Справа № 335/7232/21
Суддя: Шалагінова А. В.
Дата ухвалення: 2021-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/7232/21 2-а/335/155/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 жовтня 2021 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Шалагінової А.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, третя особа поліцейський роти № 1 батальйону № 2 УПП в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції рядовий поліції Кохтієв Тимур Тимурович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

05.07.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції (далі відповідач), третя особа поліцейський роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Запорізькій області в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції рядовий поліції Кохтієв Т.Т. (далі третя особа), про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАН № 4390432 від 23.06.2021.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що спірною постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) у вигляді штрафу розміром 340,00 грн. у зв`язку із допущенням ним порушення п. 12.4 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України). Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а при розгляді справи третьою особою були допущені порушення встановленого законом порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого КУпАП. Також посилається на рішення Запорізької міської ради від 18.12.2019 № 68, яким збільшено швидкість руху транспортних засобів вздовж Прибережної магістралі до 70 км/год на період з 1 квітня по 1 листопада. Крім того, третя особа, здійснюючи вимір швидкості руху за допомогою лазерного вимірювача швидкості «TruCAM» (далі вимірювач швидкості), порушив вимоги ст. 40 Закону України «Про національну поліцію», оскільки здійснював замір з рук, що може суттєво впливати на точність вимірювання. До того ж був відсутній знак, попереджуючий про здійснення контролю швидкості. З наведених підстав просив задовольнити позов, визнати протиправною та скасувати вищезазначену постанову.

Судом проведено такі процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 09.07.2021 позовну заяву залишено без руху, надано позивачеві строк для усунення виявлених судом недоліків 5 днів з дня вручення копії ухвали (а.с. 7).

Ухвалою судді від 22.07.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження на 30.07.2021 о 09:45 год. з повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов 5 днів з дня вручення ухвали (а.с. 13).

Копію ухвали від 22.07.2021 та копію позовної заяви з додатками відповідач та третя особа отримали 26.07.2021 (а.с. 13, 14).

За клопотанням представника відповідача судове засідання, призначене на 30.07.2021 о 09:45 год. було відкладено на 09.09.2021 об 11:00 год.

17.08.2021 відповідач в особі представника Назаренка М.М. подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого 23.06.2021 під час несення служби в м. Запоріжжі, Прибережна магістраль, третьою особою за допомогою вимірювача швидкості було виявлено, що водій транспортного засобу «Mitsubishi Lancer», д.н. НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 75 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України. Вказує, що відповідно до відповіді ДП «УКРМЕТРТЕСТАНДАРТ» від 01.10.2019 № 16289/41/35/02-19 прилад «TruCAM» відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім того зазначає, що посилання позивача на рішення № 68 Запорізької міської ради є помилковим, оскільки до УПП в Запорізькій області в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції не надходила відповідна схема організації дорожнього руху, а також не було виконано вимог щодо встановлення відповідних дорожніх знаків. Вказує, що чинне законодавство не зобов`язує встановлювати дорожні знаки перед ділянкою, на якій використовуються засоби фото- відеофіксації порушень дорожнього руху. Також до відзиву долучено DVD-диск із відеозаписом події. Просив відмовити у задоволенні позову та справу розглядати за відсутності представника відповідача (а.с. 2022).

За клопотанням представника позивача в судовому засіданні від 09.09.2021 було оголошено перерву до 05.10.2021 о 14:30 год.

05.10.2021 від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Позивач, представник відповідача, третя особа в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце слухання справи були повідомлені судом належним чином.

