Справа № 380/11660/21
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2021-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Хоми О.П.,

з участю секретаря судового засідання Стецишин П.Д.,

з участю представників: позивача Тарнавчик Н.В., відповідача-1 Красій Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі відповідач-1, ГУ ПФУ у Львівській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач-2, ГУ ПФУ у Дніпропетровській області) в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ у Дніпропетровській області про відмову у призначенні пенсії позивачу;

- зобов`язати ГУ ПФУ у Львівській області: а) зарахувати до страхового (пільгового) стажу роботи позивача період його роботи з 28.08.1990 по 01.07.1994 на посаді слюсаря-ремонтника третього розряду в РБМУ-3 м.Новий Розділ тресту «Південзахідхімрембудмонтаж» в основних технологічних цехах Роздільського РДХП «Сірка», що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, передбачену списком №1; б) призначити позивачу пільгову пенсію за віком, передбачену Списком №1 з дня його звернення до ГУ ПФУ у Львівській області.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ГУ ПФУ у Дніпропетровській області протиправно відмовлено позивачу у зарахуванні до пільгового стажу, який дає право на пенсію на пільгових умовах, період роботи з 28.08.1990 по 01.07.1994 на посаді на посаді слюсаря-ремонтника третього розряду в РБМУ-3 м. Новий Розділ тресту «Південзахідхімрембудмонтаж» в основних технологічних цехах Роздільського РДХП «Сірка». Зазначає, що записами трудової книжки та уточнюючими довідками підтверджено стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Відповідач-1 щодо задоволення позовних вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Робота в особливо шкідливих та важких умовах після 21 серпня 1992 року зараховується до пільгового стажу, якщо право на це підтверджене результатами атестації робочого місця. За період роботи ОСОБА_1 чинними були Списки №1, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, Розділом VIII «Хімічне виробництво» підрозділ А, пункт 1080А010 яких передбачена робота слюсаря-ремонтника на ремонті технологічного обладнання. Однак, долученими ОСОБА_1 документами не підтверджено його зайнятість з 28.08.1990 по 01.07.1994 за професією слюсар-ремонтник. Зазначає, що Головним управлінням відповідно до частини третьої статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», було здійснено позапланову перевірку обґрунтованості видачі документів для оформлення пенсій та достовірності поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. В результаті перевірки до пільгового стажу не зараховано період роботи позивача з 28.08.1990 по 01.07.1994, оскільки актом зустрічної перевірки не підтверджено пільговий стаж. Вважає, що відсутні підстави для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1. Решта заперечень відповідача 1 не стосується заявлених позовних вимог.

Відповідач-2 щодо задоволення позовних вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, суть яких полягає у правомірності оскаржуваного рішення. Трудова книжка позивача не містить записів про характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається періоди роботи, інформації про проведення атестації робочих місць. Період роботи позивача з 28.08.1990 по 01.07.1994 на посаді слюсаря-ремонтника третього розряду в РБМУ-3 м. Новий Розділ тресту «Південзахідхімрембудмонтаж» не зараховано до пільгового стажу, з наступних підстав. Для підтвердження спеціального трудового стажу за період з 28.08.1990 по 01.07.1994 позивачем надано довідку від 24.12.2001 №29, видану Ремонтно-будівельно-монтажним управлінням №3 ОТ «Південзахідхімрембудмонтаж». Довідка від 24.12.2001 №29 не відповідає формі уточнюючої довідки (Форма №5), передбаченою Порядком №637 та не містить підписів головного бухгалтера та начальника відділу кадрів. В акті позапланової перевірки достовірності документів від 10.03.2021 №40-1/3 зазначено, що «з відомостей по нарахуванню заробітної плати РБМУ-3 ОСОБА_1 видно, що нарахування заробітної плати за 1990 рік проводилось за професією слюсар-ремонтник, за 1991-1993 роки - слюсар. Відомості по нарахуванню заробітної плати, де нарахування проведено за фактично відпрацьовані дні, з врахуванням днів оплачуваних відпусток та лікарняних (кількість днів відпрацьованих в цехах з шкідливими умовами праці не зазначено), не відповідають даним за відпрацьовані людинодні в журнал записів робіт у цехах із шкідливими умовами праці і відпрацьованого часу робітником в цехах з шкідливими умовами праці, які дають право на пільгову пенсію з 19_ роки». Наказом від 28.12.1995 №184 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці» затверджено Перелік робочих місць, професій і посад з пільговим забезпеченням по РБМУ-3 за результатами атестації робочих місць за умовами праці. У вищезазначеному переліку наявна посада слюсаря-ремонтника та відсутня посада слюсаря. З огляду на те, що актом перевірки пільговий стаж не підтверджено, Головне управління не має законних підстав для зарахування періоду роботи позивача з 28.08.1990 по 01.07.1994 до спеціального трудового стажу за Списком №1. Решта заперечень відповідача-2 не стосується заявлених позовних вимог.

Ухвалою судді від 19.07.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання, яке призначено на 10.08.2021.

Відповідачем-1 10.08.2021 (вх.№58026) подано відзив на позовну заяву.

