення суду №640/15470/19 в повному обсязі, однак відповідачем протиправно не винесено постанову щодо закінчення виконавчого провадження, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом положень статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення, зокрема, на підставі таких виконавчих документів як виконавчі листи, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Таким чином, виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а також зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Таким чином, у разі наявності доказів щодо фактичного виконання рішення згідно з виконавчим документом, виконавче провадження підлягає закінченню з підстав пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі отриманих відомостей від Головного управління Урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України позивачем на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві листом від 13.10.2020 №33/31/1-25 на виконання рішення суду від 13.04.2020 направлено довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , що враховується для перерахунку пенсії. У вказаній довідці зазначено наступні складові грошового забезпечення третьої особи, що враховуються при перерахунку пенсії: посадовий оклад; оклад за спеціальним званням (полковник міліції); надбавка за вислугу років (50%).

Тобто, в даній довідці взагалі не вказано додаткових видів грошового забезпечення, що мають враховуватися при перерахунку пенсії третій особі.

На підставі отриманих відомостей від Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України позивачем, листом від 26.10.2020 №33/31/1-225 направлено на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на виконання рішення суду в адміністративній справі №640/15470/19 нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , що враховується для перерахунку пенсії, в якій вказано наступні складові грошового забезпечення третьої особи: посадовий оклад; оклад за спеціальним званням (полковник міліції); надбавка за вислугу років (50%); надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%); премія (190%).

Разом з тим, як встановлено судом, до сум грошового забезпечення, з яких обчислена пенсія ОСОБА_1 відносились: посадовий оклад; оклад за військовим званням; процентна надбавка за вислугу років; середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у т. ч.: надбавка за службу в умовах режимних обмежень; надбавка за інформаційно-аналітичне забезпечення; надбавка за особливо важливі завдання; премія.

Таким чином, в довідці, направленій Головному управлінню Пенсійного фонду України в місті Києві листом від 26.10.2020 №33/31/1-225, не вказано всіх додаткових видів грошового забезпечення, які враховувалися при призначенні пенсії третій особі.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем у повному обсязі не виконано рішення суду 13.04.2020 у справі №640/15470/19, що свідчить про відсутність протиправної бездіяльності відповідача та відсутності правових підстав для зобов`язання відповідача закінчити виконавче провадження у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Судом відхиляються доводи позивача про те, що ОСОБА_1 ніколи не проходив службу в Державній установі «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по місту Києву» і у них відсутня будь-яка інформація щодо розмірів грошового забезпечення ОСОБА_1 , оскільки при розгляді справи №640/15470/19 Окружним адміністративним судом міста Києва встановлено, що на виконання листа Міністерства внутрішніх справ України від 25.02.2019 №2537/05/22-2019 «Про передачу функцій з питань пенсійного та соціального забезпечення колишніх працівників органів внутрішніх справ» Ліквідаційною комісією Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у місті Києві відповідно до акту приймання-передачі передано, а завідувачем сектору із соціально-гуманітарних питань Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по місту Києву» прийнято облікові справи осіб, які звільнені з органів внутрішніх справ за період з 2008 року по 2018 рік, в тому числі третьої особи. З урахуванням даної обставини, судом залучено до участі у справі №640/15470/19 співвідповідача - Державну установу «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по місту Києву».

Таким чином, при розгляді справи №640/15470/19 суд дійшов висновку, що саме Державна установа «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ по місту Києву» є належним відповідачем та суб`єктом владних повноважень, до обов`язків якого належить підготовка та надання до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві нової довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 .

Відтак суд вважає за можливе застосувати положення частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутності правових підстав для їх задоволення.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відшкодування судового збору позивачу не підлягає.

Керуючись ст.ст. 72-77, 139, 241-246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по місту Києву» (04050, м. Київ, вул. Платона Майбороди, буд. 19, ) відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції в порядку, визначеному ч. 6 ст.287, 293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.П. Шулежко