Справа № 620/4930/21
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/4930/21 Суддя (судді) першої інстанції: Тихоненко О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Судді-доповідача Кузьмишиної О.М.,

суддів: Єгорової Н.М., Федотова І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача, викладене в листі від 03.12.2020 № 2500-1505-8/47487, про відмову в проведенні перерахунку пенсії та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до вимог частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" на підставі довідки про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій від 06.11.2020 № 21-263, виданої Чернігівською обласною прокуратурою в розмірі 80% від суми усіх складових заробітку, без обмеження граничного розміру пенсії, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії, починаючи з 01.10.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з листопада 2008 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду в Чернігівській області, отримує пенсію за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05.11.1991 в редакції Закону України №2663-ІІІ від 12.07.2001 у розмірі 80% від заробітної плати та має право на її перерахунок у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій працівників прокуратури.

Останній раз пенсія перерахована у 2016 році у розмірі 80% без обмеження максимального розміру, оскільки Кабінетом Міністрів України 31 травня 2012 року прийнято постанову №505 "Про упорядкування структури та умови оплати праці працівників органів прокуратури", в яку в подальшому вносились зміни щодо підвищення посадових окладів та інших складових заробітної плати, у зв`язку з чим за рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 29.06.2016 у справі №750/5503/16-а зобов`язано здійснити зазначений перерахунок.

З урахуванням рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 №6-р/2020 та у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам Чернігівської обласної прокуратури позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області з письмовою заявою про перерахунок пенсії з більш високого заробітку відповідно до розрахунку, здійсненого на підставі довідки Чернігівської обласної прокуратури від 06.11.2020 №21-263 про заробітну плату.

Проте, за результатами розгляду вказаного звернення відповідачем надано відповідь листом від 03.12.2020 №2500-1505-8/47487 про відмову у перерахунку пенсії.

Окрім того, позивач зазначає, що відповідач на власний розсуд та безпідставно зменшив відсоткове значення розміру його пенсії з 80% до 60% від суми місячної заробітної плати та обмежив виплату максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 червня 2021 року позов задоволено частково, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо зменшення ОСОБА_1 відсоткового значення розміру пенсії з 80% до 60% заробітної плати при здійсненні її перерахунку з 01 жовтня 2020 року на підставі довідки Чернігівської обласної прокуратури від 06.11.2020 №21-263; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з 01 жовтня 2020 року на підставі довідки Чернігівської обласної прокуратури від 06.11.2020 №21-263 у розмірі 80% від суми заробітної плати. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ГУ ПФУ в Чернігівській області подало апеляційну скаргу, у якій зазначає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, допущено порушення норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Апелянтом зазначається, що здійснення перерахунку пенсії позивача не є доцільним, оскільки розмір його пенсії зменшиться у зв`язку з чинними обмеженнями розміру пенсій максимальним розміром відповідно до чинної редакції статті 86 Закону України «Про прокуратуру».

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» прожитковий мінімум, установлений для осіб, які втратили працездатність з 01.01.2020 року, становить 1 638,00 грн, втратили працездатність з 01.07.2020 р. - 1 712,00 грн., втратили працездатність з 01.12.2020 по 31.12.2020 р. - 1 769,00 грн., тому виплата пенсій з цих дат здійснюється у максимальному розмірі 16 380,00 грн., 17 120,00 грн та 17 690,00 грн відповідно.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.09.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ ПФУ в Чернігівській області, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження з 06.10.2021 року.

Позивачем подано письмовий відзив на апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Чернігівській області, у якому викладено доводи щодо неправильного та власного тлумачення пенсійним органом норм законодавства, звертає увагу на те, що пенсія призначалася йому у 2008 році відповідно до чинного на той час законодавства, та розмір пенсії не може бути зменшений за будь-яких обставин.

У свою чергу ОСОБА_1 також подано апеляційну скаргу, у якій він не погоджується із рішенням суду першої інстанції від 30 червня 2021 року в частині, якою відмовлено у задоволенні позовних вимог, зокрема щодо визнання протиправними дій відповідача щодо обмеження пенсії максимальним розміром.

