Справа № 640/23887/19
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2021-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2021 року м. Київ № 640/23887/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Каракашьяна С.К., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу:

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Кампус Коттон Клаб»
доГоловного управління ДПС у Дніпропетровській області
проВизнання протиправним та скасування рішення,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Кампус Коттон Клаб» (далі - позивач/ ТОВ «ТД «Кампус Коттон Клаб») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (відповідач), в кому просить суд:

- визнати протиправними дії (бездіяльність) Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області (в тому числі як правонаступника прав та обов`язків Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області) щодо неналежного обліку (зарахування) оплат Дніпропетровської філії ТОВ Торговий Дім «Кампус Коттон Клаб» з єдиного соціального внеску у період з 2015 р. по 2019 p., що потягнуло за собою безпідставне нарахування штрафних санкцій, та зобов`язати зарахувати платежі Дніпропетровської філії ТОВ Торговий Дім «Кампус Коттон Клаб» з єдиного соціального внеску (в тому числі згідно платіжних доручень: № 107 від 20.11.2015 p., № 111 від 04.12.2015 p., № 113 від 04.12.2015 p., № 149 від 21.09.2016 p., № 235 від 21.02.2017 p., № 243 від 20.03.2017 p., № 252 від 04.05.2017 p., № 271 від 20.07.2017 p.) днем їх фактичної сплати;

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області № від 24.09.2019 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставності прийняття рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату єдиного внеску відносно позивача, оскільки позивачем внесок сплачувався в належному розмірі та строки, проте, частина сплати ЄСВ не зарахована на інтегровану картку платника податку днем фактичної сплати, а відображені лише у 2018 році.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував. В поданому відзиві відповідачем процитовані норми Закону №2464 та наведено приклад нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області прийнято рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 24 вересня 2019 року №, згідно якого до Дніпровської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Кампус Коттон Клаб» () застосовані штрафні санкції в розмірі 5353,41 грн. за період з 21.12.2017 по 15.08.2019 та нараховано пеню в розмірі 5900,24 грн.

Вважаючи дії контролюючого органу щодо неналежного обліку (зарахування) сплати єдиного внеску протиправними, а рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, основним нормативно-правовим актом, що визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку є Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI (далі по тексту - Закон № 2464-VI).

За приписами до абзацу 2 пункту 1 частини 1 статті 4 Закону № 2464-VI, платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Положеннями абзацу 2 частини 8 статті 9 Закону № 2464-VI передбачено, що при цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством.

Пунктом 2 статті 6 Закону № 2464-VI встановлено, що платник єдиного внеску зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством.

За приписами частини 5 статті 9 Закону № 2464-VI сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь).

Відповідно до частини 7 статті 9 Закону № 2464-VI єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Згідно частини 9 статті 25 Закону № 2464-VI передача платниками єдиного внеску своїх обов`язків з його сплати третім особам заборонена, крім випадків, передбачених законодавством.

Частиною 6 статті 55 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання, зазначені у пункті першому частини другої цієї статті, мають право відкривати свої філії, представництва, інші відокремлені підрозділи без створення юридичної особи.

Відповідно до частини 1 та 3 статті 95 Цивільного кодексу України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

При цьому, частиною 4 статті 64 Господарського кодексу України зазначено, що підприємство має право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, погоджуючи питання про розміщення таких підрозділів підприємства з відповідними органами місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку. Такі відокремлені підрозділи не мають статусу юридичної особи і діють на основі положення про них, затвердженого підприємством. Підприємства можуть відкривати рахунки в установах банків через свої відокремлені підрозділи відповідно до закону.

Відповідно до п. 1.2 та п. 1.3 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493, відокремлений підрозділ - філія, представництво, відділення або інший відокремлений підрозділ, що не має статусу юридичної особи і здійснює свою діяльність від імені юридичної особи - резидента. Юридичні особи - резиденти, відокремлені підрозділи юридичних осіб - резидентів, нерезиденти-інвестори, іноземні представництва мають право відкривати рахунки для забезпечення своєї господарської діяльності.

Тобто, Дніпровська філія товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Кампус Коттон Клаб» не є третьою особою по відношенню до ТОВ «Торговий дім «Кампус Коттон Клаб», у зв`язку з чим сплата з будь-яких рахунків позивача сум єдиного соціального внеску, нарахованих його власним відокремленим підрозділом, не може вважатися передачею платником своїх обов`язків зі сплати єдиного внеску сплати третім особам.

