Справа № 465/1217/18
Суддя: Мартьянова С. М.
Дата ухвалення: 2021-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

22.10.2021 року Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Мартьянова С.М.

з участю секретаря судових засідань Турчак М.І.

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії при Франківській районній адміністрації Львівської міської ради про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення №26 від 22 лютого 2018 року, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом до Адміністративної комісії при Франківській районній адміністрації Львівської міської ради про скасування постанови № 26 від 22.02.2018 року та закриття провадження у справі. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 01 березня 2018 року позивачем отримано надіслану відповідачем постанову по справі про адміністративне правопорушення №26 від 22 лютого 2018 року, якою ОСОБА_1 як керівника ТзОВ «Мегаторггруп» визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 Кодексу України про адміністративні правопорушення (порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів). Зазначена постанова винесена на підставі протоколу про вчинення адміністративного правопорушення із змістом якого позивач не ознайомлена оскільки не була присутня ні при його складанні, ні при винесенні оскаржуваної постанови. Зазначає, що, на думку відповідача, позивач вчинив правопорушення, передбачене ст.152 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що полягало у «незабезпеченні урни для сміття біля входу в тимчасову споруду за адресою: АДРЕСА_1 ». Вважає, що оскаржувана постанова винесена відповідачем за неповного з`ясування обставин справи та без перевірки їх на відповідність дійсності. Просить позов задоволити та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення №26 від 22.02.2018 року.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 26.12.2019 року відкрито провадження у зазначеній справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою судді 07.10.2021 року закрито підготовче судове провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судове засідання подав заяву про розгляд справи у відсутності, просить позовну заяву задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача в судові засідання не з`явився, хоча неодноразово у встановленому законом порядку повідомлявся про час і місце таких, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Судом встановлено, що згідно постанови у справі про адміністративне правопорушення №26 від 22.02.2018 року ОСОБА_1 , як керівника ТзОВ «Мегаторггруп» визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 Кодексу України про адміністративні правопорушення (порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів).

Статтею 152 КУпАП передбачена відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою території населених пунктів.

Позивачем заперечується факт вчинення нею правопорушення, за яке її притягнуто до адміністративної відповідальності, при цьому, представником відповідача докази вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення у постанові про притягнення позивача до відповідальності не зазначені та відеозапису вчиненого адміністративного правопорушення суду не представлено, відзиву на позовну заяву не подано.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд звертає увагу на те, що представником відповідача не додано жодного належного чи допустимого доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП.

Суб`єктом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.152 Кодексу України про адміністративні правопорушення, може бути особа, що на законних підставах володіє чи користується об`єктом благоустрою території населеного пункту.

Оскаржувана постанова адміністративної комісії №26 від 22.02.2018 року, складена щодо ОСОБА_1 .

Таким чином, встановлюючи факт вчинення позивачем як керівником ТзОВ «Мегаторггруп» порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів, що полягало у нібито «незабезпеченні урни для сміття біля входу в тимчасову споруду за адресою: АДРЕСА_1 », адміністративна комісія при Франківській районній адміністрації Львівської міської ради зобов`язана з`ясувати належність вказаної споруди саме ТзОВ «Мегаторггруп».

Як встановлено судом, ТзОВ «Мегаторггруп» не є власником тимчасової споруди за адресою мЛьвів, вул.Б.Хмельницького, 273 і у зв`язку з чим його керівник ОСОБА_1 не може нести відповідальність за згадане вище правопорушення, що стверджується договорами купівлі-продажу від 25.12.2012 року та 26.12.2012 року, свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 16.02.2015 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №4787850. Відтак суд приходить до висновку, що на час прийняття оскаржуваної постанови №26 22 лютого 2018 року тимчасова споруда на вул.Б.Хмельницького, 273 у м.Львові не належала ТзОВ «Мегаторггруп», оскільки була ним відчужена.

Суб`єктом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.152 Кодексу України про адміністративні правопорушення, може бути особа, що на законних підставах володіє чи користується об`єктом благоустрою території населеного пункту.

Таким чином, встановлюючи факт вчинення позивачем як керівником ТзОВ «Мегаторггруп» порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів, що полягало у нібито «незабезпеченні урни для сміття біля входу в тимчасову споруду за адресою: м.Львів, вул.Б.Хмельницького, 273», адміністративна комісія при Франківській районній адміністрації Львівської міської ради зобов`язана була достовірно з`ясувати належність вказаної споруди саме ТзОВ «Мегаторггруп». Проте цього зроблено не було, оскільки ТзОВ «Мегаторггруп» не є власником тимчасової споруди за адресою мЛьвів, вул.Б.Хмельницького, 273 і у зв`язку з чим його керівник ОСОБА_1 не може нести відповідальність за згадане вище правопорушення.

Зокрема, договорами купівлі-продажу від 25.12.2012 року та 26.12.2012 року, свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 16.02.2015 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №4787850 підтверджується, що на час прийняття оскаржуваної постанови №26 від 22 лютого 2018 року тимчасова споруда на вул.Б.Хмельницького, 273 у м.Львові не належала ТзОВ «Мегаторггруп», оскільки була ним відчужена.

Тобто, ОСОБА_1 як керівник вказаного товариства не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Як вбачається із змісту ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Отже, суд вважає, що зазначені принципи і положення Закону при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані, оскільки докази вини позивача в матеріалах справи відсутні.

Крім того, згідно вимог ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Складення самої постанови про адміністративне правопорушення не може бути належним та допустимим доказом вчинення особою правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 є обґрунтованим, тому постанову №26 від 22.02.2018 року, якою її притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП, слід скасувати.

Окрім того, відповідно до ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, серед іншого, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відтак за відсутності доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, провадження у справі про притягнення її до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.152 КУпАП, - підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 2, 77, 205, 241-246, 255, 286, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 251, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до адміністративної комісії при Франківській районній адміністрації Львівської міської ради про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення №26 від 22 лютого 2018 року - задовольнити.

Постанову Адміністративної комісії при Франківській районній адміністрації Львівської міської ради № 26 від 22.02.2018 року у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.152 КУпАП, - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, - закрити.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Адміністративна комісія при Франківській районній адміністрації Львівської міської ради, адреса: м. Львів, вул. Генерала Чупринки, 85.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Франківський районний суд м. Львова.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мартьянова С.М.