Позивач стверджує, що оскільки пенсія призначалася йому у 2008 році, дія положень Закону України № 911-VІІІ щодо визначення максимального розміру пенсії може бути застосована до нього лише у частині рункту 2 Прикінцевих положень. Окрім того, позивач звертає увагу, що питання щодо обмеження пенсійних виплат максимальним розміром вже розглядалося та рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 29.06.2016 (справа №750/5503/16-а) визначено, що пенсія має виплачуватися без обмеження максимальним розміром.

Відповідачем письмового відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не подавалося, що не перешкоджає розгляду скарги за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

ОСОБА_1 перебуває на обліку у ГУ ПФУ в Чернігівській області з 01.11.2008 та отримує пенсію за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ (в редакції від 04.09.2008 №502-VІ). Пенсія з дня призначення виплачувалась у розмірі 80% від суми місячної заробітної плати.

Постановою Деснянського районного суду міста Чернігова від 29.06.2016 у справі №750/5503/16-а Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України зобов`язано здійснити з 01.01.2016 перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013, виходячи з 80% заробітної плати, без обмеження її максимального розміру згідно статті 501 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ, з урахуванням довідки прокуратури Чернігівської області від 03.02.2016 №18-46 і сплатити заборгованість, що виникне внаслідок такого перерахунку.

З урахуванням рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 №6-р/2020 та у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам Чернігівської обласної прокуратури позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області з письмовою заявою про перерахунок пенсії з більш високого заробітку відповідно до розрахунку, здійсненого на підставі довідки Чернігівської обласної прокуратури від 06.11.2020 №21-263 про заробітну плату.

Листом від 03.12.2020 № 2500-1505-8/47487 ГУ ПФУ в Чернігівській області повідомило позивача, що останньому обчислено пенсію відповідно до постанови Деснянського районного суду по виконавчому листу від 29.06.2016 по справі № 750/5503/16-а в розмірі 80% місячного заробітку без обмеження граничного розміру. Розмір пенсії станом на 01.10.2020 складає 18 740,80 грн., який обчислений відповідно до Закону України «Про прокуратуру» з 01.10.2020 згідно довідки від 06.11.2020 № 21-263, виданої Чернігівською обласною прокуратурою та складає 17 120,00 грн (82303,38*60%). Виходячи з такоговідповідач зазначив, що проводити перерахунок пенсії недоцільно, оскільки розмір пенсії з урахуванням рішення суду більший, ніж обчислений відповідно до Закону України «Про прокуратуру» та довідки від 06.11.2020 № 21-263.

Вважаючи рішення Головного управління Пенсійного фонду в Чернігівській області про відмову в перерахунку пенсії за вислугою років протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду, за результатами розгляду якого судом першої інстанції ухвалено рішення від 30 червня 2021 року.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до положень частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На час призначення позивачу пенсії (2008 рік) особливості пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих визначалися статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ (далі - Закон №1789-ХІІ): прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку (частина перша статті 50-1). Розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

До статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ вносилися зміни Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI (далі - Закон №3668-VI), унаслідок яких, наведена вище частина сімнадцята статті 50-1 Закону № 3668-VI з 01.10.2011 стала вісімнадцятою, - тобто відбулась зміна порядкового номеру частини статті, що регламентувала порядок та підстави перерахунку пенсії, проте її текст залишився незмінним.

Водночас, станом на 2008 рік (на момент призначення позивачу пенсії) стаття 50-1 Закону №1789-ХІІ взагалі не передбачала обмеження максимального розміру пенсії. Такого поняття у законодавстві не існувало.

Надалі, 14.10.2014 ухвалено новий Закон України «Про прокуратуру» №1697-VІІ (далі - Закон №1697-VІІ).

Частина двадцята статті 86 Закону № 1697-VІІ (в первинній редакції) мала такий текст: «Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Отже, первісна редакція частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VІІ та частина сімнадцята (з 01.10.2011 - вісімнадцята) статті 50-1 Закону №1789-ХІІ містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.