Відповідачем-2 10.08.2021 (вх.№58021) подано відзив на позовну заяву та заяву про розгляд справи без участі уповноваженого представника.

ГУ ПФУ у Дніпропетровській області 26.08.2021 (вх. 61466) та 12.10.2021 (вх. 74434) подано клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 з 28.08.1990 по 01.07.1994 працював на посаді слюсаря-ремонтника по третьому розряду на тресті «Південнзахідхімрембудмонтаж», що підтверджується записами трудової книжки позивача ( НОМЕР_1 ).

ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ у Львівській області з заявою від 16.04.2021 про призначення йому пенсії на пільгових умовах по Списку №1.

ГУ ПФУ у Львівській області листом від 19.05.2021 №1300-5220-8/43878 надіслало позивачу рішення ГУ ПФУ у Дніпропетровській області б/н та без дати про відмову у призначенні пенсії.

Відповідно до рішення ГУ ПФУ у Дніпропетровській області б/н про відмову у призначенні пенсії, однією з підстав відмови визначено те, що до пільгового стажу не зараховано період роботи заявника з 28.08.1990 по 01.07.1994, оскільки згідно акту зустрічної звірки не підтверджено пільговий стаж.

Позивач, вважаючи протиправною відмову у призначенні пенсії з підстав не зарахування до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку період роботи з 28.08.1990 по 01.07.1994 на посаді слюсаря-ремонтника третього розряду в РБМУ-3 м.Новий Розділ тресту «Південзахідхімрембудмонтаж» в основних технологічних цехах Роздільського РДХП «Сірка», звернувся до суду з даним позовом.

При вирішенні спору суд керувався наступним.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 (далі - Закон № 1788-XII) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058-ІV).

Відповідно до пункту «а» статті 13 Закону № 1788-XII право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно із частиною 2 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди, вищезазначеним особам пенсії призначаються за нормами Закону 1058-ІV.

Призначення пенсій на пільгових умовах врегульовано статтею 114 Закону 1058-ІV.

Відповідно до частини 1 статті 114 Закону №1058-IV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу:

з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 20 років 6 місяців у чоловіків і не менше 15 років 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 21 року у чоловіків і не менше 16 років у жінок;

з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 21 року 6 місяців у чоловіків і не менше 16 років 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 22 років у чоловіків і не менше 17 років у жінок;

з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 22 років 6 місяців у чоловіків і не менше 17 років 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 23 років у чоловіків і не менше 18 років у жінок;

з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 23 років 6 місяців у чоловіків і не менше 18 років 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 24 років у чоловіків і не менше 19 років у жінок;

з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 24 років 6 місяців у чоловіків і не менше 19 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:

чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи;

жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Згідно із статтею 62 Закону № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Аналогічні положення містяться у пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі-Порядок №637), згідно з яким основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 20 Порядку №637 встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно з пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Пунктом 10 Порядку №383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності та господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць) та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації) визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до Списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку застосування Списків № 1 і № 2, якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Із зазначених нормативних актів вбачається, що основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Порядок проведення атестації робочих місць та Методичні рекомендації передбачають: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Положеннями Порядку проведення атестації робочих місць визначено, що відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Саме така правова позиція викладена Верховним Судом у постановах: від 23.01.2018 у справі № 732/2003/14, від 13.07.2019 у справі №348/2182/16-а, від 30.09.2019 у справі № 295/12644/16-а.

Згідно із записами у трудовій книжці ОСОБА_1 позивач у період з 28.08.1990 по 01.07.1994 працював слюсарем-ремонтником по третьому розряду у тресті «Південзахідхімрембудмонтаж».

Відповідно до довідки від 24.12.2001 №29 позивач працював слюсарем-ремонтником на ремонті технологічного обладнання в ремонтно-будівельно-монтажному управлінні № 3 м. Н.Розділ тресту «Південзахід-хімрембудмонтаж» з 28.08.1990 по 01.07.1994 і відпрацював з повним робочим днем в основних технологічних цехах Роздільського ДХП «Сірка» на ремонті технологічного обладнання 684 днів (02 роки 08 місяців 06 днів). Основа (підстава видачі): Книга обліку робіт відпрацьованого часу в цехах із шкідливими умовами праці, які дають право на пільгову пенсію по списку № 1 (Розділ VIII «Хімічне виробництво» підр. А, пункт 1080А010).

Відповідачами визнається, що посада слюсаря-ремонтника на ремонті технологічного обладнання передбачена Списком № 1, затвердженим постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10: робочі, майстри і старші майстри, механіки і енергетики цехів, зайняті на ремонті, профілактиці і обслуговуванні технологічного обладнання та електрообладнання, комунікацій, дегазації (1080А010).

Як зазначалося вище, підставою видачі довідки від 24.12.2001 №29 слугувала Книга обліку робіт відпрацьованого часу в цехах із шкідливими умовами праці, які дають право на пільгову пенсію по списку № 1 (Розділ VIII «Хімічне виробництво» підр. А, пункт 1080А010), про що зазначено у тексті самої довідки.

