Справа № 640/20431/21
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2021-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2021 року місто Київ № 640/20431/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., при секретарі судового засідання Невмержицькій О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СІКЛУМ»

до Державної податкової служби в особі Центрального міжрегіонального

управління ДПС по роботі з великими платниками податків

про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

визнання протиправним рішення від 12.04.2021 №2324/6/31-00-13-23,

визнання протиправною та скасування податкової вимоги

від 07.04.2021 №868-13,

за участю:

представника позивача - Звєрєвої Л.С.,

представника відповідача - Федоровського Б.О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СІКЛУМ" (далі-позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової служби в особі Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі-відповідач), у якому просить суд:

- визнати протиправними дії Відокремленого підрозділу ДПС Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків щодо внесення до інтегрованої картки Товариства з обмеженою відповідальністю "СІКЛУМ" відомостей про наявність податкового боргу з податку на додану вартість у розмірі 1 810 786, 06 грн.;

- визнати протиправним та скасувати рішення від 12.04.2021 №2324/6/31-00-13-23 про опис майна у податкову заставу;

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 07.04.2021 №868-13 про сплату податкового боргу у розмірі 1 810 786, 06 грн.;

- зобов`язати Відокремлений підрозділ ДПС Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків виключити з інтегрованої картки Товариства з обмеженою відповідальністю "СІКЛУМ" відомості про наявність податкового боргу з податку на додану вартість у розмірі 1 810 786, 06 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що грошові зобов`язання за податковим повідомленням-рішенням від 13.12.2018 № є неузгодженими, оскільки оскаржені в судовому порядку та продовжують перебувати на стадії касаційного провадження.

Також вказано, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Сіклум" повідомляло Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків про факт касаційного оскарження судових рішень в адміністративній справі №640/13531/19 (якими відмовлено у задоволенні позову) та звертало увагу податкового органу на неузгодженість податкового повідомлення-рішення від 13.12.2018 № на підставі пункту 73 Перехідних положень Податкового кодексу. Утім контролюючим органом це проігноровано, що призвело, на думку позивача, до передчасного та протиправного визнання грошових зобов`язань за податковим повідомленням-рішенням від 13.12.2018 № узгодженими за фактом ухвалення постанови апеляційною інстанцію від 17.02.2021 у справі №640/13531/19.

На думку позивача, оскільки податкове повідомлення-рішення від 13.12.2018 № на підставі пункту 73 Перехідних положень не набуло узгодженого статусу, то інформація у інтегрованій картці Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіклум" про наявність податкового боргу є недостовірною. Вказано, що некоректна та необгрунтована інформація про наявність у інтегрованій картці Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіклум" податкового боргу у розмірі 1 810 786, 06 грн. потребує вилучення з показників інтегрованої картки Платника.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.07.2021 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі №640/20431/21 та призначено підготовче засідання. Запропоновано відповідачу протягом 20 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати відзив на позовну заяву.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечував проти позовних вимог, зазначивши, що на підставі висновку акту перевірки від 21.11.2018 №3617/28-10-44-02/31902643, відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України, Офісом великих платників прийнято податкове повідомлення-рішення від 13.12.2018 № (надалі - ППР від 13.12.2018 №), яким застосовано штрафні санкції до ТОВ "СІКЛУМ" на загальну суму 1 810 786.37 грн. Не погоджуючись з таким рішенням контролюючого органу платником подано позовну заяву до Окружного адміністративного суду міста Києва. Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.07.2020 у справі №640/13531/19 за адміністративним позовом ТОВ "СІКЛУМ" до Офісу великих платників податків ДПС (далі - Офіс) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 13.12.2018 № в задоволенні позовних вимог відмовлено. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.02.2021 апеляційну скаргу ТОВ "СІКЛУМ" залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.07.2020 без змін.

Відповідачем зазначено, що у зв`язку із набранням судового рішення законної сили Центральним МУ ДПС по роботі з ВПП проведено в 1КП ТОВ "СІКЛУМ" нарахування узгоджених у судовому порядку грошових зобов`язань з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 1 810 786.37 грн. Отже, за загальним правилом, відповідно до пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, у випадку звернення платника податків до суду, грошові зобов`язання вважаються узгодженими з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, якщо рішення контролюючого органу про нарахування грошових зобов`язань за результатами адміністративного та судового оскарження не було скасовано і є чинним, такі зобов`язання вважаються узгодженими. Факт узгодження податкового зобов`язання має наслідком обов`язок платника податку сплатити таке зобов`язання у встановлений законом строк. Невиконання обов`язку зі сплати узгодженого податкового зобов`язання призводить до набуття таким зобов`язанням статусу податкового боргу. З урахуванням того, що узгоджена сума податкового зобов`язання набула статусу податкового боргу, контролюючим органом направлено на адресу позивача податкову вимогу №868-13 від 07.04.2021 на суму 1 810 786,06 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.09.2021 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи №640/20431/21 по суті.

