Справа № 160/2093/21
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2021-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

30 вересня 2021 року м. Дніпросправа № 160/2093/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),
суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.04.2021 року (головуючий суддя Жукова Є.О.)

в адміністративній справі №160/2093/21 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду 12.02.2021 з позовом до відповідача Військової частини НОМЕР_2 , в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу індексації грошового забезпечення; за період з 04.11.2013 р. по 31.10.2018 р.;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 04.11.2013 р. по 31.10.2018 р.

Також просив стягнути з відповідача судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3500грн.

Позов обґрунтовано тим, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 ЗСУ та набув статусу учасника бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням. 31.10.2018 позивача звільнено з військової служби, проте в період проходження служби нарахування грошового забезпечення проводилось не в повному обсязі, а саме не проводилась індексація грошового забезпечення за період з 04.11.2013 по 31.10.2018.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.04.2021 позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 04.11.2013 р. по 31.10.2018 р.;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Збройних Сил України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 04.11.2013 р. по 31.10.2018 р.;

- стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3500грн. за рахунок бюджетних асигнувань.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Свою позицію (в частині задоволених вимог) суд першої інстанції обґрунтував тим, що доводи позивача щодо невиплати Військовою частиною НОМЕР_1 індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби, а саме: з 04.11.2013 р. по 31.10.2018 р. включно підтверджуються тим, що відповідно до абз. 5 п. 5 Порядку №1078 передбачено, що у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру. Абз. 4 п. 5 Порядку №1078 передбачено, що якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. 1 березня 2018 року вступила в дію постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі Порядок №704), якою було затверджено нові схеми тарифних розрядів військовослужбовців. Пунктом 2 Порядку №704 встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних .(підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового, забезпечення.

Суд першої інстанції зазначив, що в лютому 2018 р. прожитковий, мінімум складав 1762грн., а величина приросту індексу споживчих цін 241,70% (розрахунок додається), то відповідно до абз. 5 п. 4 Порядку №1078 сума індексації за лютий рахується як: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 лютого 2018 року помножити на величина приросту індексу споживчих цін і поділити на 100 (1762,00 грн. * 241,70% /100), що становить 4258,75 грн. Тобто, відповідно до абз. 4 п. 5 Порядку №1078, сума належної індексації в березні 2018 р. розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу, а саме: 4258,75 грн. - 948,64 грн. = 3 310,11 грн. Відтак, єдиним визначеним законодавством методом визначення чи належите позивачу індексація грошового забезпечення в березні 2018 року є визначення суми, яка була б належна позивачу до виплати за мінусом суми збільшення грошового доходу. Відтак, всупереч абз. 6 пункту 5 Порядку №1078, відповідач починаючи з 01 березня 2018 року не п. індексацію грошового забезпечення в розмірі 3310,11 грн. в місяць, а у разі коли величина індексу споживчих цін перевищить поріг в розмірі 103 %, то в підвищеному розмірі відповідно до чинного законодавства. В розрахунку індексації грошового забезпечення не вказано грошового доходу, що індексується (грошове забезпечення), а вказано прожитковий мінімум, так як індексація грошових доходів проводиться в межах прожиткового мінімуму. Всупереч ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення», Постанові Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. №1078 "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення" відповідачем за період з 01.03.2018 р. по 01.11.2018 р. не було виплачено позивачу індексації грошового забезпечення на суму 26591,22 грн.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, зокрема, на правничу допомогу, суд першої інстанції, вважаючи таку вимогу позивача вимогою позову, в мотивувальній частині рішення дійшов висновку про відмову у стягненні на користь позивача таких витрат у розмірі 3500 грн., оскільки надані до суду документи не підтверджують понесені витрати. Разом з тим, у резолютивній частині рішення судом першої інстанції стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3500грн. за рахунок бюджетних асигнувань.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині щодо визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 04.11.2013 р. по 31.10.2018 р., відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Вказує, що в 2016 році відбулося збільшення грошового забезпечення військовослужбовців. В зв`язку з цим, на виконання вимог телеграми Міністра оборони України від 31.12.2015 №248/9/1/1150 щодо збільшення грошового забезпечення військовослужбовців, Департаментом фінансів Міністерства оборони України були доведені до військових частин роз`яснення від 04.01.2016 №248/3/9/1/2 згідно яких, у зв`язку із внесенням змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» (із змінами), згідно яких індексацію грошового забезпечення військовослужбовців слід не нараховувати до окремого роз`яснення.

