Справа № 265/7033/21
Суддя: Козлов Д. О.
Дата ухвалення: 2021-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №265/7033/21
Провадження №2-а/265/74/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2021 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Козлова Д. О.,

за участю секретаря Дрьомової О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу № 265/7033/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка, ОСОБА_1 , звернулась до суду із вказаним адміністративним позовом, посилаючись у його обґрунтування на те, що постановою інспектора УПП Донецької області від 5 вересня 2021 року серія № ДПО18 № 705358 позивачку визнано винною у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340 грн. Згідно із постановою про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності вбачається, що позивачка ніби 5 вересня 2021 року об 10-27 год., керуючи автомобілем «Hyundai Accent» державний номер НОМЕР_1 , по пр. Перемоги 12 в м. Маріуполі порушила вимоги дорожнього знаку 2.2 «проїзд без повної зупинки заборонено» та здійснила проїзд без повної зупинки, чим порушила вимоги р. 33 ПДР України. Вважаючи вказану постанову такою, що підлягає скасуванню, вказувала, що вказаного у постанові ДП018 № 705358 від 5 вересня 2021 року порушення вона не допускала, оскільки на перехресті нею була здійснена зупинка відповідно до вимог знаку 2.2, але при винесенні постанови даний факт не був прийнятий до уваги поліцейським. Також доказів порушення нею ПДР їй не було надано, а на наданому їй відеозаписі вбачалось, що автомобіль червоного кольору здійснив зупинку на перехресті пр. Перемоги на вимогу знаку 2.2, пропустивши автомобілі, що рухались по головній дорозі, про що позивачка наголошувала поліцейському. Також зі змісту оскаржуваної постанови незрозуміло, коли саме мало місце зазначене порушення «5 вересня 2021 року» чи «3 вересня 2021 року», оскільки є наявні виправлення, що є недопустимим при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення. Також поліцейським при винесенні постанови зазначено, що ОСОБА_1 порушено розділ 33 ПДР, але не вказано пункт цього розділу, що ставиться у провину останній. На підставі переліченого просила суд постанову серія ДП018 № 705358 від 5 вересня 2021 року скасувати, а справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, відносно неї закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі відзиву представника Управління патрульної поліції в Донецькій області, Рябко І. В., вбачається, що, не визнаючи заявлені позивачем вимоги, остання вказувала, що слід відмовити позивачу в задоволенні його позову в повному обсязі з наступних підстав. Так 5 вересня 2021 року під час несення служби в м. Маріуполі по пр. Перемоги біля буд. 12 інспектором поліції помічено автомобіль «Hyundai Accent» н/з НОМЕР_1 , водій якого не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», здійснивши проїзд без зупинки, чим порушив ПДР, що підтверджується долученим відео, тобто є доведеним. Після зупинки автомобіля по вул. Володимирській 21 інспектор представився водію, довівши до нього суть скоєного правопорушення. Водієм виявилась ОСОБА_1 . Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, роз`яснивши права особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, поліцейський виніс відносно позивачки постанову за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП, яка відповідає ст. 283 КУпАП, наклавши відповідно до закону адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Натомість, ОСОБА_1 не довела свою непричетність до скоєного правопорушення за ст. 122 ч. 1 КУпАП. Враховуючи викладене просила суд повністю відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

У судове засідання позивачка, ОСОБА_1 не з`явилась, надавши заяву суду з проханням розглядати справу за її відсутності, наполягаючи при цьому на задоволені її позовних вимог та заперечуючи проти відзиву представника відповідача, а також надала письмові пояснення, за якими вказувала, що зазначеного у постанові ДП018 № 705358 порушення не допускала, оскільки на перехресті нею була здійснена зупинка відповідно до вимог знаку 2.2, а на наданому представником відповідача відео видно, як якийсь автомобіль червоного кольору здійснив зупинку на перехресті пр. Перемоги на вимогу знаку 2.2, з якого неможливо встановити, що правопорушення вчинено саме позивачкою, адже автомобіль, зафіксований на такому відео ідентифікувати не можна. Отже, факт вчинення позивачкою правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП є недоведеним.

Представник відповідача, Рябко І. В., яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не з`явилась, надавши клопотання з проханням вирішити справу за її відсутності на підставі наявних матеріалів справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений ОСОБА_1 позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За п. 10 Розділу ІІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказ Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідальність за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП настає, зокрема, внаслідок порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Відповідно до п. 2.2 Глави 2 «Знаки пріоритету» Розділу 33 «Дорожні знаки» вбачається, що знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» означає, що забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня - перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою.

Суд встановив, що за постановою про адміністративне правопорушення від 5 вересня 2021 року серія ДПО18 № 705358, винесеної поліцейським УПП в Донецькій області, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. з посиланням на те, що позивачка 5 вересня 2021 року об 10:27 год., керуючи автомобілем «Hyundai Accent» державний номер НОМЕР_1 , по пр. Перемоги 12 в м. Маріуполі порушила вимоги дорожнього знаку 2.2 «проїзд без повної зупинки заборонено» та здійснила проїзд без повної зупинки, чим порушила вимоги розділу 33 ПДР України.

Суд при цьому зазначає, що позивачка посилається на те, що в оскаржуваній нею постанові серія ДПО18 № 705358 не визначено, який саме пункт розділу 33 ПДР було порушено 5 вересня 2021 року.

Так Розділ 33 ПДР містить пункт 2 «Знаки пріоритету», у якому вміщено п. 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», який безпосередньо стосується подій за участі ОСОБА_1 від 5 вересня 2021 року.