Представником позивача подано відповідь на відзив, в якій додаткового наголошено, що грошові зобов`язання за податковим повідомленням-рішенням від 13.12.2018 № у розмірі 1 810 786, 37 грн., на думку позивача, не набули статусу узгоджених у розумінні пункту 73 Перехідних положень Податкового кодексу України, оскільки означене податкове повідомлення-рішення відповідає всім умовам, визначеним пунктом 73 Перехідних положень та перебуває на стадії касаційного оскарження, а відтак не обумовлює будь-яких майнових наслідків для Товариства з обмеженою відповідальністю "СІКЛУМ" до закінчення розгляду справи №640/13531/19 Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду.

Представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначено, що строк, протягом якого контролюючий орган перераховує зобов`язання, що підпадають під дію приписів п. 73 підрозділу 2 Перехідних положень Податкового кодексу України в законі не зазначено. Дії контролюючого органу, що пов`язані з відсутністю перерахунку штрафних санкцій по ППР від 13.12.2018 № не визнано протиправними в судовому порядку, а рішення суду у справі №640/13531/19 набрало законної сили.

В судовому засіданні 11.10.2021 представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "СІКЛУМ" в повному обсязі, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, Офісом великих платників податків ДФС на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 та пункту 75.1 статті 75, в порядку пункту 76.3 статті 76 Податкового кодексу України, проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунку коригування до податкових накладних з податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю "СІКЛУМ" у Єдиному реєстрі податкових накладних.

За результатами проведення камеральної перевірки контролюючим органом складено акт №3617/28-10-44-02/31902643 від 21 листопада 2018 року (далі - акт перевірки), за висновками якого відповідачем встановлено порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "СІКЛУМ" граничних строків реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

На підставі висновків акту перевірки, відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення від 13 грудня 2018 року №, яким до позивача застосовано штраф: за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних у загальному розмірі 1 810 786,37 грн.

Позивач, не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням оскаржив його до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.07.2020 у справі №640/13531/19 у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "СІКЛУМ" - відмовлено повністю.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.02.2021 у справі №640/13531/19 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СІКЛУМ"- залишено без задоволення. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 липня 2020 року залишено без змін.

Позивачем 25.03.2021 подано повідомлення до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (на дату подання - Офіс ВПП) про факт подачі касаційної скарги.

Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків 07.04.2021 винесено податкову вимогу №868-13 про наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю "СІКЛУМ" станом на 06.04.2021 податкового боргу у розмірі 1 810 786, 06 грн.

Також, 12.04.2021 Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків винесено рішення №2324/6/31-00-13-23 про опис майна ТОВ "СІКЛУМ" у податкову заставу.

Товариство з обмеженою відповідальністю "СІКЛУМ" 12.05.2021 подано скаргу до ДПС України на податкову вимогу від 07.04.2021 №868-13, рішення від 12.04.2021 №2324/6/31-00-13-23 про опис майна у податкову заставу та дії Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків щодо внесення у інтегровану картку платника відомостей про наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіклум" податкового боргу.

Рішенням Державної податкової служби України від 06.07.2020 №15132/6/99-00-13-05-06 залишено без змін податкову вимогу Центрального МУ ДПС по роботі з ВПП від 07.04.2021 №868-13, рішення про опис майна у податкову заставу від 12.04.2021 №2324/6/31-00-13- 23, а скаргу адвоката Шульжука Т.Р. в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "СІКЛУМ" від 12.05.2021 №б/н - без задоволення.

Вказуючи на протиправність дій відповідача щодо внесення до інтегрованої картки Товариства з обмеженою відповідальністю "СІКЛУМ" відомостей про наявність податкового боргу з податку на додану вартість у розмірі 1 810 786, 06 грн. та вважаючи протиправними рішення від 12.04.2021 № 2324/6/31-00-13-23 про опис майна у податкову заставу та податкову вимогу від 07.04.2021 № 868-13 про сплату податкового боргу у розмірі 1 810 786, 06 грн., позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до підпункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час винесення податкового повідомлення-рішення від 13.12.2018 № ) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Згідно з пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів.

Так, на підставі висновків акту перевірки, відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення від 13 грудня 2018 року №, яким до позивача застосовано штраф: за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних дні на суму ПДВ 18 104 349,20 грн застосовано штраф у розмірі 10% у сумі 1 810 434,92 грн; за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 16 до 30 календарних дні на суму ПДВ 1757,60 грн застосовано штраф у розмірі 20% у сумі 351,45 грн, загальна сума штрафу становить 1 810 786,37 грн.

