Справа № 200/13860/21
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2021-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

21 жовтня 2021 р. Справа №200/13860/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Буряк І.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

УСТАНОВИВ:

20 жовтня 2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Київській області (далі - відповідач, ГУ ДПС у Київській області), особа, яку стосуються заходи забезпечення позову - Бориспільській відділ державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про:

- визнання неправомірними дій посадових осіб ГУ ДПС у Київській області щодо нарахування фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 станом на 23.06.2020 суми заборгованості з єдиного внеску у розмірі 55 420,36 грн., у тому числі недоїмки в сумі 42 737,34 грн., штрафу у сумі 1 097,07 грн. та пені у сумі 11 585,95 грн.;

- визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-2648-23 від 11.11.2018 в частині суми недоїмки 20 768,14 грн., сформованої станом на 31.10.2018;

- визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № ф-2648-23 від 11.12.2018 в частині суми недоїмки 33 451,16 грн., сформованої станом на 30.11.2018;

- визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-2648-23 від 09.05.2019 в частині суми недоїмки 35 908,34 грн, сформованої станом на 31.01.2019;

- визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-2648-23 від 09.05.2019 в частині суми недоїмки 38 622,52 грн., сформованої станом на 30.04.2019;

- визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-2648-23 від 09.05.2019 в частині суми недоїмки 41 416,7 грн., сформованої станом на 31.07.2019;

- визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-2648-23 від 05.11.2019 в частині суми недоїмки 44 170,88 грн., сформованої станом на 31.10.2019 року;

- визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-2648-23 від 11.02.2020 в частині суми недоїмки 46 925,06 грн, сформованої станом на 31.01.2020;

- визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-2648-23 від 05.11.2019 в частині суми недоїмки 44 170,88 грн, сформованої станом на 31.10.2019;

- визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-2648-23 від 11.02.2020 в частині суми недоїмки 46 925,06 грн., сформованої станом на 31.01.2020;

- визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-2648-23 від 05.11.2019 в частині суми недоїмки 44 170,88 грн., сформованої станом на 31.10.2019;

- визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-2648-23 від 09.11.2020 в частини суми недоїмки 53 220,36 гривень, сформованої станом на 31.10.2020;

- визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф- 2648-23 «У» від 11.12.2018;

- визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф- 2548-23 «У» від 01.04.2019;

- визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф- 2648-23 «У» від 11.02.2020;

- визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф- 2648-23 «У» від 11.12.2018;

- визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасно перерахування) єдиного внеску від 06.09.2018 № на суму 12 683,02 грн. (в тому числі штрафна санкція в сумі 1 097,07 грн. та пеня в сумі 11 585,95 грн., граничний термін сплати 04.11.2018;

- зобов`язання посадових осіб Головного управління ДПС у Київській області Державної податкової служби здійснити перерахунок до сплати фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 суми ЄСВ, з урахуванням терміну перебування платника податку у Збройних силах України за мобілізацією.

Одночасно з поданням вказаного адміністративного позову позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, за змістом якої просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчих провадженнях ВП № 58176501, ВП № 58605831; ВП № 59300225, ВП № 62061208, у яких стягувачем виступає ГУ ДПС у Київській області, яке здійснюється Бориспільським відділом Державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) на підставі вимог про сплату боргу (недоїмки) від 11.11.2018 № Ф-2648-23 «У», від 11.12.2018 № Ф-2648-23 «У», від 01.04.2019 № Ф-2648-23 «У», від 11.02.2020 № Ф-2648-23 «У», на період розгляду адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до набрання рішенням суду законної сили.

Заява про забезпечення позову мотивована таким.

У зв`язку із відкриттям виконавчого провадження за переліченими вимогами про сплату боргу недоїмки накладено арешт на банківські рахунки ОСОБА_1 та систематично проводиться стягнення грошових коштів. Позивач вважає винесені вимоги про сплату боргу недоїмки абсолютно протиправними, а тому наявні підстави для застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим документом до вирішення судом справи по суті. Зазначає, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може ускладнити виконання рішення й викликати необхідність зворотного стягнення коштів.