Аналогічну правову позицію висловлював Верховний Суд, зокрема, у постановах від 08.11.2018 року у справі № 808/544/17 та від 21.02.2018 року у справі № 808/1092/17.

Також, в указаних рішеннях суд касаційної інстанції, посилаючись на постанову Верховного Суду України від 16.06.2015 року у справі № 21-377а15 зазначив, що основна мета діяльності відповідача в частині адміністрування єдиного внеску є контроль по його надходженню на відповідні розрахункові рахунки бюджету країни.

При цьому, наказом Міністерства фінансів України від 07 квітня 2016 року № 422, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 20 травня 2016 року за № 751/28881, затверджено Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі по тексту - Порядок № 422)

Відповідно до пункту 1 Порядку № 422, цей Порядок визначає організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

Пунктом 2 Порядку № 422, встановлено, що інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.

Згідно пункту 1 глави 1 розділу ІІІ Порядку № 422 для забезпечення контролю за повнотою та своєчасністю розрахунків платників органи ДФС проводять оперативний облік надходжень за податками, зборами на підставі документів, визначених порядком взаємодії органів ДФС та органів Казначейства у процесі виконання державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями.

Відповідно до пункту 2 глави 2 розділу ІІІ Порядку № 422 рознесені платежі відображаються в ІКП відповідними обліковими операціями зі сплати/повернення сум відповідно до поля "Призначення платежу" документів на переказ згідно з переліком кодів видів сплати, визначеним Порядком заповнення документів на переказ у разі сплати (стягнення) податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску, здійснення бюджетного відшкодування податку на додану вартість, повернення помилково або надміру зарахованих коштів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24 липня 2015 року № 666, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 12 серпня 2015 року за № 974/27419.

Так, матеріалами справи підтверджується, що ЄСВ було сплачено згідно з платіжними дорученнями: №107 від 20.11.2015 на суму 1728,68 грн., №111 від 04.12.2015 на суму 1728,68 грн., №113 від 04.12.2015 на суму 496,80 грн., №149 від 21.03.2016 на суму 1298,00 грн., №235 від 21.02.2017 на суму 990,00 грн., №243 від 20.03.2017 на суму 794,42 грн., №252 від 04.05.2017 на суму 794,42 грн., №271 від 20.07.2021 на суму 794,42 грн.

Як зазначає позивач, в липні 2018 року при перегляді кабінету платника податків Дніпропетровської філії ТОВ «ТД «Кампус Коттон Клаб» було виявлено запис про наявність заборгованості зі сплати податків (зборів) та штрафні санкції. У зв`язку з цим бухгалтер Дніпропетровської філії ТОВ «ТД «Кампус Коттон Клаб» звернулася до ДПІ у Соборному районі м. Дніпра у ДФС у Дніпропетровській області для з`ясування звідки виникла заборгованість. На її питання було повідомлено про, нібито, відсутність семи оплат єдиного соціального внеску із виплачених заробітних плат співробітникам Дніпропетровської філії ТОВ «ТД «Кампус Коттон Клаб» у період 2015-2017 роки. Проте всі «невиявлені» платежі були виявлені серед «нез`ясованих» платежів, хоча всі вони сплачувалися за ідентичними реквізитами і підставами платежу з іншими «виявленими» платежами.

У зв`язку з чим бухгалтер Дніпропетровської філії ТОВ ТД «Кампус Коттон Клаб» 26 липня 2018 р. подала лист про зарахування сплачених платежів єдиного соціального внеску, але «не виявлених» ДПІ у Соборному районі м. Дніпра у ДФС у Дніпропетровській області, на відповідний рахунок та додала копії наступних платіжних доручень: № 111 від 04.12.2015 p., № 113 від 04.12.2015 p., № 149 від 21.09.2016 р„ № 235 від 21.02.2017 p., № 243 від 20.03.2017 p., № 252 від 04,05.2017 p., № 271 від 20.07.2017 р. Враховуючи наявність всіх вчасно сплачених обов`язкових платежів, ДПІ у Соборному районі м. Дніпра у ДФС у Дніпропетровській області зобов`язано було відобразити зазначені платежі відповідними періодами та скасувати нараховані штрафні санкції, оскільки підстав для їх нарахування взагалі не існувало (вище вказані платежі були не зараховані виключно з вини органів ДФС).

