Справа № 640/28579/21
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2021-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

18 жовтня 2021 року місто Київ № 640/28579/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1
до третя особаПриватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича Товариство з обмеженою відповідальністю "Сейв Компані"
провизнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови від 04.10.2021 ВП№63443428 про призначення суб`єкта оціночної діяльності,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Сейв Компані" про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови від 04.10.2021 ВП№63443428 про призначення суб`єкта оціночної діяльності.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.10.2021 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено останньому п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.10.2021 в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Разом з тим, через канцелярію Окружного адміністративного суду міста Києва 12.10.2021 від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій останній просить суд:

- заборонити будь-яким державним виконавчим органам та приватним виконавцям, в тому числі і приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Ляпіну Дмитру Валентиновичу, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вчиняти будь-які дії щодо реалізації квартири ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 через електронні торги;

- заборонити приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Ляпіну Д.В. вчиняти будь-які дії, спрямовані на примусове відчуження без згоди власника нерухомого житлового майна, яке належить на праві власності ОСОБА_1 , а саме, квартири, за адресою: АДРЕСА_2 ;

- заборонити державному підприємству «Сетам» (01001, м. Київ, вул. Стрілецька, буд.4-6, ) вчиняти будь-які дії, спрямовані на примусове відчуження без згоди власника (РНОКПП НОМЕР_1 ) нерухомого житлового майна, яке належить на праві власності ОСОБА_1 , а саме квартири за адресою АДРЕСА_2 .

В обгрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначив про те, що невижття заходів забезпечення позову у цій справі може призвести до негативних наслідків у вигляді реалазації майна позивача, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_3 до винесення рішення судом.

Згідно з приписами статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України клопотання про забезпечення позову розглянуто без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно, розгляд заяв про забезпечення позову здійснюється з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, суд повинен пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У випадку звернення сторони з вимогою про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою вимогою та надати відповідні докази, які б підтверджували факт існування реальної загрози його правам, свободам та інтересам.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно Рекомендації №R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи 13 вересня 1989 року рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, дотримання дозволеного законодавством способу забезпечення позову.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 826/8556/17, від 25 квітня 2019 року у справі № 826/10936/18, від 07 квітня 2020 року у справі № 826/13413/18.

Так, предметом оскарження у справі №640/28579/21 є постанова приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича від 04.10.2021 ВП№63443428 про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні. При цьому, із заяви про забезпечення позову вбачається, що позивач просить суд заборонити будь-яким державним та приватним виконавцям, відповідачу та третій особі вчиняті будь-які виконавчі дії, спрямовані на примусове відчуження без згоди власника нерухомого житлового майна, яке належить на праві власності ОСОБА_1 , а саме квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Як вже було зазначено судом в ухвалі від 12.10.2021, наведене не узгоджується з інститутом забезпечення позову, визначеного Кодексом адміністративного судочинства України, адже відповідно до частини третьої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

При цьому, суд звертає увагу позивача на тому, що його незгода з прийнятою відповідачем постановою від 04.10.2021 ВП№63443428 про призначення суб`єкта оціночної діяльності, само по собі не є підставою для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки вказані факти повинні бути встановлено в ході розгляду даної справи.

Поряд з цим, наразі позивачем не надано суду належних та достатніх доказів на підтвердження існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача.

Виходячи зі змісту заяви про забезпечення позову обґрунтування щодо вжиття заходів забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, станом на час винесення даної ухвали суд приходить до висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, оскільки судом не встановлено обставин крайньої необхідності та підстав, з якими наведені вище норми Кодексу адміністративного судочинства України пов`язують можливість забезпечення позову.

Керуючись статтями 150-154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову выд 12.10.2021 вх.№13-13/7202/21 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Іщук І.О.