Справа № 640/8727/21
Суддя: Аверкова В.В.
Дата ухвалення: 2021-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2021 року м. Київ № 640/8727/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Аверкової В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліком Торг»

до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві

про визнання протиправним та скасування податкового-повідомлення рішення

від 05 листопада 2020 року № , зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ліком Торг» (далі по тексту - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (далі по тексту - відповідач) в якому просить:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення форми «В1» від 05 листопада 2020 року № ;

зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у м. Києві внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування інформацію про узгодження за наслідками судового оскарження податкове повідомлення - рішення форми «В1» від 05 листопада 2020 року № суми бюджетного відшкодування Товариству з обмеженою відповідальністю «Ліком Торг» за червень 2020 року у розмірі 458 167 грн.

В обґрунтування позову зазначено, Товариством з обмеженою відповідальністю «Ліком Торг» надано пояснення та докази на підтвердження використання в господарській діяльності квартири за адресою: вул. Г. Севастополя, буд. 35-а, № 535, 141,7 м2, а тому податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 квітня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано строк позивачу на усунення недоліків позовної заяви. У встановлений судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 квітня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Відповідач у письмових запереченнях та відзиві на позов зазначив про незгоду із заявленими позовними вимогами мотивуючи тим, що ТОВ «Ліком Торг» на порушення п. 200.1, п.2 00.4 ст. 200 Кодексу, неправомірно включило до розрахунку бюджетного відшкодування з ПДВ за червень 2020 року суму ПДВ у розмірі 458 167 гривень.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружним адміністративним судом міста Києва встановлено наступне.

Податковим повідомленням - рішенням Головного управління Державної податкової служби у місті Києві від 05 листопада 2020 року № Товариству з обмеженою відповідальністю «Ліком Торг» зменшено суму бюджетного відшкодування на 458 167,00 грн та нараховано штрафні санкції у розмірі 114542 грн.

За результатом адміністративного оскарження, скарга позивача залишена без задоволення відповідно до рішення ДПС України від 04 лютого 2021 року № 2685/6/99-00-06-01-01-06.

Таке рішення винесено на підставі акту перевірки від 15 вересня 2020 року № 56/26-15-07-04-04/4261583 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліком Торг» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за червень 2020 року».

Вказаною перевіркою встановлено, порушення вимог пункту 198.5 статті 198, пунктів 200.1, 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, а саме ТОВ «Ліком Торг» знижено суму податкових зобов`язань за червень 2020 року на суму 458 167 грн, відповідно завищено суму від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту за червень 2020 рок на суму ПДВ 458 167 грн, та завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ за червень 2020 року на суму 458 167 грн.

За результатом розгляду заперечень від 19 жовтня 2020 року, рішенням ГУ ДПС у місті Києві від 03 листопада 2020 року № 145081/10/26-15-07-04-04 висновки акту перевірки від 15 вересня 2020 року № 56/26-15-07-04-04/4261583 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліком Торг» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за червень 2020 року» залишено без змін.

Фактично перевіркою встановлено, що ТОВ «Ліком Торг» придбано квартиру за адресою: вул. Г. Севастополя, буд. 35-а, № 535, 141,7 м2.

Директору ТОВ «Ліком Торг» Коновалову Сергію Анатолійовичу вручено запит від 07 вересня 2020 року щодо надання пояснень, а саме:

- мета придбання нерухомості (квартиру за адресою: м. Київ, вул. Г. Севастополя, буд. 35-а);

- коли розпочались ремонтні роботи даної квартири;

- кого залучили для виконання ремонтних робіт квартир;

- чи заключались договори, щодо надання комунальних послуг, з ким і якою датою, якщо так надати підтверджуючі документи.

На думку відповідача, позивачем не підтверджено використання вищевказаної квартири у власній господарській діяльності, а тому винесено оскаржуване рішення.

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Пункти 201.1, 201.4 статті 201 Податкового кодексу України визначають, що платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну. Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов`язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товару (послуг).

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 Податкового Кодексу податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Пункт 201.6 статті 201 Кодексу встановлює, що податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов`язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Виходячи із вищезазначеної норми, податкова накладна є документом, що підтверджує факт сплати покупцем податку на додану вартість у ціні товару.

Таким чином, формування податкового кредиту для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість чи визначення податкового зобов`язання з податку на прибуток має бути фактично здійснене і підтверджене належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Стаття 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначає первинний документ як документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно із частинами першою та другою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Виходячи зі змісту наведених вище норм законодавства право на віднесення сум ПДВ, сплачених при придбанні товару, до податкового кредиту виникає у суб`єкта господарювання у разі дотримання ним наступних умов: фактичності придбання такого товару, тобто, реальності відповідної господарської операції; наявності податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку, чи митних декларацій на підтвердження придбання такого товару та сплати відповідної суми ПДВ; подальшого використання придбаного товару в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства. При цьому, сама по собі несплата податку продавцем (у тому числі внаслідок ухилення від сплати) в разі фактичного здійснення господарської операції не впливає на формування податкового кредиту покупцем та суму бюджетного відшкодування. Водночас, наявність податкової накладної за відсутності здійснення господарської операції позбавляє покупця права на формування податкового кредиту.

