Справа № 420/16377/21
Суддя: Балан Я.В.
Дата ухвалення: 2021-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

18 жовтня 2021 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Балан Я.В., розглянувши у порядку письмового провадження клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження по адміністративній справі №420/16377/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа №420/16377/21, за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №95 від 15.06.2021 року про перерахунок пенсії з 13.12.2019 року, у частині розрахунку 60% від заробітної плати (грошового забезпечення), визначеної у довідці прокуратури Одеської області №489 від 27.04.2021 року та із застосуванням обмеження максимального розміру пенсії десять прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 13.12.2019 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), у розмірі 70% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки Одеської обласної прокуратури №489 від 27.04.2021 року, без обмеження її максимального розміру та з урахуванням раніше проведених виплат; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати суму пенсії за минулий період з 13.12.2019 року до моменту здійснення перерахунку пенсії та переказати її на особистий рахунок.

08 жовтня 2021 року, через канцелярію Одеського окружного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про зупинення провадження по адміністративній справі №420/16377/21 до розгляду Конституційним Судом України скарги ОСОБА_2 (вх.№55569/21).

В обґрунтування вищевказаного клопотання ОСОБА_1 зазначив, що Конституційним Судом України розглядається скарга ОСОБА_2 щодо визнання такими, що не відповідають Конституції України положення абзацу 6 частини 15 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14.10.2014 року, частини 1 статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VI від 08 липня 2011 року, у частині поширення їх дії на Закон України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14.10.2014 року, та якими встановлено, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Оскільки, предмет вищевказаної конституційної скарги стосується правовідносин з приводу яких ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, на думку позивача, існує об`єктивна неможливість розгляду адміністративної справи №420/16377/21 до вирішення Конституційним Судом України скарги ОСОБА_2 .

Вирішуючи питання щодо наявність підстав для зупинення провадження по адміністративній справі №420/16377/21, суд зазначає наступне.

Зупинення провадження по адміністративній справі - це тимчасове припинення вчинення у справі будь-яких процесуальних дій у зв`язку з обставинами, що перешкоджають розглядові справи до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), суд зупиняє провадження по справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Аналіз вищенаведених норм процесуального законодавства свідчить про те, що об`єктивна неможливість розгляду справи полягає у взаємозв`язку підстав позову, що розглядається, з юридичними фактами, які будуть встановлені судовим рішенням в іншій справі.

Отже, необхідною передумовою зупинення провадження по справі на підставі пункту 3 частини 1 статті 236 КАС України є неможливість її розгляду до вирішення по суті іншої справи.

Ця підстава виникає тоді, коли ухвалення рішення можливо після підтвердження фактів, що мають преюдиційне значення для цієї справи, в іншій справі, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Водночас, суд враховує, що відповідно до частини 3 статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

У свою чергу, відповідно до частин 1, 2 статті 152 Конституції України закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Конституція України, закріпивши частиною статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію у часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права.

Отже, за чинного правового регулювання закони, інші правові акти або їх окремі положення втрачають чинність у визначений Конституційним Судом України день, але не раніше дня ухвалення ним рішення.

Виключенням із цього правила може бути надання нормі права ретроактивної дії у випадках пом`якшення або скасування юридичної відповідальності фізичної особи (стаття 58 Конституції України; Рішення Конституційного Суду України № 1-рп/99 від 9 лютого 1999 року).

Суд зауважує, що визнання неконституційним закону чи іншого акту не матиме впливу на правове регулювання відносин, що виникли (відбулися) до ухвалення рішення Конституційним Судом України.

Враховуючи вищевикладене, оскільки ОСОБА_1 оскаржується рішення пенсійного органу, прийняття якого мало місце на підставі законодавства, що діяло станом на дату його ухвалення, суд дійшов висновку, що рішення Конституційного Суду України за результатами розгляду скарги ОСОБА_2 , яке буде ухвалене у майбутньому та можливо міститиме негативну оцінку законодавства, на якому ґрунтується оскаржуване рішення - не матиме жодного впливу на спірні правовідносини з огляду на принцип незворотності дії нормативно-правових актів у часі.

Таким чином, підстави для зупинення провадження по адміністративній справі №420/16377/21 до розгляду Конституційним Судом України скарги ОСОБА_2 - відсутні, а клопотання ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 236, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про зупинення провадження по адміністративній справі №420/16377/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею у порядку статті 256 КАС України та відповідно до статті 294 КАС України оскарженню не підлягає.

Суддя Ярослава БАЛАН