Справа № 300/2275/21
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2021-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2021 р. справа № 300/2275/21

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Григорука О.Б.,

при секретарі Королевич О.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_1 , представника - Івано-Франківської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора - Гоголя В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, Чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) Офісу Генерального прокурора, про визнання протиправним, скасування рішення, наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Івано-Франківської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, Чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур про (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог):

визнання протиправним та скасування рішення Чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) Офісу Генерального прокурора "Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складення іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки" №8 від 09.03.2021;

визнання протиправним та скасування наказу Івано-Франківської обласної прокуратури №301К від 22.03.2021 про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Верховинського відділу Надвірнянської місцевої прокуратури Івано-Франківської області та органів прокуратури на підставі п.9 ч.1 ст.51 Закону України "Про прокуратуру" з 25.03.2021;

поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора Верховинського відділу Надвірнянської місцевої прокуратури Івано-Франківської області та органів прокуратури, або на рівнозначній посаді в органах прокуратури України з 25.03.2021;

стягнення з Івано-Франківської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу, починаючи з 25.03.2021 по дату фактичного поновлення на роботі.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач, на виконання вимог Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" та наказу Генерального прокурора від 03.10.2019 №221, проходила атестацію як прокурор регіональної прокуратури. За наслідками атестації без врахування усіх обставин, кадровою комісією ухвалено протиправне рішення про неуспішне проходження нею атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки. На підставі вказаного рішення наказом прокурора Івано-Франківської області №301к від 22.03.2021 позивача звільнено з посади. Позивач вважає звільнення незаконним, оскільки рішення, на підставі якого її звільнено, прийнято протиправно, без врахування обставин, які суттєво вплинули на результат іспиту, зокрема поганого самопочуття під час проходження атестації. Вказує, що спірним наказом про звільнення позивача вказано дві підстави звільнення, зокрема, рішення кадрової комісії №8 від 09.03.2021 та пункт 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру». Вважає, що зазначена правова невизначеність підстав для її звільнення із займаної посади призводить до фактичного порушення прав позивача, оскільки її не було належним чином повідомлено про дійсні підстави для звільнення. Також вказує на відсутність компетенції у керівника Івано-Франківської обласної прокуратури щодо її звільнення.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.05.2021 відкрито провадження в даній адміністративній справі. Вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Івано-Франківська обласна прокуратура скористалася правом подання відзиву на адміністративний позов, який надійшов на адресу суду 11.06.2021 (а.с. 70-81). У відзиві відповідач щодо задоволення позовних вимог заперечив, вказавши на відсутність порушень при прийнятті оскаржуваних рішень та необґрунтованість доводів позивача. Зазначено, що позивач добровільно подала заяву про допуск до проходження атестації прокурорів, за результатами якої позивач набрала 82 бали, що менше прохідного балу необхідного для успішного складення іспиту. Щодо доводів позивача про погіршення стану здоров`я під час складення іспиту відповідач зазначив, що заява про погіршення стану здоров`я перед складенням іспиту не подавалась, а така заява подана в день іспиту після його складення. В задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю.

06.07.2021 на адресу суду надійшов відзив на адміністративний позов від Офісу Генерального прокурора, згідно якого відповідач позовні вимоги не визнав та вказав, що позивачем не подано будь-яких належних та допустимих доказів наявності порушень вчинених кадровою комісією при прийнятті оскаржуваного рішення, які могли б вплинути на кінцевий результат - неуспішне проходження атестації. Вказує, що підставу звільнення в оскаржуваному наказі про звільнення сформульовано у відповідності до п. 19 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури». Оскільки звільнення відповідача відбулось з дотриманням вимог законодавства, підстави для поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку відсутні. В задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі (а.с. 114-141).

05.07.2021 та 22.07.2021 на адресу суду надійшли відповіді на відзиви, згідно яких позивач вважає відзиви необґрунтованими, а оскаржувані рішення такими, що порушують права позивача та суттєво обмежують права позивача на працю та на доступ до публічної служби. Вказує, що відповідачами не спростовано наявність порушень під час здійснення оцінювання та прийняття оскаржуваних рішень (а.с. 92-108, 194-213).

Також 14.07.2021 Івано-Франківською обласною прокуратурою подано заперечення (а.с.185-189).

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити.

Представник відповідачів щодо задоволення позовних вимог заперечив з мотивів викладених у відзивах на позов, в задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Позивач працювала в органах прокуратури Івано-Франківської області на різних посадах з 02.01.2002 року.

Відповідно до наказу №589к від 05.07.2016 ОСОБА_1 працювала на посаді прокурора Верховинського відділу Надвірнянської місцевої прокуратури Івано-Франківської області.