Проте при перегляді кабінету платника податків Дніпропетровська філія ТОВ «ТД «Кампус Коттон Клаб» було виявлено, що зазначені вище платежі зараховані не датою їх фактичної сплати у 2015-2017 p.p., а 2018 роком.

Суд акцентує увагу, що за змістом статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії. Отже, вирішення даної справи залежить від доведеності відповідачем правомірності своїх дій/бездіяльності.

Проте, всупереч вищезазначеним нормам відповідачем не було надано жодних пояснень щодо обставин неврахування сум ЄСВ за вищевказаними платіжними дорученнями, доказів, які б свідчили про наявність у такої заборгованості станом на момент перерахування позивачем грошових коштів у відповідності до платіжних доручень, яка була погашена за рахунок останніх, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, також не надано.

Натомість, відповідно до копій перелічених платіжних доручень вбачається, що ЄСВ за Дніпропетровської філії ТОВ ТД «Кампус Коттон Клаб» (код 24444581) сплачено ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровськ. Отже, вказаний єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування сплачений позивачем до місцевого бюджету за місцезнаходженням філії.

Також, при сплаті ЄСВ поле "Призначення платежу" у платіжних дорученнях було заповнено відповідно до вимог Порядку заповнення документів на переказ. Так, згідно з п. 1 Порядку заповнення документів на переказ у полі "Призначення платежу" розрахункового документа друкується, зокрема, код клієнта за ЄДРПОУ, саме код ЄДРПОУ відокремленого підрозділу (24444581).

Таким чином, сплата нарахованого ЄСВ має бути відображена саме в інтегрованій картці платника - відокремленого підрозділу Дніпропетровської філії ТОВ ТД «Кампус Коттон Клаб».

Згідно з п. 4 розділу І Порядку оперативного обліку коригування даних в інформаційній системі органів ДФС здійснюється підрозділами, відповідальними за введення таких даних з первинних документів, за поточною датою.

З вищенаведеного вбачається протиправність дій контролюючого органу щодо неналежного відображення сплачених сум єдиного внеску датою їх фактичної сплати.

Щодо вимоги про визнання протиправною та скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 24 вересня 2019 року №, то оскільки Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області безпідставно не включено грошові кошти, сплачені згідно з вказаними платіжними дорученнями до інтегрованої картки, як наслідок, зроблені необґрунтовані висновки про порушення позивачем строків сплати єдиного внеску, вказане рішення підлягає скасуванню.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність оскаржуваної постанови з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Приписами частини 9 статті 139 КАС України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Системний аналіз вказаних законодавчих положень дозволяє суду дійти висновку, що стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягають компенсації документально підтверджені судові витрати, до складу яких входять, у тому числі, витрати пов`язані з оплатою правової допомоги. Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі: сторона, яка бажає компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона має право подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги та інші документи, що свідчать про витрати сторони, пов`язані із наданням правової допомоги.

Так, представником позивача на обґрунтування розміру наданої правничої допомоги у даній справі долучено докази понесення судових витрат, а саме: договір про надання правничої допомоги №60/2018-ПД від 29.12.2018, акт №Рк-357/1 здачі-прийняття робіт (послуг) «юридичні послуги із складання позовної заяви №5/098-юр від 14.11.2019 в справі №640/23887/19 на суму 2000 грн..

Суд, дослідивши надані представником позивача докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу, дійшов висновку, що заявлені витрати на професійну правничу допомогу пов`язані саме з розглядом справи в суді та є співмірними по відношенню до складності справи, а розмір заявлених витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Кампус Коттон Клаб» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо неналежного обліку (зарахування) сплати Дніпропетровською філією ТОВ Торговий Дім «Кампус Коттон Клаб» єдиного соціального внеску згідно платіжних доручень: № 107 від 20.11.2015 p., № 111 від 04.12.2015 p., № 113 від 04.12.2015 p., № 149 від 21.09.2016 p., № 235 від 21.02.2017 p., № 243 від 20.03.2017 p., № 252 від 04.05.2017 p., № 271 від 20.07.2017 p.) днем їх фактичної сплати.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 24.09.2019 №.

4. Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Кампус Коттон Клаб» сплачений судовий збір в розмірі 3842,00 грн. (три тисячі вісімсот сорок дві гривні 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.

5. Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Кампус Коттон Клаб» понесені судові витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн. (дві тисячі гривень 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя С.К. Каракашьян