Також серед іншого зазначає, що висновок про відсутність підстав для нарахування індексації грошового забезпечення позивача ґрунтується також на тому, що відповідно до ст.5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів на відповідний рік, а також відомостей зазначених у відзиві на позов щодо збільшення грошового забезпечення в Мінобороні, та у зв`язку із дією особливого періоду. Так, у межах наявного фінансового ресурсу можливості виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям ЗС України у січні 2016 року - лютому 2018 року у Міністерства оборони України не було.

Крім цього вказує, що Порядок №1078 не передбачає механізм нарахування та виплати індексації за попередні роки.

В частині розподілу судових витрати на правничу допомогу рішення суду першої інстанції учасниками справи не оскаржується.

Також відповідачем до суду апеляційної інстанції подано клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги, яке ухвалою суду від 27.07.2021 року задоволено.

До апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу не надходив, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що з 04.11.2013 року по 31.10.2018 року ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 ЗСУ, на посаді осіб, що мають звання рядового складу рядовий.

За час проходження військової служби ОСОБА_1 отримав статус учасника бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_3 , виданого 11.08.2015 р., був звільнений в запас Збройних Сил України у зв`язку із закінченням строку контракту відповідно до підпункту «к» ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» (витяг з Наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 262 від 31.10.2018 року та Військовий квиток серії НОМЕР_4 ).

17.07.2020 р. представником ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ЗСУ було подано заяву про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 04.11.2013 року по 31.10.2018 року, обрахованої на підставі ЗУ «Про індексацію грошових доходів» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення.

Також 17.07.2020 р. було направлено адвокатський запит з метою отримання доказів, а саме: довідки про доходи позивача та картки про грошове забезпечення за весь час проходження військової служби.

Листом за № 1252КП від 08.08.2020 р., за підписом командира військової частини НОМЕР_1 ЗСУ Белічко Д. у відповідь на адвокатський запит від 17.07.2020 р. та щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 повідомлено, що відповідно до ст. 5 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", пункту 6 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою КМУ від 17.07..2003 №1078, індексація грошових доходів населення здійснюється в межах фінансових ресурсів бюджетів усіх видів. Відповідно до роз`яснення Міністерства соціальної політики України від 08.08.2017 року № 13700/з та від 08.08.2017 №78/0/66-17 механізму індексації та виплати грошового забезпечення за попередні періоди немає (а.с. 20).

Позивач, вважаючи, що його право на проведення індексації грошового забезпечення за період служби з 04.11.2013 р. по 31.10.2018 р. порушено відповідачем, звернувся до суду із цим позовом. Позов задоволено частково, зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 04.11.2013 р. по 31.10.2018 р.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 року № 2011-XII, Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 року № 1282-XII, норми Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 43 Конституції України закріплює право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до статті першої Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 року № 2011-XII соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

Згідно з частинами 1-4 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять:

- посадовий оклад,

- оклад за військовим званням;

- щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

- одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Матеріали справи містять довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (а.с. 22).

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України регламентуються Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 року № 1282-XII (ЗУ №1282-XII).

У розумінні статті 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" № 1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Положеннями статті другої Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" № 1282-XII встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Підтримка купівельної спроможності соціальних виплат, які визначаються залежно від прожиткового мінімуму, здійснюється шляхом перегляду їх розміру у зв`язку із зростанням прожиткового мінімуму відповідно до законодавства.

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Тобто, основною метою індексації грошових доходів населення є забезпечення достатнього життєвого рівня населення України за рахунок відшкодування подорожчання споживчих товарів і послуг.

Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103% (ст. 4 ЗУ №1282-ХІІ).

Отже, індексація грошових доходів населення проводиться не завжди, а лише в разі коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103%.

Тобто для здійснення індексації грошових доходів населення слід, щоб величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, а саме 103%.

При цьому, в разі, якщо в період з 04.11.2013 р. по 31.10.2018 р. величина індексу споживчих цін не перевищила поріг індексації, а саме 103%, то відсутні підстави для нарахування індексації.

Отже, дослідженню підлягає питання, чи перевищила 103% величина індексу споживчих цін в період з 04.11.2013 р. по 31.10.2018 р.?

Зокрема, при перевищенні 103% величини індексу споживчих цін в період з 04.11.2013 р. по 31.10.2018 р. - індексації підлягають грошові доходи населення.

Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік (ст.5 ЗУ № 1282-ХІІ).