Таким чином наведені доводи позивачки щодо відсутності у постанові серія ДПО18 № 705358 конкретного пункту ПДР, який їй ставиться у провину, суд не приймає до уваги, оскільки у такій постанові інспектор детально описує склад правопорушення, зазначаючи, що водій порушив вимоги дорожнього знаку 2.2 «проїзд без зупинки заборонено», чим порушив Розділ 33 ПДР, що свідчить про порушення водієм саме пп. «2.2» п. 2 Розділу 33 ПДР, який стосується «знаків пріоритету», до яких відноситься знак 2.2.

Суд крім того зауважує, що встановлені судом обставини справи дають підстави для висновку про те, що виявлене було працівниками поліції правопорушення саме 5 вересня 2021 року, про що свідчать відео матеріали та дата складення постанови серія ДПО18 № 705358, що свідчить про описку в такій постанові.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 28 листопада 2018 року по справі № 537/1214/17.

Однак суд вказує, що залишились не спростовані доводи ОСОБА_1 щодо того, що остання не скоювала правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки надана суду відео фіксація не підтверджує наведені у відзиві доводи представників поліції.

Так згідно із ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно з оглянутої в судовому засіданні відео фіксації на оптичному носії інформації, наданого представниками відповідача, з відеореєстратора патрульної машини працівників поліції, розташованого на дорозі по пр. Перемоги в м. Маріуполі, видно, що червоний автомобіль проїхав перше перехрещення доріг пр. Перемоги та бул. Меотиди в м. Маріуполі без дотримання знаку 2.2, зупинившись при цьому перед знаком 2.2 на другому перехрещенні доріг такого перехрестя.

Допустимість як доказів відео фіксації з відео реєстратора автомобіля працівників поліції та з нагрудної камери поліцейського підтверджується правовою позицією Верховного Суду, викладеної в постанові від 15 листопада 2018 року по справі № 678/991/17.

Натомість, суд зазначає, що буд. АДРЕСА_1 знаходиться поміж перехресть пр. Перемоги з вул. Короленко та з вул. Гугеля.

Однак, в оскаржуваній постанові серія ДПО18 № 705358 від 5 вересня 2021 року та у відзиві представників поліції вбачається, що виявлене правопорушення з боку позивачки було поліцейськими біля буд. 12 по пр. Перемоги в м. Маріуполі, незважаючи на те, що події, зафіксовані на відео працівників поліції стосуються проїзду перехрестя пр. Перемоги та бул. Меотиди по напрямку руху транспортних засобів з боку вул. Пашковського в м. Маріуполі.

Крім того суд зазначає, що й буд. АДРЕСА_1 знаходиться у подвір`ях домоволодінь, тобто поза межами руху транспортних засобів по пр. Перемоги.

Враховуючи наведені об`єктивні дані, суд ставить під сумнів, що надані суду відео докази стосуються подій саме за участі ОСОБА_1 , яка заперечувала свою причетність до порушення ПДР одразу на місці її зупинки.

Крім того суд зазначає, що на наданому представником відповідача відео з реєстратора патрульної машини не видно ані номерний знак транспортного засобу, ані того, хто перебуває за його кермом, який не зупиняється перед першим знаком 2.2 на перехресті пр. Перемоги та бул. Меотиди в м. Маріуполі.

Також на відео файлі видно, що вказаний транспортний засіб на деякий час зникає з поля зору відео камери, закріпленій на машині поліцейських.

В подальшому вже на вул. Володимирській працівниками поліції зупиняється через деякий час автомобіль, схожий на той, що не зупинився перед першим знаком 2.2 на перехресті пр. Перемоги та бул. Меотиди в м. Маріуполі.

Крім того фіксація з відео камери, закріпленій на машині поліцейських, наданій суду представником відповідача безсумнівно підтверджує й той факт, що автомобіль працівників поліції сам у порушення того ж знаку 2.2 проїхав перехрестя пр. Перемоги та бул. Меотиди в м. Маріуполі, не здійснивши зупинки перед ним.

Вказані обставини у сукупності позбавляють суд можливості достовірно визначити причетність позивачки до скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, що сталось на перехресті пр. Перемоги та бул. Меотиди в м. Маріуполі 5 вересня 2021 року, оскільки в судовому засіданні не було підтверджено ані місце скоєння правопорушення, за яке постановою серія ДПО18 № 705358 було притягнуто до відповідальності позивачку, ані доведено, що порушення вимог знаку 2.2 на перехресті пр. Перемоги та бул. Меотиди в м. Маріуполі було вчинено саме ОСОБА_1 .

Отже, виходячи з положень ст. 62 Конституції України, за якими звинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, то в судовому засіданні не було представлено доказів того, що «поза розумним сумнівом» вказане правопорушення було вчинено саме ОСОБА_1 .

На підставі переліченого обґрунтування, суд приймає доводи позивачки в частині того, що вона не скоювала порушення знаку 2.2 біля будинку АДРЕСА_1 5 вересня 2021 року.

Таким чином, виходячи з наведеного вмотивування, постанова серія ДПО18 № 705358 від 5 вересня 2021 р. про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення ст. 122 ч. 1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. підлягає скасуванню, а провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності позивачки за ст. 122 ч. 1 КУпАП - закриттю.

За ст. 139 КАС з відповідача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань такого суб`єкта владних повноважень на користь позивачки понесені ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 454 грн.

Керуючись ст. 286 КАС,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову серія ДПО18 № 705358 від 5 вересня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення ст. 122 ч. 1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. скасувати.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122 ч. 1 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Донецькій області на користь ОСОБА_1 витрати з оплати судового збору у сумі 454 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на судове рішення на підставі ч. 4 ст. 286 КАС може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Першого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, в тому числі в разі його пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено та підписано 21 жовтня 2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_2 , яка зареєстрована в АДРЕСА_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, код: 40108646, розташоване: м. Маріуполь, вул. М. Мазая 16.

Суддя