Справа № 540/4202/21
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2021-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/4202/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Ковбій О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивачка, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовом до Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області (далі - відповідач, УДМС), у якому просить:

- визнати протиправною відмову Нововоронцовського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області у видачі ОСОБА_1 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ;

- зобов`язати Нововоронцовський районний сектор Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області оформити та видати ОСОБА_1 паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України №2503-ХІІ;

- знищити персональні дані ОСОБА_1 , які були внесені до Єдиного державного демографічного реєстру при оформленні та видачі паспорта громадянина України у формі ID-картки № НОМЕР_1 на її ім`я.

В обґрунтування позову позивачка зазначила, що 07.12.2017 Нововоронцовським районним сектором УДМС замість зіпсованого паспорту громадянина України в формі книжечки, їй було видано паспорт громадянина України в формі ID-картки № НОМЕР_1 .

Зазначає, що при проведенні обміну вона вимагала видати їй новий паспорт у формі книжечки, однак їй було відмовлено.

Вважає, що отримання паспорта у вигляді ID-картки створює незручності в користуванні, може спричинити шкоду приватному життю позивачки, становить втручання держави в її приватне життя, тобто державою порушується принцип поваги до приватного життя суб`єкта персональних даних, шляхом електронної обробки таких даних у процесі оформлення ID-паспорту, оскільки вона згоди на таку обробку не надавала.

26.03.2021 та 31.05.2021 позивачка зверталась з заявами до Нововоронцовського районного сектору УДМС з проханням видати їй паспорт громадянина України в формі книжечки замість виданого паспорта громадянина України в формі ID-картки та знищити персональні дані про неї, які були внесені до Єдиного державного демографічного реєстру при оформленні та видачі паспорта громадянина України в формі ID-картки № НОМЕР_1 .

Листами №Л-2/6/6527-21/6527/3698-21 від 20.04.2021 та №Л-3/6/6527-21/6527/5449-21 від 17.06.2021 року позивачці було відмовлено в задоволенні її заяв, посилаючись на те, що відсутні достатні підстави, оскільки заміна паспорта або видача нового паспорту можливо лише у випадках, передбачених чинним законодавством, в тому числі на підставі рішення суду, а видалення даних з Реєстру законодавством не передбачено.

На підставі викладеного та покликаючись на правові висновки, наведені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 19.09.2018 року по справі №806/3265/17 ОСОБА_1 просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 27 січня 2021 року вказана заява була залишена без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків.

17.08.2021провадження у справі відкрито, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

13.09.2021 до суду надійшов відзив на позов, згідно якого відповідач позов не визнає, зазначає, що, відомості про позивачку були внесені до Єдиного державного демографічного реєстру 07.12.2017 року з її особистої згоди. З порядком внесення відомостей ОСОБА_1 була ознайомлена належним чином.

Зазначає, що відповідно п.100 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 302 підрозділ ДМС має право відмовити особі в оформленні або видачі паспорта, зокрема, якщо особа вже отримала паспорт (у тому числі паспорта зразка 1994 року), який є дійсним на день звернення. В зв`язку з тим, що станом на день звернення до ДМС інформація про викрадення або втрату паспорта ОСОБА_1 не надавалась, відповідач вважав, що підстави для видачу іншого паспорта - відсутні.

Посилання позивача на постанову Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 19.09.2018 року по справі №806/3265/17 вважає безпідставним, оскільки обставини наведеної справи не є аналогічними обставинам даної справи.

На підставі викладеного відповідач просить відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відзив відповідача, відповідь на відзив, заперечення на відповідь на відзив, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно інформації наявної в Єдиному державному демографічному реєстрі (далі - Реєстр) значиться документованою паспортом громадянина України у формі ID-картки з безконтактним електронним носієм № НОМЕР_1 , дійсний до 07.12.2027, орган видачі 6527 (Новоронцовський сектор УДМС), у зв`язку з непридатністю для подальшого використання попереднього паспорта громадянина України.

23.11.2017 при оформленні паспорта громадянина України у формі ID-картки ОСОБА_1 надала згоду на отримання відцифрованих відбитків пальців рук та внесення їх до безконтактного електронного носія.

