Справа № 560/8946/21
Суддя: Майстер П.М.
Дата ухвалення: 2021-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/8946/21
РІШЕННЯ

іменем України

21 жовтня 2021 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Майстера П.М.

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

до суду з адміністративним позовом звернувся позивач до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з позовними вимогами: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо обмеження перерахованої позивачу пенсії за вислугу років максимальним розміром.

3обов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок і виплату перерахованої позивачу пенсії за вислугу років без обмеження її максимального розміру з 01.04.2019.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити нарахування та виплату позивачу різниці між перерахованою та виплаченою пенсією за минулий час починаючи з 01.04.2019.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що обмеження відповідачем розміру пенсії 70% та обмеження розміру пенсії 10 прожитковими мінімумами є протиправними, оскільки при призначенні пенсії йому встановлено пенсію в розмірі 74% грошового забезпечення за вислугу років.

Суд ухвалою від 21.07.2021 відкрив провадження у справі та призначив до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

11.08.2021 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначає, що на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону № 3668-УІ, та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений даним Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку".

Норми статті 2 Закону № 3668-УІ кореспондуються з положеннями ч. 7 ст. 43 Закону № 2262- XII (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 1774- VIII від 06.12.2016). Відтак, на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону № 3668-УІ, та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений даним Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку.

Звертає увагу суду, що зазначені положення Закону № 3668-УІ та ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 1774-УНІ від 06.12.2016) неконституційними не визнавалися, є чинними, а тому обов`язкові для застосування.

При цьому позивач безпідставно посилається на рішення Конституційного суду від 20 грудня 2016 № 7-рп/2016, яким визнано неконституційним зміни, внесені Законом України № 911-У1ІІ від 24.12.2015 у ст. 43 Закону № 2262-ХІІ щодо обмеження максимального розміру пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) у період з 1 січня 2016 по 31 грудня 2016 на рівні 10740 гривень, оскільки з 01.01.2017 застосовується ст. 43 Закон № 2262-ХІІ в редакції Закону № 1774-У1 від 06.12.2016.

Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчі актів України» № 1774-VIII від 06.12.2016 не конституційним не визнавався.

Враховуючи ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 1листопада 2018 року № 2696- VIII прожитковий мінімум, установлений для осіб, які втратили працездатність з 01.04.2019 становить 1497,00 грн., з 01.07.2019 - 1564,00, з 01.12.2019 1638,0 грн., тому максимальний розмір пенсії з 01.04.2019 не може перевищувати 14970,00 гри., а з 01.07.20219- 15640,00 грн. з 01.12.2019 - 16380,00.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", Законом України "Пре Державний бюджет України на 2021 рік" установлено розміри прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність: з 01.01.2020 - 1638,00 грн., з 01.07.2020 - 1712,00 грн., з 01.12.2020 - 1769,00 грн., з 01.01.2021 - 1769,00 грн.

Норми законодавства, щодо питань виплати максимального розміру пенсії на час розгляду даної адміністративної справи є чинними і не визнані неконституційними, а тому підлягають до застосування всіма юридичними та фізичними особами, законних підстав для виплати в більшому розмірі немає.

Щодо вимоги здійснити виплату різниці між нарахованою пенсією за минулий час, звертаємо увагу суду на наступне.

Правовою підставою для звернення до суду є захист порушених прав, свобод чи інтересів, право на позов у особи виникає лише після порушення відповідачем її права, тобто захисту підлягає вже порушене право, а не те, яке може бути порушено у майбутньому і щодо якого невідомо, буде воно порушено чи ні.

Враховуючи зазначене вимога виплатити різницю між нарахованою пенсією за минулий час є передчасною.

Просив суд у позові відмовити, а також розглядати справу за участі сторін.

Враховуючи те, що дана справа є незначної складності, характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають проведення судового засідання, в задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному зв`язку та сукупності, суд встановив таке.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримує пенсію за вислугу років згідно з Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

09.06.2021 позивач звернувся до Головного управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про проведення перерахунку пенсії з 01.04.2019 без обмеження розміром.

Відповідач листом від 22.06.2021 №5180-4555/3-03/8-2200/21 надав відповідь позивачу слідуючого змісту: що у бюджеті Пенсійного фонду України на 2021 рік у структурі коштів Державного бюджету виокремлено кошти на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями судів, річний обсяг яких передбачений в сумі 360,0 млн. грн.

Станом на 22.06.2021 головним управлінням проведена виплата заборгованості з пенсійних виплат згідно рішень суду, які надійшли на виконання по 31.10.2019 на суму 10,04 млн. грн.

Відтак, виплата коштів на виконання рішення суду здійснюватиметься в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат.