Розділ XII «Прикінцеві положення» Закону №1697-VІІ щодо набрання ним чинності (в розрізі конкретних статей закону) неодноразово змінювався, переважна більшість статей (у т.ч. стаття 86) цього Закону набрали чинності з 15 липня 2015 року. Водночас, з 15.07.2015 втратив чинність Закон №1789-XII (крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів).

З 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі - Закон №76-VIII), яким, з-поміж іншого, внесено такі зміни: частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ (діяла до 15.07.2015) викладено в такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України»; частину двадцяту статті 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року «Про прокуратуру» № 1697-VІІ (набрала чинності 15.07.2015) викладено у такій редакції: « 20. Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

Отже, починаючи з 1 січня 2015 року в Україні: жоден закон не визначав ані умов (підстав), ані порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі Закону України «Про прокуратуру»; законодавець делегував повноваження щодо встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінету Міністрів України.

При цьому, Кабінет Міністрів України впродовж 2015-2019 років не визначив умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури.

Така бездіяльність Кабінету Міністрів України призвела до чисельних судових спорів між пенсіонерами, які отримують пенсію відповідно до Закону України «Про прокуратуру» та Пенсійним фондом України.

У грудні 2019 року Конституційний Суд України за результатами розгляду справи № 3-209/2018 (2413/18, 2807/19) ухвалив рішення від 13.12.2019 №7-р(II)/2019 та вирішив таке: визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України; положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Конституційний Суд України встановив такий порядок виконання рішення №7-р(II)/2019: частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення; частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: « 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Тож, зазначене рішення Конституційного Суду України стало підставою для звернення пенсіонерів, які отримують пенсію відповідно до Закону України «Про прокуратуру», за отриманням актуальних довідок про заробітну плату та згодом до органів Пенсійного фонду України із заявами про перерахунок пенсії.

Колегія суддів вважає, що доводи сторони відповідача про те, що після набрання чинності рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-(ІІ)/2019 (після 13 грудня 2019 року) нормативно-правового акту про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури не ухвалено, а тому відсутні підстави для перерахунку пенсії, є помилковими та не доводять правомірності його дій, оскільки чинна з 13 грудня 2019 року норма частини 20 статті 86 Закону № 1697-VII визначає умовою перерахунку пенсії за вислугу років підвищення заробітної плати прокурорським працівникам.

Протягом усього періоду дії норми статті 86 Закону № 1697-VІІ, яка визначала, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, позивач мав право на перерахунок пенсії, проте був позбавлений можливості таке право реалізувати з огляду на бездіяльність Кабінету Міністрів України.

Відсутність затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури зумовило неможливість проведення органами Пенсійного фонду України перерахунку зазначених пенсій, у тому числі, пенсії позивача.

При цьому рішення Конституційного Суду України не має ретроактивності та змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце з дати ухвалення рішення, та не може застосовуватись до правовідносин, які виникли до прийняття такого рішення.

Відтак, з урахуванням правової позиції, вказаної у постанові Верховного Суду у справі №560/2120/20, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність прийнятого відповідачем рішення про відмову у здійсненні перерахунку пенсії, оформлене листом від 03.12.2020 №2500-1505-8/47487, та про наявність підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок пенсії позивача на підставі довідки Чернігівської обласної прокуратури від 06.11.2020 №21-263 з 01 жовтня 2020 року.

Також судом першої інстанції правильно оцінено обставини протиправного зменшення ОСОБА_1 відсоткового значення розміру пенсії з 80% до 60% заробітної плати.

Окрім іншого, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно позиції та тверджень ГУ ПФУ в Чернігівській області максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Пенсійний орган вказує, що у разі перерахунку пенсії позивача її розмір зменшиться, у зв`язку з чим проводити такий перерахунок недоцільно.

Обґрунтовуючи законодавчим підґрунтям обмеження пенсії позивачу максимальним розміром, відповідач посилається на положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774-VIII, а також, на положення Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI, якими також встановлено обмеження максимального розміру пенсії.

У контексті наведеного, варто врахувати, що відповідно до частини сьомої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 №911-VIII, чинній з 01.01.2016 року по 20.12.2016 року) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 740 грн.

Водночас, рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII, згідно з якими, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 740 грн.