26.03.2021 ОСОБА_1 звернулась до Нововоронцовського сектору УДМС з письмовою заявою щодо оформлення та видачі на її ім`я паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затверджене постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ (далі - Положення) замість паспорта громадянина України у формі ID-картки серії № НОМЕР_1 від 07.12.2017. Крім того, позивачка просила знищити персональні данні про неї, які внесені в Реєстр при оформленні та видачі паспорта громадянина України у формі ID-картки.

Листом від 20.04.2021 №Л-/6/6527-21/6527/3698-21 Нововоронцовським сектором УДМС було відмовлено ОСОБА_1 у видачі паспорту у формі книжечки, посилаючись на те, що паспорт громадянина України у формі ID-картки № НОМЕР_1 від 07.12.2017 оформлений на ім`я ОСОБА_1 є дійсним та придатним для використання, а тому відсутні законні підстави для оформлення нового паспорта громадянина України.

31.05.2021 знову звернулась до Нововоронцовського сектору УДМС з письмовою заявою вже про втрату паспорта громадянина України у формі ID-картки серії № НОМЕР_1 від 07.12.2017 та з вимогою оформити та видати на її ім`я паспорт громадянина України у формі книжечки та знищити персональні данні про неї, внесені до Реєстру.

При цьому суд зазначає, що згідно Довідки за матеріалами ЖЄО №7921 (а.с. 13), з заявою про втрату паспорту ОСОБА_1 звернулась до ЧЧ ВП №1 Кам РУП 12.07.2021.

Як зазначає відповідач та не спростовується позивачкою, заява від 31.05.2021 була подана в довільній формі та до заяви не було долучено документів, перелік яких визначено п. 46 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, влучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою КМУ від 25.03.2015 № 302.

Листом від 17.06.2021 № Л-3/6/6527-21/6527/5449-21 Нововоронцовський сектор УДМС позивачці була надана відповідь та зазначено про неможливість видалення персональних даних, які були надані позивачкою під час оформлення паспорта громадянина України у формі ID-картки та які вже внесені до Реєстру, у зв`язку з відсутністю для цього законодавчих підстав

Не погодившись з відмовою, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" визначено правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи.

Відповідно до підпункту "а" пункту 1 частини 1 статті 13 вказаного Закону документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, відповідно до їх функціонального призначення поділяються на документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України: паспорт громадянина України.

Статтею 14 Закону передбачено, що документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклету.

Таким чином законом чітко визначено право особи - громадянина України, на отримання паспорта громадянина України як у формі книжечки, так і у формі картки.

Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-XII затверджено Положення про паспорт громадянина України.

Пунктом 12 Положення № 2503-XII передбачено, що видача та обмін паспорта провадяться у місячний термін за місцем постійного проживання громадянина.

Згідно з пунктом 16 Положення № 2503-XII обмін паспорта провадиться у разі: зміни (переміни) прізвища, імені або по батькові; встановлення розбіжностей у записах; непридатності для користування.

Відповідно до пункту 17 Положення № 2503-XII для обміну паспорта громадянин подає: заяву за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України; паспорт, що підлягає обміну; дві фотокартки розміром 35х45 мм.

Для одержання, обміну паспорта і вклеювання до нього нових фотокарток громадянин подає документи і фотокартки не пізніш як через місяць після досягнення відповідного віку або зміни (переміни) прізвища, імені чи по батькові, встановлення розбіжностей у записах або непридатності паспорта для користування (пункт 18 Положення № 2503-XII).

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.06.2019 № 456 затверджений Тимчасовий порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 14.06.2019 за № 620/33591.

Пункт 1 розділу I "Загальні положення" Тимчасового порядку № 456 визначає порядок подання документів, їх розгляду і прийняття рішення про оформлення та видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року (далі - паспорт) особі, щодо якої прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року (далі - рішення суду), засвідчене в установленому законодавством порядку.

Паспорт оформлюється з використанням бланка паспорта громадянина України зразка, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.1994 № 353 "Про затвердження зразка бланка паспорта громадянина України" (пункт 2 розділу I "Загальні положення" Тимчасового порядку № 456).