Правомірність застосування штрафних санкцій податковим повідомленням - рішенням від 13 грудня 2018 року № була предметом дослідження в адміністративній справі №640/13531/19.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.07.2020 у справі №640/13531/19 у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "СІКЛУМ" - відмовлено повністю.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.02.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СІКЛУМ"- залишено без задоволення. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 липня 2020 року залишено без змін.

Суд вказує, що відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відтак, судове рішення від 14.07.2020 в адміністративній справі №640/13531/19 набрало законної сили 17.02.2021.

Позивачем зазначено, що вказане рішення оскаржено в касаційному порядку.

Ухвалою Верховного Суду від 12.04.2021 у справі №640/13531/19 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "СІКЛУМ" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 липня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року у справі №640/13531/19.

Позивач зазначає, що податкове повідомлення-рішення від 13.12.2018 №2 відповідає правилу особливого виду узгодженості у розумінні пункту 73 підрозділу 2 Розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України

Так, відповідно до змісту пункту 73 підрозділу 2 Розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, штрафи за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, за операціями, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, операціями, що оподатковуються податком на додану вартість за нульовою ставкою, операціями, що не передбачають надання податкової накладної отримувачу (покупцю), а також податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, нараховані платникам податків протягом періоду з 1 січня 2017 року до дати набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", строк сплати грошових зобов`язань за якими не настав або грошові зобов`язання за якими неузгоджені (відповідні податкові повідомлення-рішення знаходяться в процедурі адміністративного або судового оскарження та грошові зобов`язання за ними не сплачено) станом на дату набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", застосовуються в розмірі 1 відсотка обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 510 гривень.

Разом із тим, відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Строки сплати податкового зобов`язання встановлені статтею 57 Податкового кодексу України, відповідно до пункту 57.3 якої передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Положеннями пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Отже, за загальним правилом, відповідно до пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України узгодженими, у випадку звернення платника податків до суду, вважаться грошові зобов`язання з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Як було зазначено вище, судове рішення від 14.07.2020 в адміністративній справі №640/13531/19 набрало законної сили 17.02.2021, тобто грошове зобов`язання з цієї дати вважається узгодженим.

Враховуючи, що приписи пункту 73 підрозділу 2 Розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України визначає факт неузгодженості грошових зобов`язань із процедурою адміністративного або судового оскарження, зазначена норма не містить конкретного визначення закінчення процедури судового оскарження саме судовим рішенням суду касаційної інстанції, в контексті приписів пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Іншого приписами Податкового кодексу України не передбачено.

Позивачем не заперечувався той факт, що грошові зобов`язання за податковим повідомленням - рішенням від 13 грудня 2018 року № не сплачено.

При цьому, дії контролюючого органу щодо не перерахунку штрафних санкцій по податковому повідомленню - рішенню від 13 грудня 2018 року № не оскаржено та не визнавались протиправними в судовому порядку.

Згідно зі статтею 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Суд зазначає, що оскаржувані податкова вимога та рішення про опис майна у податкову заставу винесені контролюючим органом після дати набрання законної сили судовими рішеннями у справі №640/13531/19, де судом визнано правомірність визначення позивачеві штрафних санкцій у сумі 1 810 786,37 грн. податковим повідомленням - рішенням від 13 грудня 2018 року №.

Разом з тим, позивачем не надано суду доказів звернення разом із касаційною скаргою з заявою до Верховного Суду про зупинення виконання судових рішень, які набрали законної сили.

Не надано позивачем суду і доказів оскарження дій контролюючого органу із неперерахування штрафних санкцій відповідно до пункту 73 підрозділу 2 Розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, визнання їх протиправними.

Суд звертає увагу, що зміни до Податкового кодексу України (пункт 73 підрозділу 2 Розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України) мали місце до ухвалення судових рішень в адміністративній справі №640/13531/19 (14.07.2020 та 17.02.2021).

В рішенні Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.07.2020 у справі №640/13531/19, залишенним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.02.2021, дано оцінку доводам позивача щодо застосування приписів пункту 73 підрозділу 2 Розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

На підставі викладеного, за встановлених обставин справи, суд не вбачає протиправних дії відповідача щодо внесення до інтегрованої картки Товариства з обмеженою відповідальністю "СІКЛУМ" відомостей про наявність податкового боргу з податку на додану вартість у розмірі 1 810 786, 06 грн.

З огляду на зазначене, рішення від 12.04.2021 № 2324/6/31-00-13-23 про опис майна у податкову заставу та податкова вимога від 07.04.2021 № 868-13 про сплату податкового боргу у розмірі 1 810 786, 06 грн. також є правомірними.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а тому позов не підлягає задоволенню.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 72-77, 139, 241- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 20.10.2021