З урахуванням вищевикладеного, виплата заборгованості на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.02.2021 у справі №560/7426/20 в розмірі 161275,14 грн. буде здійснена при відповідному фінансуванні з врахуванням черговості дати надходження судового рішення до боржника.

З 01.06.2021 розмір Вашої пенсійної виплати становить 13717,59грн., 70% суми грошового забезпечення.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.02.2021 у справі №560/7426/20 виконано головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в межах покладених зобов`язань.

Не погодившись з отриманою відповіддю позивач звернувся до суду з позовними вимогами.

Вирішуючи спірні правовідносини судом враховано наступне.

Відповідно до пункту 2 Розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015р. №911-VIII дія цього закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються, починаючи з 01.01.2016.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016р. №7-рп/2016 визнано неконституційними положення частини 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо обмеження пенсії максимальним розміром 10740 грн, норми закону, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення, яке є обов`язковим до виконання на всій території України, є остаточним і не може бути оскаржене, а тому обмеження виплати позивачу пенсії максимальним розміром є протиправним тому підлягає скасуванню.

Згідно ст.22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відтак, виходячи із розуміння сутності соціальних гарантій військовослужбовців та прирівняних до них осіб зміст, якого неодноразово було висловлено у рішенні Конституційного Суду України обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають не в момент перерахунку пенсії за рішенням суду, а в момент виникнення права на її призначення, що не було враховано відповідачем.

Положення статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» про те що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність доповнено згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 848-VIII.

Згідно із пунктом другим резолютивної частини рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року, зокрема, частина 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, з 20 грудня 2016 року відсутня частина 7 статті 43 в Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року №1774-VIII, який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 1 січня 2017 року, у частині 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

Отже, буквальне розуміння змін внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року №1774-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року дозволяє стверджувати, що у Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відсутня частина 7 статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими.

Це означає, що протягом 2017 року стаття 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Тому, внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року №1774 до частини 7 зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Даний висновок узгоджується із позицією, що викладена в постановах Верховного Суду від 3 жовтня у справі № 127/4267/17 та від 16 жовтня 2018 року у справі № 522/16882/17.

Суд зазначає, що частиною 2 статті 13 Закону №2262-ХІІ (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) передбачено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Оскільки розмір призначеної пенсії (74% суми грошового забезпечення) не перевищує 90%, то підстав для його зменшення у відповідача не було.

Суд вважає безпідставними доводи відповідача про необхідність застосування статті 13 Закону №2262-ХІІ у редакції закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 №1166-VII для визначення розміру пенсії після перерахунку у зв`язку з зазначеним нижче.

Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 №1166-VII внесено зміни до статті 13 Закону №2262-XII.

Вирішуючи питання про застосування Закону №2262-ХІІ у часі, суд зазначає, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

У рішенні від 24 липня 2014 року №38677/06 «Будченко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що є втручанням у право заявника за ст.1 Першого протоколу до Конвенції та порушенням цієї статті у зв`язку з відмовою заявнику через не існування механізму реалізації відповідного законодавчого положення.

Крім того, у рішенні від 08 листопада 2006 року №63134/00 «Кечко проти України», Європейський суд не прийняв до уваги позицію України про колізію двох нормативно-правових актів - закону України, відповідно до якого встановлена допомога з бюджету і який є діючим та Закону України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік, де положення останнього Закону, на думку Уряду України, превалювали як спеціальний закон. Суд не прийняв до уваги аргумент Уряду України щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (аналогічна позиція викладена в рішенні у справі №59498/00 «Бурдов проти Росії»).

Таким чином, підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що відмова відповідача у виплаті позивачу пенсії на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.03.2021 №560/7426/20 в розмірі 74% грошового забезпечення з обмеженням максимальним розміром є протиправною, рівно як і обмеження виплати позивачу пенсії відповідно до положення частини 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Щодо вимоги здійснити виплату різниці між нарахованою пенсією за минулий час, суд погоджується з відповідачем, що правовою підставою для звернення до суду є захист порушених прав, свобод чи інтересів, право на позов у особи виникає лише після порушення відповідачем її права, тобто захисту підлягає вже порушене право, а не те, яке може бути порушено у майбутньому і щодо якого невідомо, буде воно порушено чи ні.

Враховуючи зазначене вимога виплатити різницю між нарахованою пенсією за минулий час є передчасною.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо обмеження перерахованої ОСОБА_1 пенсії за вислугу років максимальним розміром.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок і виплату перерахованої ОСОБА_1 пенсії згідно рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.03.2021 №560/7426/20 в розмірі 74% грошового забезпечення за вислугу років без обмеження її максимального розміру.

В решті позову відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в сумі 454,00(чотириста п"ятдесят чотири) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 21 жовтня 2021 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя П.М. Майстер