Розділом VІ Тимчасового порядку № 456 врегульовано порядок видачі паспортів замість утрачених або викрадених.

Для оформлення паспорта замість втраченого або викраденого заявник подає:

1) заяву про втрату/викрадення паспорта (далі - заява про втрату паспорта) за зразком, наведеним у додатку 5 до цього Тимчасового порядку;

2) рішення суду;

3) заяву;

4) дві (три - у разі одержання втраченого паспорта в іншому територіальному підрозділі ДМС) фотокартки розміром 3,5 х 4,5 см;

5) платіжний документ з відміткою банку про сплату державного мита або оригінал документа про звільнення від його сплати (у разі втрати паспорта);

6) витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (у разі викрадення паспорта на території України);

7) довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (для внутрішньо переміщених осіб);

8) посвідчення про взяття на облік бездомної особи, видане відповідним центром обліку бездомних осіб (для бездомних осіб).

Верховний Суд у постанові від 21.08.2020 під час розгляду адміністративної справи № 260/99/19 вказав, що реалізація волевиявлення громадянина на отримання паспорта, незалежно від форми такого, здійснювалась і здійснюється шляхом подання заяви за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України до компетентного органу особисто особою, яка звертається за отриманням паспорта, із зазначенням інформації та долученням документів, які передбачені вимогами чинного законодавства. При цьому дотримання особою певних правил, пов`язаних з процедурою оформлення та видачі паспорта, зокрема щодо дотримання форми заяви, є обов`язковим.

Суд зазначає, що подані ОСОБА_1 заяви за своєю суттю і формою не є підставою для оформлення паспорта громадянина України, процедура якого визначена Положенням №2503-XII. Позивачка не навела та не довела жодну з обставин, яка дає правові підстави для заміни (видачі) паспорту у формі ID-картки на паспорт у формі книжечки.

Більш того, як було встановлено судом, ОСОБА_1 самостійно звернулася з заявою-анкетою щодо внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та отримання паспорту громадянина України у формі ID-картки.

Єдиним аргументом, вказаним ОСОБА_1 як підставу для отримання паспорту в заявах була її відмова надавати згоду на обробку персональних даних.

З огляду на викладені обставини, суд доходить висновку, що УДМС відсутні підстави для видачі ОСОБА_1 паспорта громадянина України зразка 1994 року (у формі книжечки).

Щодо вимоги вилучити всі персональні дані ОСОБА_1 з Єдиного державного демографічного реєстру, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до вимог пункту 6 частини першої статті 6 Закону України "Про захист персональних даних" від 01 червня 2010 року №2297-VI (далі - Закон №2297-VI), суб`єкт персональних даних має право: пред`являти вмотивовану вимогу щодо зміни або знищення своїх персональних даних будь-яким володільцем та розпорядником персональних даних, якщо ці дані обробляються незаконно чи є недостовірними.

Пунктом 2 частини другої статті 15 Закону №2297-VI передбачено, що персональні дані підлягають видаленню або знищенню у разі: припинення правовідносин між суб`єктом персональних даних та володільцем чи розпорядником, якщо інше не передбачено законом.

Пунктом 4 частини другої статті 15 цього ж Закону передбачено, що персональні дані підлягають видаленню або знищенню у разі набрання законної сили рішення суду щодо видалення або знищення персональних даних.

Згідно вимог статті 4 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" № 5492-VI Єдиний державний демографічний реєстр - це електронна інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру.

Внесення інформації до Реєстру здійснюється уповноваженими суб`єктами за зверненням заявника, на підставі інформації державних органів реєстрації актів цивільного стану, органів реєстрації фізичних осіб, а також інформації органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з дотриманням вимог Закону України "Про захист персональних даних".

У разі якщо інформація про особу вноситься до Реєстру вперше, проводиться ідентифікація особи, після завершення якої автоматично формується унікальний номер запису в Реєстрі та фіксуються час, дата та відомості про особу, яка оформила заяву-анкету (в електронній формі). Унікальний номер запису в Реєстрі є незмінним (стаття 10 Закону № 5492-VI).