Таким чином, предмет доказування у справі, що розглядається, становлять обставини, що підтверджують або спростовують реальність здійснення самої господарської операції.

Також, належить враховувати вимоги "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88. Так, відповідно до пунктів 2.4., 2.14-2.16 Положення, первинні документи повинні мати обов`язкові реквізити, у тому числі: зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення.

Забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать нормативно-правовим актам, встановленому порядку приймання, зберігання і витрачання грошових коштів, товарно-матеріальних цінностей та іншого майна, порушують договірну і фінансову дисципліну, завдають шкоди державі, власникам, іншим юридичним і фізичним особам.

При цьому, суд зазначає, що витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка в свою чергу є підставою для формування підприємством податкового обліку.

Системний аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що обов`язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у платника податків первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв`язку між фактом придбання товару (послуги) і подальшою господарською діяльністю.

Відповідно до пп. «в» п.200.14 ст.200 Кодексу у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування контролюючий орган надсилає платнику податку повідомлення у якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Відповідно до п. 201.7 ст. 201 Кодексу, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Згідно з п. 201.10 ст. 201 Кодексу, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

На думку контролюючого органу, ТОВ «Ліком Торг» на порушення п. 200.1, п.2 00.4 ст. 200 Кодексу, неправомірно включило до розрахунку бюджетного відшкодування з ПДВ за червень 2020 року суму ПДВ у розмірі 458 167 гривень; у порядку виконання приписів пп. «в» пункту 200.14 ст. 200 Податкового кодексу України ТОВ «Ліком Торг» завищено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість за червень 2020 року на суму 458 167 гривень.

Суд не погоджується із такими доводами відповідача з огляду на наступне.

Позивачем використовувались придбані «Основні засоби» (квартира за адресою м. Київ, вул. Г. Севастополя, буд 35-а, кв. №535 ) відповідно до передбачених видів діяльності підприємства за прямим цільовим призначенням - надання в оренду з метою отримання прибутку - що є основною метою створення позивача - здійснення саме цього виду господарської діяльності, що відповідно до п. 2.9 Акту перевірки встановлено фактичним видом діяльності підприємства - КВЕД 68.20.

На підтвердження використання придбаної квартири (Основного засобу) в господарській діяльності позивача з метою отримання доходу позивачем підтверджено наступне:

основним видом економічної діяльності є КВЕД 68.20 «Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна», що внесено в єдиний державний реєстр юридичних осіб;

квартира придбана як об`єкт основних засобів (згідно ПСБУ 7, Основні засоби - матеріальні активи, які підприємство утримує з метою використання їх у процесі виробництва або постачання товарів, надання послуг, здавання в оренду іншим особам або для здійснення адміністративних і соціально-культурних функцій, очікуваний строк корисного використання (експлуатації) яких більше одного року (або операційного циклу, якщо він довший за рік);

підтвердженням того, що квартира є основним засобом ТОВ «Ліком Торг» є наказ №1 від 08 червня 2020 року «Про введення в експлуатацію об`єкта основних засобів» та акт (форма №03-1) №1 від 08 червня 2020 року Стан об`єкта відповідає технічним умовам (копії містяться в матеріалах справи);

підписано договір оренди житлового приміщення №10/06/20 від 10 червня 2020 року з орендарем ТОВ «Торгова Промислова Компанія «Енерготранскомплект». Позивача стверджує, що квартира передана в оренду за ціною, що майже у два рази вище амортизаційних відрахувань, що свідчить про господарську діяльність за якою підприємство буде отримувати дохід, про що було повідомлено ГУ ДПС, а також ДПІ у Солом`янському районі поданням форми 20-ОПП. Згідно з умовами договору Товариством отримано оплату за оренду приміщення, що підтверджується відповідним платіжним дорученням;

за весь час використання квартири здійснено нарахування амортизації, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 131 за період червня-листопада 2020 року (містяться в матеріалах справи).

ТОВ «Ліком Торг» надано податковому органу пояснення від 07 вересня 2020 року № 6 про те, що ТОВ «Ліком Торг» придбано і введено в експлуатацію житлове приміщення за адресою: м. Київ, вул. Героїв Севастополя буд., 35, квартира 535, у зв`язку із забезпеченням та веденням господарської діяльності підприємства в таких цілях:

- надання в оренду нерухомого майна КВЕД 68.20,

- проживання працівників, за умовами трудового договору ( зг. Постанови КМУ від 02.03.98 №255 « Про гарантії та компенсації при переїзді на роботу в іншу місцевість, Положення про порядок укладання при прийнятті на роботу працівників, затверджених постановою КМУ від 19.03.94 р. № 170 також ст. 91 КЗпП України;

- проживання штатних працівників у відрядженні, які прибувають з інших підрозділів підприємства, що знаходяться в межах території України.

Ремонтні роботи за адресою м. Київ, вул. Героїв Севастополя буд. 35, квартира 535 розпочаті 16 серпня 2020 року, для цих робіт залучено та укладено договір підряду №14/08/2020 від 14 серпня 2020 року з ФОП ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ).