Відповідно до ч. 9. ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин та враховуючи, що позивач та представник відповідача просили розглянути справу за їх відсутності, суд дійшов висновку про можливість розгляду цієї справи згідно з ч. 9. ст. 205 КАС України в порядку письмового провадження.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В межах розгляду даної справи суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірності прийнятої постанови, з таких підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4390432 від 23.06.2021, прийнятої третьою особою, 23.06.2021 об 11:40 год. в м. Запоріжжя, Прибережна магістраль, ЛЕП 231, поблизу б. 76Б по вул. Перемоги, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Mitsubishi Lancer», д.н. НОМЕР_2 , перевищив встановлені обмеження швидкості руху в населеному пункті більше ніж на 20 км/год, а саме рухався зі швидкістю 75 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України. Вимір здійснено приладом «TruCAM» 008387 (а.с. 45).

Згідно з п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

В позовній заяві позивач посилався на рішення Запорізької міської ради від 18.12.2019 № 68, яким збільшено швидкість руху транспортних засобів вздовж Прибережної магістралі до 70 км/год на період з 1 квітня по 1 листопада.

Відповідно до п. 12.8. Правил дорожнього руху України, на ділянках доріг, де створені дорожні умови, що дають можливість рухатися з більш високою швидкістю, за погодженим з уповноваженим підрозділом Національної поліції рішенням власників доріг або органів, яким передано право на утримання таких доріг, дозволена швидкість руху може бути збільшена шляхом встановлення відповідних дорожніх знаків.

Таким чином, на деяких ділянках доріг, власником доріг або органом яким передано право на утримання таких доріг, може бути збільшено швидкісний режим, але таке збільшення швидкості в обов`язковому порядку повинно бути погоджено із уповноваженим підрозділом Національної поліції.

Згідно з рішенням Запорізької міської ради № 68 від 18.12.2019, на яке у своєму позові посилається позивач, вирішено:

1. Збільшити швидкість руху транспортних засобів вздовж Прибережної автомагістралі до 70 км/год в період з 01 квітня до 01 листопада.

2. Районним адміністраціям Запорізької міської ради по Вознесенівському, Олександрівському та Комунарському районах:

2.1. Розробити та погодити з Управлінням патрульної поліції в Запорізькій області і затвердити у передбаченому законодавством порядку схеми організації дорожнього руху з встановленням необхідних дорожніх знаків та нанесенням відповідної дорожньої розмітки вздовж Прибережної автомагістралі.

2.2. Встановити дорожні знаки, які визначають дозволену швидкість руху транспортних засобів вздовж Прибережної автомагістралі відповідно до схем, розроблених, погоджених та затверджених відповідно підпункту 2.1 пункту 2 цього рішення.

Разом із тим, суду не надано доказів на підтвердження того, що рішення Запорізької міської ради № 68 від 18.12.2019 № 68 у встановленому Законом порядку було погоджено із уповноваженим підрозділом Національної поліції, та у повному обсязі виконано районними адміністраціями Запорізької міської ради по Вознесенівському, Олександрівському та Комунарському районах щодо розробки схеми організації дорожнього руху, встановлення дорожніх знаків, які визначають дозволену швидкість руху транспортних засобів вздовж Прибережної автомагістралі, що б давало підстави для його застосування.

Також в позові ОСОБА_1 стверджував, що третя особа, здійснюючи вимір швидкості руху за допомогою вимірювача швидкості, порушив вимоги ст. 40 Закону України «Про національну поліцію», оскільки здійснював такий замір з рук.

При цьому, у поданому відзиві відповідач всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України не спростував доводи позивача щодо правомірності здійснення вимірювача швидкості руху транспортного засобу за допомогою вимірювача швидкості з рук. Так, у відзиві представник відповідача посилався на відповідь ДП «УКРМЕТРТЕСТАНДАРТ» від 01.10.2019 № 16289/41/35/02-19, відповідно до якої прилад «TruCAM» відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань.

В цей же час, відповідачем не надано суду жодних доказів щодо способу використання (закріплення) вимірювача швидкості «TruCАМ», яким поліцейський здійснював вимірювання швидкості руху автомобіля позивача (інструкції з експлуатації цього приладу тощо).