Відповідно до частини третьої статті 10 Закону № 5492-VI для внесення інформації до Реєстру та для оформлення (у тому числі замість втрачених або викрадених), обміну документів за зверненням заявника формується заява-анкета, зразок якої затверджується центральним органом виконавчої влади, що здійснює формування державної політики у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, в установленому порядку.

Згідно пункту 1 частини першої статті 13 Закону № 5492-VI до документів, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, належить, зокрема, паспорт громадянина України.

Частинами 1, 2, 5 статті 21 Закону України № 5492-VI встановлено, що паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України.

Оформлення паспорта громадянина України здійснюється розпорядником Реєстру. Прийняття заяв-анкет для внесення інформації до Реєстру, видача паспорта громадянина України здійснюються розпорядником Реєстру або уповноваженими суб`єктами, передбаченими пунктом 4 частини першої статті 2 цього Закону.

Отже, паспорт громадянина України оформлюється виключно із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру, до якого вноситься інформація щодо ідентифікації осіб, які звернулися для оформлення такого паспорта (автоматично формується унікальний номер запису в Реєстрі).

Судом встановлено, що отриманий ОСОБА_1 паспорт громадянина України у формі ID-картки № НОМЕР_1 від 07.12.2017 року оформлений за допомогою засобів ЄДДР внаслідок волевиявлення позивачки.

Отже, дозвіл на внесення інформації до Реєстру та автоматичне формування УНЗР щодо ОСОБА_1 , наданої нею особисто, у зв`язку із цим, жодним чином не надало права суб`єкту владних повноважень на здійснення будь-яких маніпуляцій з персональними даними.

Крім того, стаття 8 Закону № 5492-VI встановлює гарантії захисту і безпеки інформації Реєстру, що унеможливлює вчинення будь-яких незаконних дій з персональними даними осіб, інформація щодо яких внесена до Реєстру.

Разом з тим, в подальшому позивачка звернулась до відповідача з проханням вилучити всі дані з Державного Демографічного реєстру посилаючись на положення статті 15 Закону №2297-VI.

В даному конкретному випадку питання щодо припинення правовідносин не стосується правовідносин, що досліджуються в даній справі, оскільки наявний спеціальний закон, який регулює правовідносини, які склались між сторонами, а саме Закон №5492-VI, відповідно до якого не передбачено підстав для вилучення інформації стосовно особи із Реєстру.

При цьому, законна і добровільна видача позивачу паспорта громадянина України у формі картки та внесення інформації щодо неї до Реєстру жодним чином не суперечить нормам Конституції України, Закону №2297-VI, а позивачка фактично має право на поновлення або виправлення інформації, але ніяк не на вилучення її.

Організаційні засади створення і функціонування Єдиного державного демографічного реєстру, види персональних даних, які підлягають обробці засобами Реєстру і мета цієї обробки визначені на законодавчому рівні, оскільки сфера цих суспільних відносин, за статтею 92 Конституції України, є предметом винятково законодавчого регулювання.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що інформація про позивачку була отримана з дозволу останньої і без порушень вимог Закону №2297-VI, як і Закону №5492-VI та є достовірною, підстави для видалення УНЗР, а також даних щодо позивачки - відсутні.

Аналогічного висновку за обставин релевантних даним дійшов Верховний Суд в постанові від 21.08.2020 року по справі № 260/99/19.

Положеннями ч.5 ст.242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Стосовно посилання позивачки на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові за результатами розгляду справи №806/3265/17 (Пз/9901/2/18) від 19.09.2018 року, суд зазначає, що вони не можуть бути застосовані при розгляді даної справи, оскільки підстави позову у зразковій справі не відповідають підставам позову даної адміністративної справи.

Так, в зразковій справі предметом спору були вимоги щодо неправомірної відмови відповідача у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки у зв`язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних та зобов`язання відповідача видати позивачеві паспорт у формі книжечки, у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року N 2503-XII, тоді як в даній справі позивачкою згода на обробку персональних даних була добровільно надана.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.В. Ковбій

кат. 102080000