Договори про надання житлово-комунальних послуг знаходяться в стадії підготовки і збору всіх документів для підписання з обслуговуючими підприємствами.».

Судом встановлено, що до заперечень на Акт перевірки додані копії наступних документів: договір оренди житлового приміщення №10/06/20 від 10 червня 2020 року, повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які проводиться діяльність Форма 20-ОПП; наказу №2/03 «Про введення в експлуатацію об`єкта основних засобів» від 08 червня 2020 року, акту приймання-передачі основних засобів №1 від 08 червня 2020 року за типовою формою №03-1, банківської виписки про оплату орендарем послуг з оренди приміщення.

На думку суду, з урахуванням вищевикладеного, первинні документи свідчать про реальне використання придбаної квартири ТОВ «Ліком Торг» у власній господарській діяльності та відповідно отримання прибутку, відтак доводи податкового органу є необґрунтованими, а податкове повідомлення - рішення таким, що підлягає скасуванню.

Разом з тим, вимога про зобов`язання Головного управління Державної податкової служби у м. Києві внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування інформацію про узгодження за наслідками судового оскарження податкове повідомлення - рішення форми «В1» від 05 листопада 2020 року № суми бюджетного відшкодування Товариству з обмеженою відповідальністю «Ліком Торг» за червень 2020 року у розмірі 458 167 грн не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Підпунктом 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції станом на момент подачі податкової декларації з податку на додану вартість) бюджетне відшкодування - це відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Порядок визначення суми податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та алгоритм дій платника податку та державних органів щодо відшкодування з Державного бюджету України податку на додану вартість встановлені статтею 200 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

За приписами п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

У пункті 200.3 статті 200 Податкового кодексу України зазначено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від`ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від`ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов`язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; б) залишок від`ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Згідно п. 200.7 ст. 200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

У пунктах 200.10 та 200.11 статті 200 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) зазначено, що протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

За наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Згідно п. 200.12. статті 200 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) контролюючий орган зобов`язаний у п`ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Пунктом 200.13 статті 200 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що на підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п`яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Аналіз зазначених норм свідчить про чітко визначений законодавством порядок повернення сум податку на додану вартість за умови підтвердження податковим органом сум бюджетного відшкодування шляхом проведення відповідних перевірок.

Крім того, за приписами пункту 200.15 статті 200 Податкового кодексу України у разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або контролюючий орган розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний повідомити про це орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, тимчасово припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням.

Так, після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п`яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов`язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Відповідно до підпунктів 200.7.1, 200.7.2 пункту 200.7 ПК України формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

До такого Реєстру вносяться такі дані: 1) найменування платника податку та його індивідуальний податковий номер; 2) дата подання заяви про повернення суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку, поданої у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання); 3) сума податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зазначена у кожній заяві, поданій у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), у тому числі окремо, яка підлягає перерахуванню на рахунок платника податку у банку та/або в рахунок сплати грошових зобов`язань, та/або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; 4) сума податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зменшена на суму податкового боргу; 5) реквізити поточного рахунка платника податку для перерахування бюджетного відшкодування; 6) реквізити бюджетних рахунків для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; 7) реквізити бюджетного рахунка, з якого здійснюється бюджетне відшкодування податку; 8) дата початку та закінчення проведення перевірки даних, зазначених у податковій декларації або уточнюючому розрахунку (в разі їх подання), в складі яких подана заява про повернення суми бюджетного відшкодування, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна); 9) сума податку, заявленого до бюджетного відшкодування, та дата поданої до контролюючого органу заяви в разі виникнення у платника податку необхідності змінити напрям узгодженого бюджетного відшкодування; 10) дата складення та вручення платнику податків акта перевірки; 11) дата та номер податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування за кожною заявою з урахуванням (у разі подання) уточнюючого розрахунку, неузгоджена контролюючим органом; 12) дата початку оскарження податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування, що оскаржується; 13) дата закінчення оскарження податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування, узгоджена за результатами оскарження; 14) сума узгодженого контролюючим органом бюджетного відшкодування за кожною заявою та дата її узгодження; 15) дата та сума повернення бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку; 16) дата та сума зарахування (перерахування) в рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

Внесення даних до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування посадовими особами відповідних органів здійснюється з дотриманням вимог законів щодо електронного підпису та електронного документообігу.

Порядок ведення та форма Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження.

З огляду на викладене, суд зазначає, що вимога про зобов`язання Головного управління Державної податкової служби у м. Києві внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування інформацію про узгодження за наслідками судового оскарження податкове повідомлення - рішення форми «В1» від 05 листопада 2020 року № суми бюджетного відшкодування Товариству з обмеженою відповідальністю «Ліком Торг» за червень 2020 року у розмірі 458 167 грн не підлягає задоволенню, оскільки є передчасною, так як не настали обставини, які є підставою для подання органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Враховуючи вимоги частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України понесені витрати на сплату судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліком Торг» - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 05 листопада 2020 року № .

3. В решті вимог відмовити.

4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліком Торг» (03037, м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 19-А, ) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 8590 (вісім тисяч п`ятсот дев`яносто) гривень 63 копійки за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ).

Рішення суду, відповідно до частин першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Аверкова