Таким чином, починаючи з 20.12.2016р. відсутня частина сьома статті 43 в Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

За пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI, чітко зазначено, що дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Слід зазначити, що Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду вже розглядав подібні справи і висловлював правову позицію щодо застосування норм права у подібних правовідносинах.

Зокрема, у постанові від 12.11.2019 р. у справі №360/1428/17 Верховний Суд виходив з того, що обмеження граничного розміру пенсії в 2017 році були введені Законом №911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Колегія суддів Верховного Суду зазначила, що згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень Закону №911-VIII дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються, починаючи з 01 січня 2016 року та не застосовується до пенсій, які призначені до 01 січня 2016 року.

Це означає, що обмеження виплати пенсії максимальним розміром застосовується з 01 січня 2016 року, а пенсії, призначені до 01 січня 2016 року та перевищують встановлений максимум, не можуть бути зменшені.

Враховуючи наведене, колегія суддів переглядаючи рішення суду першої інстанції, виходить з чинних положень законодавства на висновків Конституційного Суду України, викладених у рішеннях від 20.12.2016 №7-рп/2016, від 26.03.2020 р. №6-р/2020 у справі №1-223/2018, а також з фактичних обставин даної справи.

У даній справі позивач перебуває на обліку ГУ ПФУ в м. Києві з 01.11.2008 року, отримує пенсію за вислугу років, призначену до 01.01.2016 року, а відтак, обмеження, передбачені Законом №3668-VI, не поширюються на позивача, оскільки, пенсія йому призначена до набрання ним чинності в 2016 році.

Також, матеріалами справи підтверджується, що відповідно до постанови Деснянського районного суду міста Києва від 29 червня 2016 року у справі №750/5503/16-а задоволено позов ОСОБА_1 до Чернігівського об`єднаного управління ПФУ, визнано неправомірними дії щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії та зобов`язано здійснити з 01.01.2016 перерахунок пенсії відповідно до постанови КМУ від 09.12.2015 №1013, виходячи з 80% заробітної плати, без обмеження її максимального розміру, згідно статті 501 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ, з урахуванням довідки прокуратури Чернігівської області від 03.02.2016 №18-146 та сплатити заборгованість, що виникне внаслідок такого перерахунку.

Отже, право позивача на перерахунок та отримання пенсії, виходячи з 80% складових заробітної плати та без обмеження граничним розміром підтверджено окрім іншого судовим рішенням, що набрало законної сили.

При цьому варто зазначити, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а законодавчі зміни щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам при реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ця мета перекликається зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Відповідно до неї кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Засіб юридичного захисту має бути «ефективним», зокрема, в тому сенсі, що можливість його використання не може бути невиправдано ускладнена діями або бездіяльністю органів влади, тобто таким, що запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині, якою відмовлено у задоволенні вимог позивача щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії без обмеження граничного розміру з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії, починаючи з 01.10.2020, оскільки в цій частині суд першої інстанції припустився порушення норм матеріального права, про що зазначено вище за текстом постанови.

Частиною першою статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України визначені підстави для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.

Підсумовуючи викладене у сукупності, колегія суддів вважає апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Чернігівській області необгрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає, натомість вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та скасування рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 червня 2021 року у відповідній частині.

Виходячи з результатів розгляду апеляційних скарг, колегія суддів вбачає підстави для перерозподілу судових витрат на підставі положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 242-244, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 червня 2021 року у справі №620/4930/21 скасувати в частині, якою відмовлено у задоволенні позовних вимог.

3. Ухвалити в зазначеній частині нове рішення, яким зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з 01 жовтня 2020 року без обмеження граничного розміру з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

В решті рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 червня 2021 року у справі №620/4940/21 залишити без змін.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір за подачу адміністративного позову до суду першої інстанції у розмірі 454,00 грн та за подачу апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції у розмірі 1 362,00 грн, а всього: 1 816,00 грн (одна тисяча вісімсот шістнадцять грн. 00 коп).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач: О.М. Кузьмишина

Судді: Н.М. Єгорова

І.В. Федотов