Також позивач звернувся до суду із клопотання про звільнення його від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Вказане клопотання мотивовано скрутним матеріальним становищем позивача, наявністю статусу військовослужбовця та чотирьох дітей на утриманні, про що додав до позовної заяви відповідні докази.

Вирішуючи вказане клопотання, суд керується ст.ст. 132-133 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) й ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та вважає, що наявні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову на підставі пп. а), г) п. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

При постановленні вказаного висновку судом узято до уваги правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 13.02.2020 справа № 640/6916/19.

На підставі ст. 154 КАС України, суд розгляд заяви про забезпечення позову здійснює у порядку письмового провадження.

Правова позиція суду обґрунтована таким.

Стаття 150 КАС України.

1. Суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

2. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Стаття 151 КАС України.

1. Позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

2. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9 та постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ» від 06.03.2008 № 2, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заявник обов`язково повинен обґрунтувати своє клопотання і з цією метою подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язує застосування певного заходу забезпечення позову. Доказами у даному випадку вважатимуться будь-які відомості, що вказують на ймовірне порушення чиїхось прав (свобод, інтересів) під час провадження у справі. При цьому тягар доказування при розгляді клопотання покладається виключно на заявника.

Згідно ч. 1, 3 Стаття 99 КАС України.

Електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, визначеному законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Стаття 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI.

4. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня отримання вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з податковим органом шляхом оскарження в адміністративному чи судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня отримання узгодженої вимоги, податковий орган надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби узгоджену вимогу про сплату недоїмки в електронній формі.

5. Вимога податкового органу про сплату недоїмки або рішення суду щодо стягнення суми недоїмки виконується державною виконавчою службою в порядку, встановленому законом.

Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404 (далі - Закон № 1404, у редакції, чинній на момент спірних правовідносин).

Стаття 34. Зупинення вчинення виконавчих дій

1. Виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі: 2) зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа;

Стаття 48. Порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника

1. Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції, чинній на момент спірних правовідносин).

Пункт 6 розділ. І. Під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Висновки суду.

Системний аналіз норм Закону № 1404 (ст. 10) свідчить, що законодавець виділяє декілька самостійних видів заходів примусового виконання рішень, зокрема, звернення стягнення на майно/кошти та заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності.

При цьому матеріальним способом реалізацією вчинюваних виконавцем дій є винесення відповідного рішення у формі постанови, яка у свою чергу є належним доказом у питанні щодо наявності підстав для зупинення стягнення за виконавчим документом.

Натомість ОСОБА_1 , звернувшись до суду із відповідною заявою про забезпечення позову, доказів обґрунтованості такої не надав, однак за текстом останньої просив суд скористатись матеріалами доданими до позовної заяви.

Суд оглянув додані до позову матеріали й встановив, що у якості доказів вчинення державним виконавцем дій щодо звернення стягнення за оспорюваними у справі вимогами про сплату боргу (недоїмки) позивач надав роздруківку з системи автоматизованого виконавчого провадження станом на 16.07.2021 не засвідчену в установленому законом порядку та довідку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 01.06.2021 №M66VFUMKBE7N.

При цьому з вказаної роздруківки не можливо встановити на підставі яких саме виконавчих документів відкрито виконавче провадження та які саме виконавчі дії вчиняються на момент звернення із заявою про забезпечення позову. Аналогічний висновок й щодо довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 01.06.2021 №M66VFUMKBE7N.

Звідси, суд вважає, що позивачем належним чином не доведено факт звернення стягнення на підставі вимог про стягнення боргу (недоїмки), за оспорюванням яких він звернувся до суду.

Зваживши всі наявні аргументи та докази, надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки: не доведено факт відкриття виконавчого провадження за спірними вимогами про стягнення боргу недоїмки та звернення стягнення на майно (кошти) позивача на момент звернення із заявою про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 150-157, 243, 248, 292, 294, 295, 297 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя І.В. Буряк