Відповідачі зазначають, що в результаті проведення двох позапланових перевірок (акт від 10.03.2021 №40-1/3) при звіренні довідки від 24.12.2001 №29 виявлено розбіжності з відомостями по нарахуванню заробітної плати РБМУ-3 ОСОБА_1 у період з 28.08.1990 по 01.07.1994, відповідно до яких нарахування заробітної плати проводилося за професією слюсар; відомості про фактично відпрацьовані дні не відповідають даним за відпрацьовані людинодні в журналі записів робіт у цехах із шкідливими умовами праці і відпрацьованого часу робітником в цехах з шкідливими умовами праці, які дають право на пільгову пенсію. Крім цього, титульна сторінка журналу не містить відомостей про роки таких записів, немає дати початку та закінчення, не вказано посаду слюсаря-ремонтника, не зазначено також розряди, накази на виконання певних робіт в основних технологічних цехах тощо.

На переконання суду, ненадходження від роботодавця певних документів на зберігання, неточності та неповнота відомостей в уточнюючих довідках, виданих керівниками підприємств, не повинна перекладатись тягарем доведення правдивості чи достовірності даних на особу, якій вони видані. Відсутність посилання чи неточні записи у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві, за наявності належним чином оформленої трудової книжки не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві та, у свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Саме така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 21.02.2018 у справі № 687/975/17.

Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист, що підтверджується правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2019 у справі № 638/18467/15-а та від 25.04.2019 у справі № 593/283/17.

Суд зазначає, що відсутність документів не може нівелювати відомості трудової книжки, оформлені належним чином, та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нею трудового стажу.

Про невизнаний відповідачем період роботи ОСОБА_1 зроблено належні записи у трудовій книжці серії НОМЕР_2 за № 3 та № 4, відтак відповідачем не наведено, які сумніви виникли з цього приводу у пенсійного органу та з яких підстав.

З огляду на вказане суд дійшов висновку про необґрунтованість висновків відповідачів про не зарахування до стажу роботи ОСОБА_1 за Списком № 1 періоду з 28.08.1990 по 01.07.1994 на посаді слюсаря-ремонтника на ремонті технологічного обладнання в ремонтно-будівельно-монтажному управлінні № 3 м. Н.Розділ тресту «Південзахідхімрембудмонтаж», тому позовні вимоги в частині зарахування такого стажу підлягають задоволенню.

При цьому, судом не надається оцінка доводам відповідачів, які стосуються зарахування ОСОБА_1 до загального трудового стажу періоду проходження військової служби, оскільки не зарахування пенсійним органом такого періоду до загального трудового стажу в межах даної адміністративної справи позивачем не оскаржується.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що відповідачами не виконано вказані вимоги щодо обов`язку довести правомірність своїх дій.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Даючи оцінку рішенню відповідача-2, яке зумовило звернення позивача до суду з даним позовом, суд дійшов висновку, що рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про відмову у призначенні пенсії без номеру та дати не відповідає визначеним частиною другою статті 2 КАС України критеріям поведінки відповідача у спірних правовідносинах та порушує право позивача на призначення пенсії на пільгових умовах, тому таке рішення слід визнати протиправнм, задовольнивши першу з позовних вимог.

Позовні вимоги про зобов`язання ГУ ПФУ у Львівській області вчинити дії, підлягають до задоволення шляхом зарахування ОСОБА_1 стажу роботи в період з 28.08.1990 по 01.07.1994 на посаді слюсаря-ремонтника на ремонті технологічного обладнання в ремонтно-будівельно-монтажному управлінні № 3 м. Н.Розділ тресту «Південзахідхімрембудмонтаж»до такого, що дає право на пенсію за віком па пільгових умовах.

Відповідно до частини 1 статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Позовна вимога про зобов`язання ГУ ПФУ у Львівській області призначити з та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 є похідною від перших двох позовних вимог і також підлягає до задоволення.

Оскільки право позивача на зарахування стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах порушено з моменту призначення пенсії, суд дійшов висновку, що таке право підлягає відновленню з дня звернення ОСОБА_1 16.04.2021 до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії.

Беручи викладене в сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в цілому, тому позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів порівну понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору в сумі 908 грн, сплаченого за квитанцією від 06.07.2021 №0.0..1.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, Львів, 79016, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (пр. Шахтобудівника, буд. 5, м. Павлоград, Дніпропетровська область, 51400, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (пр. Шахтобудівника, буд. 5, м. Павлоград, Дніпропетровська область, 51400, ) без номера та дати про відмову у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, Львів, 79016, ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) стаж роботи в період з 28.08.1990 по 01.07.1994 на посаді слюсаря-ремонтника в ремонтно-будівельно-монтажному управлінні № 3 м. Н.Розділ тресту «Південзахідхімрембудмонтаж»до такого, що дає право на пенсію за віком па пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, Львів, 79016, ) призначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, з дати звернення з заявою від 16.04.2021.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, Львів, 79016, ) та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (пр. Шахтобудівника, буд. 5, м. Павлоград, Дніпропетровська область, 51400, ) по 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн судових витрат в користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 21 жовтня 2021 року.

Суддя О.П. Хома