З відтвореного та дослідженого судом відеозапису, що міститься на долученому до матеріалів справи диску встановлено, що при вимірюванні швидкості руху транспортного засобу позивача видно значне тремтіння відеозапису, що свідчить про здійснення вимірювання з рук.

Суд зазначає, що законодавчо не визначено іншого способу та порядку використання лазерних вимірювачів «TruCАМ» працівниками патрульної поліції, ніж їх розміщення виключно в порядку ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), а лист ДП «УКРМЕТРТЕСТАНДАРТ» від 01.10.2019 № 16289/41/35/02-19 не є нормативно-правовим актом, який змінює чи припиняє порядок використання та розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для фіксації виявлених порушень Правил дорожнього руху.

Отже, при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу техніка для вимірювання швидкості повинна бути розміщена в порядку визначеному ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію». Натомість розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості в руках суперечить вказаним законодавчим приписам.

У спірних правовідносинах єдиним доказом на підтвердження перевищення позивачем швидкості руху транспортного засобу є відеозапис та роздруківка з вимірювача швидкості.

Згідно зі статтею 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 75 КАС України).

Таким чином суд не бере до уваги відеозапис та роздруківку з вимірювача швидкості, оскільки такий доказ одержано з порушенням порядку, встановленого законом.

Інших доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідачем не надано.

З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що прийнята третьою особою постанова є протиправною, а тому підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Підсумовуючи викладене, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Стосовно вимог ОСОБА_1 про стягнення судових витрат, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу та судового збору, суд зазначає наступне.

Положенням частини 1 ст. 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 132 КАС України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до ч.ч. 1, 7 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підтвердження понесення судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем ОСОБА_1 через свого представника адвоката Габуєва Г.Ю. надано такі докази: копію договору про надання правової (правничої) допомоги № 68-21/1 від 04.11.2021 (далі основний договір), копію додатку № до основного договору, в якому встановлені наступні розміри гонорару за надання правової допомоги: складання позовної заяви 1 000,00 грн.; участь у судовому засіданні 1 000,00 грн. за кожне засідання; складання клопотань, заяв під час розгляду справи 1 000,00 грн. за кожен документ; складання апеляційної/касаційної скарги 1 500,00 грн. за один документ; копія витягу з основного договору щодо надання адвокатові повноважень, як його захисника; копію свідоцтва на право заняття адвокатською діяльністю Серії ЗП № 001068 (а.с. 3638).

При цьому, з попереднього розрахунку судових витрат випливає, що сума 3 000,00 грн. складається з: складання проекту адміністративного позову 1 000,00 грн.; участь захисника у судовому засіданні 1 000,00 грн. При цьому, позивач виходив із того, що у справі відбудеться два судових засідання.

Згідно з п. 1 ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.

З матеріалів справи випливає, що адвокат Габуєва Г.Ю. приймав участь в одному судовому засіданні, а саме 09.09.2021.

Тому, суд, з урахуванням задоволення позовних вимог позивача, доходить висновку про обґрунтованість понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу за підготовку та подачу позовної заяви та за участь в одному судовому засіданні, тобто на суму 2 000,00 грн., а також суми судових витрат зі сплати судового збору розміром 454 грн., сплаченої позивачем.

Вказана сума судових витрат підлягає стягненню на користь позивача ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, службовою особою якої є третя особа, тобто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 7379, 132, 139, 159, 205, 211, 217, 227228, 241246, 250, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4390432 від 23 червня 2021 р., прийняту поліцейським роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Кохтієвим Тимуром Тимуровичем, якою на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 340 (триста сорок) гривень 00 копійок.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції судові витрати зі сплати судового збору розміром 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу розміром 2 000 (дві тисячі) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Інформація відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України:

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: вул. Перемоги, буд. 96, м. Запоріжжя, 69005;

Третя особа поліцейський роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Кохтієв Тимур Тимурович, місце проходження служби: вул. Перемоги, буд. 96, м. Запоріжжя, 69005.

Суддя А.В. Шалагінова