Справа № 200/13788/21
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2021-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

20 жовтня 2021 р. Справа №200/13788/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючої судді Буряк І. В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Мангушської селищної ради, Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, скасування державної реєстрації земельних ділянок, зобов`язання вчинити дії, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Мангушської селищної ради (далі відповідач-1, Мангушська СР) та Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області (далі відповідач-2, ГУ Держгеокадастру у Донецькій області), у якій просить суд:

визнати протиправними та скасувати рішення Урзуфської сільської ради «Про затвердження проєктів землеустрою та надання земельних ділянок у власність» у частині затвердження проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність:

ОСОБА_2 , кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0225; площа 0,2499 га, розташованої за адресою АДРЕСА_1 ; ОСОБА_3 , кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0452; площа 0,1451 га, розташованої за адресою АДРЕСА_2 ; ОСОБА_4 , кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0877; площа 0,2384 га, розташованої за адресою АДРЕСА_2 ; ОСОБА_5 , кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0224; площа 0,1877 га, розташованої за адресою АДРЕСА_2 ; ОСОБА_6 , кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0236; площа 0,1195 га, розташованої за адресою АДРЕСА_2 ; ОСОБА_6 , кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0237; площа 0,1833 га, розташованої за адресою АДРЕСА_3 ; ОСОБА_7 , кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0787; площа 0,1426 га, розташованої за адресою АДРЕСА_3 ;

скасувати державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерами: :01:000:0225; :01:000:0452; :01:000:0877; :01:000:0224; :01:000:0236; :01:000:0237, :01:000:0787, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а саме:

державну реєстрацію земельної ділянки проведену 30.06.2021, кадастровий номер :01:000:0225; площа 0,2499 га, розташованої за адресою АДРЕСА_1 ; державну реєстрацію земельної ділянки проведену 09.04.2019 кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0452, 0,1451 га, АДРЕСА_2 ; державну реєстрацію земельної ділянки, кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0877, площею 0,2384 га, АДРЕСА_1 ; державну реєстрацію земельної ділянки, кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0224, площею 0,1877 га. АДРЕСА_2 ; державну реєстрацію земельної ділянки проведену 16.03.2020, кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0236, площею 0,1195 га, АДРЕСА_3 ; державну реєстрацію земельної ділянки проведену 20.09.2016, кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0237, площею 0,1833 га, АДРЕСА_3 ; державну реєстрацію земельної ділянки проведену 19.12.2017, кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0787, площею 0,1426 га, АДРЕСА_2 ; та закрити поземельну книгу;

зобов`язати ГУ Держгеокадастру у Донецькій області виправити помилки у відомостях про земельні ділянки в Державному земельному кадастрі, які належать на праві власності наступним громадянам: ОСОБА_2 , кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0225; площа 0,2499 га, розташованої за адресою АДРЕСА_1 ; ОСОБА_3 , кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0452; площа 0,1451 га, розташованої за адресою АДРЕСА_2 ; ОСОБА_4 , кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0877; площа 0,2384 га, розташованої за адресою АДРЕСА_2 ; ОСОБА_5 , кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0224; площа 0,1877 га, розташованої за адресою АДРЕСА_2 ; ОСОБА_6 , кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0236; площа 0,1195 га, розташованої за адресою АДРЕСА_3 ; ОСОБА_6 , кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0237; площа 0,1833 га, розташованої за адресою АДРЕСА_3 ; ОСОБА_7 , кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0787; площа 0,1426 га, розташованої за адресою АДРЕСА_3 ; щодо перетину вказаних земельних ділянок із земельною ділянкою площею 0,1184 га, розташованої на території Урзуфської СР за адресою: АДРЕСА_1 та яка належить ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право приватної власності від 10.07.1996 № 728.

Вказана позовна заява мотивована таким.

ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право приватної власності від 10.07.1996 № 728 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1184 га, розташовану на території Урзуфської СР (правонаступником є Мангушська СР) за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва житлового будинку та господарських будівель. 21 травня 2001 року рішенням Урзуфської СР № 364 про затвердження меж земельних ділянок через допущення помилки було встановлено нові межі існуючих земельних ділянок землекористувачів ОСОБА_1 та ОСОБА_8 у АДРЕСА_2 та АДРЕСА_4 , згідно контрольної зйомки земельних ділянок.

Рішення Урзуфської СР від 21.05.2001 № 364 позивачу надано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1127 га АДРЕСА_4 . Кількість землі, що є недостатньою до загальної площі земельної ділянки 0,1184 га вирішено компенсувати із земель запасу (рішення Урзуфської СР від 21.05.2001 № 364).

20 липня 2020 року позивач звернувся до ТОВ «Центр експертно-геодезичного забезпечення» із заявою про виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж належної йому земельної ділянки за адресою АДРЕСА_5 (до перейменування Щорса) на що отримав відповідь за змістом якої повідомлено, що державним земельним реєстратором відділу у Мангушському районі ГУ Держгеокадастру у Донецькій області прийнято рішення від 18.09.2020 № РВ-020 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до ДЗК на підставі ч. 6 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», у зв`язку зі знаходженням в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини (перетинів запроектованої земельної ділянки з іншими ділянками). Згідно наявної інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, земельні ділянки, що накладаються на земельну ділянку позивача належать іншим громадянам, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Отже, вважає позивач, при винесенні рішень про передачу у власність вищевказаних земельних ділянок громадянам, Урзуфською СР не було здійснено належного контролю за виділенням таких, чим порушено права позивача, як власника земельної ділянки.