Статтею 6 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" №1282-XII визначено, що у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 (Порядок № 1078).

Згідно з пунктом 1 Порядку №1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Пунктом 4 Порядку №1078 передбачено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексується, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Відповідно до пункту 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, зокрема підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Відповідно до абзацу 8 пункту 4 Порядку у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці.

При цьому, відповідно до вимог діючих нормативно-правових актів, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що нормами Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" №1282-ХІІ та Порядку №1078 визначено джерело коштів на проведення індексації.

Пунктом 6 Порядку №1078 безпосередньо не скасовано виплату індексації заробітної плати (грошового забезпечення) та не пов`язано індексацію з надходженням/чи не надходженням коштів до власника підприємства, установи, організації.

Отже, на підприємства, установи, організації, незалежно від форм власності, покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації (103%).

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем не здійснювалась індексація грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 04.11.2013року по 31.10.2018 року, при цьому відповідач зазначає, що у вказаному періоді індексація не проводилася.

Правомірність своїх дій відповідач обґрунтовує також посиланням на роз`яснення Міністерства соціальної політики України від 08.08.2017 №13700/з та від 08.08.2017 №78/0/66-17.

Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що роз`яснення мають інформаційний характер та не є нормативно-правовими актами.

Також слід зазначити, що умова, за якої у працівника не буде виникати індексація, - регулярне підвищення окладів. Це випливає із механізму дії індексації, а саме: від наступного за "базовим" місяця перемножуються місячні індекси інфляції, і коли такий накопичувальний індекс перевищить поріг 103%, - у працівника виникає право на індексацію

Отже, у працівника виникне право на індексацію лише в тому випадку, якщо індекс споживчих цін перевищить 103%.
Індексація є частиною державної системи соціального захисту громадян, спрямована на підтримання купівельної спроможності їх грошових доходів.

Стаття 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» вказує на індекс споживчих цін.

Зокрема, для індексації грошових доходів населення використовується індекс споживчих цін і тарифів на товари та послуги.

Спостереження за зміною цін на споживчі товари і послуги та обчислення індексу споживчих цін здійснюється органами державної статистики.

Індекс споживчих цін обчислюється на підставі статистичних спостережень за зміною цін у роздрібній торгівлі, на ринках тощо і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Обов`язок проведення індексації покладено на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.

По суті індексація є складовою заробітної плати в частині додаткової заробітної плати. Відтак, за її невиплату роботодавець несе відповідальність як за невиплату заробітної плати, а працівник, у свою чергу, може звернутись до суду з позовом про стягнення належної йому суми індексації.

Обов`язковість проведення індексації регламентовано Законом України «Про індексацію грошових доходів населення», а її проведення здійснюється згідно з Порядком №1078, який затверджений постановою КМУ від 17 липня 2003 р. №1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення».

Заробітна плата індексується в межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Тобто індексується заробітна плата, яка не перевищує прожитковий мінімум для працездатних громадян.

Прожитковий мінімум працездатних осіб в період з 2013 по 2018 роки складав:

2013 рік 1147грн. (01.01.2013 30.11.2013), 1218грн. (01.12.2013 31.12.2013);

2014 рік 1218грн. (з 01.01.2014 по 31.12.2014);

2015 рік 1218грн. (з 01.01.2015 по 31.08.2015), 1378грн. (з 01.09.2015 по 31.12.2015);

2016 рік 1378грн. (з 01.01.2016 по 30.04.2016), 1450грн. (з 01.05.2016 по 30.11.2016);

1600грн. (з 01.12.2016 по 31.12.2016);

2017 рік 1600грн. (з 01.01.2017 по 30.04.2017), 1684грн. (з 01.05.2017 по 30.11.2017), 1762грн. (01.12.2017 по 31.12.2017);

2018 рік 1762грн. (з 01.01.2018 по 30.06.2018), 1841грн. (з 01.07.2018 по 30.11.2018).

При цьому матеріали справи містять документальне підтвердження, що заробіток позивача в період з 04.11.2013 р. по 31.10.2018 р. складав (а.с. 12-17):

2013 рік (а.с. 12 з/с):

з 04.11.2013 р. по 30.11.2013рік: 504грн.+1949,15грн. = 1453,15грн.

з 01.12.2013 по 31.12.2013рік: 1502,50+942,50 + 530грн.= 2975грн.