ОСОБА_1 09.10.2019 на підставі пункту 10 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України від 19.09.2019 №113-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», звернулась до Генерального прокурора із заявою про переведення на посаду прокурора в окружній прокуратурі і для цього про допуск до проходження атестації (а.с. 149).

Згідно протоколу №3 спільного засідання тринадцятої та чотирнадцятої кадрових комісій обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів від 12 лютого 2021 року затверджено графіки складення іспиту у формі анонімного тестування, зокрема групи 3, до складу якої увійшла ОСОБА_1 (а.с. 150-157).

За наслідками складення іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки ОСОБА_1 , відповідно до Відомості про результати складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички та додатку № 2 до протоколу № 4 від 24.02.2021 року, набрала 82 бали, що є менше прохідного балу для успішного складання іспиту (93 бали) та згідно протоколу №7 засідання чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів ухвалено рішення про неуспішне проходження позивачем атестації за результатами складення іспиту (а.с. 158-165, 173-178).

Згідно рішення чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів № 8 від 09.03.2021 «Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки» прокурор Верховинського відділу Надвірнянської місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_1 , у зв`язку із тим, що остання за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, набрала 82 бали, що є менше прохідного балу (93) для успішного складання іспиту, не була допущена до проходження співбесіди та визнана такою, що неуспішно пройшла атестацію (а.с. 179).

Наказом керівника Івано-Франківської обласної прокуратури №301 к від 22.03.2021 позивача було звільнено з посади прокурора Верховинського відділу Надвірнянської місцевої прокуратури Івано-Франківської області та органів прокуратури на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» з 25 березня 2021 року, із зазначенням в якості підстави рішення кадрової комісії №8 від 09.03.3021.

Вважаючи вищевказані рішення протиправними, позивач звернулася з даним позовом до суду.

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.

Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 2 червня 2016 року № 1401-VIII Конституцію України доповнено статтею 131-1, відповідно до якої в Україні діє прокуратура, яка здійснює: 1) підтримання публічного обвинувачення в суді; 2) організацію і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, вирішення відповідно до закону інших питань під час кримінального провадження, нагляд за негласними та іншими слідчими і розшуковими діями органів правопорядку; 3) представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.

Отже, Конституція України віднесла прокурорів у розділ правосуддя, змінила характер їх діяльності з загального нагляду на основну функцію кримінального обвинувачення та запровадила нові принципи в проведенні оцінювання прокурорів, подібні до принципів проведення оцінювання суддів.

Законом України «Про прокуратуру» (далі - Закон № 1697) забезпечуються гарантії незалежності прокурора, зокрема, щодо особливого порядку його призначення на посаду, звільнення з посади, притягнення до дисциплінарної відповідальності тощо.

19 вересня 2019 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» (далі - Закон № 113-ІХ), яким внесено зміни до кодексів та законів України щодо реформи органів прокуратури в частині кадрових питань. Встановлена Законом переатестація не має систематичного характеру, відбувається одноразово за окремим законом, є винятковою.

Отже, проведення атестації прокурорів було визначено на законодавчому рівні як умова реформування органів прокуратури, що стосувалась зокрема усіх без винятку прокурорів, які мали бажання продовжувати працювати у органах прокуратури.

Згідно пункту 7 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №113-ІХ прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади прокурорів у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим розділом.

Пунктом 19 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №113-ІХ визначено, що прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, звільняються Генеральним прокурором, керівником регіональної (обласної) прокуратури з посади прокурора на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру" за умови настання однієї із наступних підстав:

1) неподання прокурором Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури у встановлений строк заяви до Генерального прокурора про переведення до Офісу Генерального прокурора, обласної прокуратури, окружної прокуратури та про намір у зв`язку із цим пройти атестацію;

2) рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації прокурором Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури;

3) в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах відсутні вакантні посади, на які може бути здійснено переведення прокурора Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури, який успішно пройшов атестацію;

4) ненадання прокурором Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури, у разі успішного проходження ним атестації, згоди протягом трьох робочих днів на переведення на запропоновану йому посаду в Офісі Генерального прокурора, обласній прокуратурі, окружній прокуратурі.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що оскаржуваний наказ не містить конкретної підстави звільнення, оскільки пункт 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру» містить три самостійні підстави звільнення, зокрема у разі ліквідації, реорганізації органу прокуратури та в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури. Також позивач вважає, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми Кодексу законів про працю України, зокрема, що передбачають гарантії при звільненні.

З вказаного приводу суд зазначає наступне.

Посилання у пункті 19 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №113-ІХ на нормативний припис як на підставу для звільнення прокурора на пункт 9 частини 1 статті 51 Закону України "Про прокуратуру" (№1697-VII), містить інший зміст положень цієї статті, які визначають «Загальні підстави для звільнення прокурорів», визначені Законом №1697-VII, який прийнятий у часі раніше, а саме 14.10.2014 (набрав чинності 15.07.2015).

Прокурор відповідно до пункту 9 частини першої статті 51 Закону №1697-VII звільняється з посади у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури.

Таким чином, і пункт 9 частини першої статті 51 Закону №1697-VII і пункт 19 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №113-ІХ передбачають законодавче регулювання підстав і умов звільнення прокурорів. Таким чином має місце ситуація, коли на врегулювання цих правовідносин претендують декілька правових норм, які відмінні за своїм змістом і містяться в різних законах.

Порівнюючи співвідношення правових норм Закону №1697-VII і Закону №113-ІХ, які визначають загальні підстави і умови, за яких можливе звільнення прокурорів, необхідно вказати, що вони не суперечать одна одній, кожна з них має відповідне застосування для врегулювання певного аспекту правовідносин.

Оскільки, Закон №113-ІХ визначає першочергові заходи із реформи органів прокуратури, то він є спеціальним законом до спірних правовідносин. Тому посилання позивача про відсутність у спірному наказі про звільнення конкретної підстави звільнення, одного з трьох встановлених у пункті 9 частини першої статті 51 Закону №1697-VII є безпідставним, оскільки вказана норма визначає загальні підстави для звільнення, і не може бути застосована у розв`язанні спірних правовідносин щодо оскарження рішення атестаційної комісії, незгоди з результатами атестації та наказу про звільнення з посади прокурора за результатами такого рішення.

Враховуючи вказане, до спірних правовідносин застосованим є пункт 19 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №113-ІХ, оскільки він передбачає процедуру атестації прокурорів і є спеціальним, прийнятий пізніше у часі, а отже, згідно правила конкуренції правових норм, має перевагу над загальним законом.

Таким чином, у пункті 19 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №113-ІХ вказівку на пункт 9 частини першої статті 51 Закону №1697-VII, як на підставу для звільнення прокурора, необхідно застосовувати до спірних правовідносин у випадках, які визначені нормами спеціального Закону №113-ІХ, що передбачають умови проведення атестації (а саме три етапи, визначені пунктом 6 розділу І Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженого наказом Генерального прокурора від 03.10.2019 №221 відповідно до Закону №113-ІХ:

1) складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора;

2) складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки;

3) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурори виконують письмове практичне завдання).

Системний аналіз положень абзацу першого пункту 19 Закону №113-IX дає підстави для висновку про те, що підставою для звільнення прокурора є настання однієї з підстав, визначених у підпунктах 1-4 пункту 19 цього розділу, зокрема й неуспішне проходження атестації і Закон не вимагає додаткової підстави для звільнення.

Судом встановлено, що позивачем на виконання вимог пунктів 9, 10 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-IX 09.10.2019 подано Генеральному прокурору заяву за встановленою формою про переведення її на посаду прокурора в окружній прокуратурі та про намір пройти атестацію.

При цьому, зміст заяви дає підстави стверджувати, що позивач була ознайомлена та погодилась з умовами та процедурами проведення атестації, що визначені Порядком проходження прокурорами атестації, зокрема й щодо того, що в разі неуспішного проходження будь-якого з етапів атестації, передбаченого Порядком №221, а також за умови настання однієї з підстав, передбачених пунктом 19 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-IX, її буде звільнено з посади прокурора.

Як встановлено судом, за наслідками складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки позивач набрала 82 бали, що є менше прохідного балу для успішного складання іспиту (93), і її не допущено до проходження наступного етапу атестації - співбесіди.

Вказані результати зафіксовані у Відомості про результати тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, в якій ОСОБА_1 власноручно поставила підпис.

У примітках до цієї відомості відсутні дані щодо надходження будь-яких зауважень від позивача щодо процедури чи несправності техніки, порядку складання іспиту на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, результати іспиту вона не оскаржувала.

У зв`язку із цим чотирнадцята кадрова комісія на підставі пунктів 13, 16, 17 розділу ІІ «Прикінцевих і перехідних положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», пунктів 6, 8 розділу І, пунктів 5, 6 розділу ІІ Порядку №221 прийняла рішення №8 від 09.03.3021 про неуспішне проходження позивачем атестації.

Щодо доводів позивача щодо поганого самопочуття під час проведення тестування, суд зазначає, що у позивача було право відкласти дату іспиту у разі поганого самопочуття чи перервати його проведення, повідомивши комісію про незадовільний стан здоров`я, що унеможливлює його продовження, проте таким правом позивач не скористалася. Зокрема, в матеріалах справи міститься довідка складена 24.02.2021 об 13.30, яка свідчить про огляд лікарем ОСОБА_1 та встановлено показники артеріального тиску 140/100, Р-83. Вказана довідка містить інформацію про видачу медичних препаратів та стан здоров`я позивача через 1 годину АТ 120/80, Р-72 в 1 хв. (а.с. 172).

Однак, позивачем іспит було завершено, і не було повідомлено членів комісії про неможливість продовження іспиту під час його проведення.

У відповідності до пункту 7 розділу І Порядку проходження прокурорами атестації повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів не допускається. Якщо складення відповідного іспиту було перервано чи не відбулося з технічних або інших причин, незалежних від членів комісії та прокурора, комісія призначає новий час (дату) складення відповідного іспиту.

Судом встановлено, що іспит позивача не переривався, а акт про дострокове завершення іспиту з незалежних від членів комісії та прокурора причин не складався. Відомість про результати складення іспиту містить зафіксований результат іспиту, підпис позивача, при цьому будь-які примітки про обставини, на які посилається позивач - відсутні.

Також судом встановлено, що позивачем після завершення іспиту подано заяву про надання можливості перездачі тестування на загальні здібності та навички (а.с. 171), яка згідно протоколу №4 від 24.02.2021 була розглянута кадровою комісією та з наведенням мотивів прийнято рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 (а.с. 158-163). Вказане рішення позивачем не оскаржувалось.

Згідно з пунктом 6 розділу ІІІ Порядку №221 прокурор, який за результатами складення іспиту набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, не допускається до співбесіди, припиняє участь в атестації, а відповідна кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.

З урахуванням викладеного оскаржуване рішення кадрової комісії є мотивованим, містить посилання на нормативно-правові акти та обґрунтування щодо набрання позивачем балів за результатами складання іспиту на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки. Положення Закону №113-IX на день їх виконання відповідачем і прийняття оскаржуваного наказу були (та є) чинними, неконституційними у встановленому законом порядку не визнавалися. Так само були чинними і положення Порядку №221, а тому правові підстави для їх незастосування відсутні.

Враховуючи положення пункту 19 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №113-ІХ суд вважає безпідставними також посилання позивача щодо порушення відповідачем, під час прийняття оскаржуваного наказу про звільнення позивача, повноважень передбачених пунктом 3 частини 1 статті 11 Закону №1697-VII, оскільки компетенція керівника Івано-Франківської обласної прокуратури на думку позивача поширюється виключно на прокурорів обласних та окружних прокуратур, яким прокурор Верховинського відділу Надвірнянської місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_1 ніколи не була.

Так, вказаною нормою визначено, що прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, звільняються Генеральним прокурором, керівником регіональної (обласної) прокуратури з посади прокурора на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру" за умови, зокрема, наявності рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації прокурором Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури.

Враховуючи наведене, наказ керівника обласної прокуратури №301к від 22 березня 2021 року виданий на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Інші доводи сторін не впливають на встановлену оцінку судом правомірності оскаржуваних рішень, а в задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) Офісу Генерального прокурора "Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складення іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки" №8 від 09.03.2021; визнання протиправним та скасування наказу Івано-Франківської обласної прокуратури №301К від 22.03.2021 про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Верховинського відділу Надвірнянської місцевої прокуратури Івано-Франківської області та органів прокуратури на підставі п.9 ч.1 ст.51 Закону України "Про прокуратуру" з 25.03.2021, слід відмовити.

Не підлягають також задоволенню позовні вимоги щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора Верховинського відділу Надвірнянської місцевої прокуратури Івано-Франківської області та органів прокуратури, або на рівнозначній посаді в органах прокуратури України з 25.03.2021, та стягнення з Івано-Франківської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу, починаючи з 25.03.2021 по дату фактичного поновлення на роботі, оскільки такі вимоги є похідними.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (ідентифікаційний № НОМЕР_1 АДРЕСА_1 ) до Івано-Франківської обласної прокуратури (, вул. Грюнвальдська, 11, м. Івано-Франківськ, 76018), Офісу Генерального прокурора (, вул. Різницька, 13/15, м. Київ-11, 01011), Чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) Офісу Генерального прокурора (вул. Різницька, 13/15, м. Київ-11, 01011) про визнання протиправним, скасування рішення, наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Григорук О.Б.

Рішення складене в повному обсязі 15.10.2021.