Правова позиція суду.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно із частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

За правилами частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з пунктом 10 частини другої статті 16 ЦК України до способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Таким чином, визнання незаконними дій суб`єкта владних повноважень може бути способом захисту цивільного права або інтересу.

Відповідно до частини 1 статті 317 ЦК України, яка визначає зміст права власності, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 2 статті 126 Земельного кодексу України (далі ЗК України) передбачено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю. (частина 2 статті 152 ЗК України)

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. (стаття 391 ЦК України )

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Звернення позивача до адміністративного суду з цим позовом викликано тим, що позивачу відмовлено державним кадастровим реєстратором у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянку площею 0,1184 га, належної позивачу на праві приватної власності (Державний акт на право власності на земельну ділянку від 10.07.1996 № 728) за адресою АДРЕСА_5 на підставі ст.ст. 21, 22 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» у зв`язку із знаходженням у межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати перетину з земельними ділянками: 14239855:01:000:0225 (площа співпадає на 20,442 %), 14239855:01:000:0452 (площа співпадає на 12.0363 %), 14239855:01:000:0877 (площа співпадає на 41.5154 %), 14239855:01:000:0224 (площа співпадає на 20,0474 %). Також державним реєстратором вказано, що для усунення перетину із вказаними земельними ділянками потрібно привести у відповідність до фактичного місця розташування земельні ділянки з кадастровими номерами 14239855:01:000:0236, 14239855:01:000:0237, 14239855:01:000:0787 (рішення державного реєстратора від 18.09.2020 № РВ-020.)

При цьому позивачем до матеріалів позову додано інформацію з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку з якої судом установлено таке:

земельна ділянка кадастровий номер 14239855:01:000:0225 форма власності приватна, власник ОСОБА_2 ;

земельна ділянка кадастровий номер 14239855:01:000:0452 форма власності приватна, власник ОСОБА_3 ;

земельна ділянка кадастровий номер 14239855:01:000:0877 форма власності приватна, власник ОСОБА_4 ;

земельна ділянка кадастровий номер 14239855:01:000:0236 форма власності приватна, власник ОСОБА_6 ;

земельна ділянка кадастровий номер 14239855:01:000:0237 форма власності приватна, власник ОСОБА_6 ;

земельна ділянка кадастровий номер 14239855:01:000:0787 форма власності приватна, власник ОСОБА_7 ;

земельна ділянка кадастровий номер 14239855:01:000:0224 форма власності приватна, власник ОСОБА_5 .

Отже, даний спір стосується речового права на майно, а саме права власності позивача на земельну ділянку, на яку він отримав Державний акт на право приватної власності на землю і наразі не може оформити технічну документацію для того, щоб у подальшому провести державну реєстрацію цього права.

Звідси, в основі спірних правовідносин лежить приватноправовий інтерес позивача зареєструвати у Державному земельному кадастрі належну йому на праві приватної власності земельну ділянку та фактично позивач оспорює правомірність набуття права власності на перелічені вище земельні ділянки й право інших осіб щодо володіння спірними земельними ділянками, а тому вирішення цього спору не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Так між позивачем та вказаними ним особами наявний спір про право власності на земельну ділянку, а тому такий спір не є публічно-правовим, натомість є спором про право цивільне та має розглядатись відповідним судом цивільної юрисдикції.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 травня 2019 року (справа № 826/3985/17) вказала: «Адміністративний суд позбавлений правових (законодавчих) можливостей установлювати (визнавати) належність права власності на об`єкти нерухомого майна. Механізм визнання права власності на той чи інший об`єкт за певним суб`єктом визначений ЦК України.».

Цим же судом у постанові від 20 березня 2019 року справа № 514/1571/14-вказано: «Якщо особа стверджує про порушення її прав як наслідок рішень, дій чи бездіяльності органу місцевого самоврядування, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни або припинення її цивільних прав чи інтересів або пов`язані з реалізацією її майнових або особистих немайнових прав чи інтересів, зокрема щодо оформлення права на земельну ділянку під набутими у власність будинком або спорудою, то визнання таких рішень і їх скасування є способом захисту відповідних цивільних прав та інтересів.».

Верховний Суд у постанові від 18 червня 2020 року у справі № 360/3626/18 про протиправність державної реєстрації суміжної земельної ділянки, оскільки межі такої ділянки накладаються на частину належної позивачу земельної ділянки, та зобов`язання скасувати державну реєстрацію такої земельної ділянки, зазначив, що спір у цій справі не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач, приймаючи оскаржуване рішення про державну реєстрацію земельної ділянки, не мав публічно-правових відносин саме з позивачем; прийняте рішення про державну реєстрацію стосувалось реєстрації прав іншої особи, а не позивача. Верховний Суд звернув увагу, що такий спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Висновки щодо застосування норм права, що викладені у постановах Верховного Суду відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Крім того, суд звертає увагу, що позовна вимога про зобов`язання ГУ Держгеокадастру у Донецькій області вчинити дії є похідною (залежить) від вирішення основних вимог, а тому не може бути наразі розглянута адміністративним судом.

Висновки суду.

Стаття 170 КАС України

1. Суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо:

1) позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства;

6. У разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Отже, у відкритті провадження за даною позовною заявою належить відмовити, оскільки розгляд відповідної категорії справ належить до юрисдикції місцевого загального суду.

Закон України «Про судовий збір».

Стаття 7.

1. Сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: 3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 170, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИЛА:

Відмовити у відкритті провадження у справі № 200/13788/21.

Роз`яснити позивачеві, що розгляд такої справи віднесено до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї документами надіслати позивачу.

Попередити позивача, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Суддя І.В. Буряк