Оскільки в період з 04.11.2013 по 31.12.2013 заробіток позивача перевищував прожитковий мінімум для працездатних осіб, то право на індексацію грошового забезпечення у позивача в період з 04.11.2013 по 31.12.2013 не виникло, тому відсутні підстави для задоволення позову в цій частині.

2014 рік (а.с. 13 з/с): заробіток позивача проіндексований відповідачем в травні, червні, липні, вересні, листопаді і грудні. Загальна сума індексації склала 898,46грн.

Оскільки відповідачем проіндексовано грошове забезпечення позивача в 2014 році, то відсутні підстави для задоволення позову в цій частині.

2015 рік (а.с. 14 з/с): заробіток позивача проіндексований відповідачем в травні, червні, липні, вересні, жовтні, листопаді і грудні. Загальна сума індексації склала 5934,22грн.

Оскільки відповідачем проіндексовано грошове забезпечення позивача в 2015 році, то відсутні підстави для задоволення позову в цій частині.

2016 рік (а.с. 15 з/с): щомісячний заробіток позивача перевищував прожитковий мінімум для працездатних осіб; загальна сума заробітку позивача за 2016 рік склала 101632,75грн.

Оскільки в 2016 році заробіток позивача перевищував прожитковий мінімум для працездатних осіб, то право на індексацію грошового забезпечення у позивача в 2016 році не виникло, тому відсутні підстави для задоволення позову в цій частині.

2017 рік (а.с. 17 з/с): щомісячний заробіток позивача перевищував прожитковий мінімум для працездатних осіб; загальна сума заробітку позивача за 2017 рік склала 123599,67грн.

Оскільки в 2017 році заробіток позивача перевищував прожитковий мінімум для працездатних осіб, то право на індексацію грошового забезпечення у позивача в 2017 році не виникло, тому відсутні підстави для задоволення позову в цій частині.

2018 рік (а.с. 16 з/с):

з 01.01.2018 по 31.10.2018 р. - щомісячний заробіток позивача перевищував прожитковий мінімум для працездатних осіб; загальна сума заробітку позивача за період з 01.01.2018 по 31.10.2018 р. склала 149104,40грн.

Оскільки з 01.01.2018 по 31.10.2018 р. заробіток позивача перевищував прожитковий мінімум для працездатних осіб, то право на індексацію грошового забезпечення у позивача в 2018 році не виникло, тому відсутні підстави для задоволення позову в цій частині.

Отже, відсутні підстави для задоволення позову про індексацію грошового забезпечення позивача за період з 04.11.2013 р. по 31.10.2018 р.

Суд першої інстанції не дослідив зазначених обставин та норм права та припустився помилкового висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Натомість, колегія суддів апеляційної інстанції, перевіряючи період з 04.11.2013 р. по 31.10.2018 р., який зазначає позивач в своєму позові, встановила, що в зазначений період заробіток позивача (грошове забезпечення) не підлягав індексації, оскільки індекс споживчих цін в цей період у порівнянні з розміром заробітку позивача, - не перевищив 103%, отже, право на індексацію у позивача не виникло.

Таким чином відповідач не допустив порушень щодо остаточного розрахунку з позивачем, натомість суд першої інстанції не дослідив вищезазначених норм, що призвело до порушення ним процесуальних та матеріальних норм права, та помилкового висновку про можливість задоволення позовних вимог в частині

Згідно частини 2 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином в задоволенні вимог щодо нарахування індексації за період з 04.11.2013 р. по 31.10.2018 р. слід відмовити.

Виходячи з того, що відсутні підстави для задоволення вимоги позивача про нарахування та виплату індексації в період з 04.11.2013 р. по 31.10.2018 р., то відсутні і підстави для задоволення вимоги про стягнення судових витрат.

Таким чином, в задоволенні позову слід відмовити.

Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

З огляду на результати апеляційного розгляду та характер спірних правовідносин судові витрати розподілу не підлягають.

Однак, враховуючи, що за подачу апеляційної скарги відповідачем не сплачено судовий збір (відстрочено сплату до ухвалення рішення судом апеляційної інстанції), то з відповідача слід стягнути на користь спеціального фонду державного бюджету суму судового збору у розмірі 1362,00 грн. (одна тисяча триста шістдесят дві гривні 00 коп.).

Керуючись ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.04.2021 року скасувати.

В задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) на користь спеціального фонду Державного бюджету України суму судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1362,00 грн. (одна тисяча триста шістдесят дві гривні 00 коп.).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 30.09.2021 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.
В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова