Справа № 140/10042/21
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2021-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 року ЛуцькСправа № 140/10042/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Смокович В.І., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Смартфінанс» про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася із позовом до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяни Леонідівни (далі - приватний виконавець, Павелкін Т.Л., відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Смартфінанс» (далі - ТзОВ «Смартфінанс», третя особа) про визнання протиправними та скасування постанов від 28 серпня 2021 року, виданих в межах виконавчого провадження №66642736, а саме: постанову про відкриття виконавчого провадження; постанову про стягнення з боржника основної винагороди; постанову про арешт коштів боржника; постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03 вересня 2021 року ОСОБА_1 отримала постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяни Леонідівни про відкриття виконавчого провадження від 28 серпня 2021 року №66642736 з виконання виконавчого напису від 28 липня 2021 року №19902, виданого приватним нотаріусом міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем. Позивач стверджує, що жодних правовідносин із ТзОВ «Смартфінанс» не мала та не підписувала з ним кредитні договори.

Зазначає, що відповідно до відомостей Єдиного реєстру приватних виконавців України, Павелків Тетяна Леонідівна здійснює свою діяльність у межах виконавчого округу міста Києва, а тому відповідач мав право прийняти до виконання виконавчий напис №19902 вчинений 28 липня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, за тих умов, якщо б позивач проживала в місті Києві чи у разі знаходження мого майна у місті Києві, проте жодного майна в місті Києві вона не має і ніколи не мала.

Так, в постанові про відкриття виконавчого провадження, адресою боржника зазначена наступна адреса: АДРЕСА_1 та фактично виконавче провадження відповідачем відкрито за місцезнаходженням третьої особи - ТзОВ «Смартфінанс», що суперечить принципу, який закладений у статті 24 Закону №1404-VIII, а саме, що виконавче провадження відкривається за місцем проживання, перебування, знаходження боржника або його майна. Відкриття провадження за місцезнаходженням стягувача в такій ситуації чинним законодавством не передбачено.

З огляду на вказане ОСОБА_1 уважає, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження від 28 серпня 2021 року №66642736 є незаконною, оскільки приватний виконавець прийняв до виконання виконавчий документ, місце виконання якого знаходиться поза межами його виконавчого округу, а також, що слід визнати протиправними та скасувати постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. від 28 серпня 2021 про стягнення з боржника основної винагороди, про арешт коштів боржника та про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, оскільки вони винесені в рамках виконавчого провадження, яке відкрито приватним виконавцем протиправно.

З наведених підстав просить адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд якої ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні із повідомленням сторін суддею одноособово, з урахуванням § 2 глави 11 розділу ІІ Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та призначено судове засідання у даній справі на 10:00 год. 19 жовтня 2021 року (арк. спр. 31).

Копію ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі від 13 жовтня 2021 року представник відповідач 13 жовтня 2021 року, що підтверджується повідомленням про доставлення судової ухвали на його електронну адресу (арк. спр. 37), однак у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не подав, про причини такого неподання суду не повідомив.

У зв`язку із ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд, керуючись вимогами частини шостої статті 162 КАС України, дійшов висновку про можливість розгляду даного спору за наявними у справі матеріалами.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, письмових пояснень з приводу заявлених позовних вимог до суду не подала.

У судове засідання 19 жовтня 2021 року учасники справи не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені (арк. спр. 35-39).

ОСОБА_1 у клопотанні від 18 жовтня 2021 року просить розглядати справу без її участі за наявними а матеріалах справи доказами (арк. спр. 41).

Відповідно до частини першої статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до частини третьої статті 268 КАС України у справах, визначених, зокрема, статтею 287 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Частиною четвертою статті 229 КАС України, передбачено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи зазначені норми законодавства та скорочені строки розгляду такої категорії справ, визначені статтею 287 КАС України, судовий розгляд справи проведено в порядку письмового провадження на підставі письмових доказів, наявних в матеріалах справи, без фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, перевіривши доводи позивача у заяві по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності встановив такі обставини.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяни Леонідівни від 28 серпня 2021 року відкрито виконавче провадження ВП №66642736 з виконання виконавчого напису №19902, виданого 28 липня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Смартфінанс» заборгованості в розмірі 17379,48 грн (арк. спр. 11).

В межах даного виконавчого провадження №66642736 приватним виконавцем 28 серпня 2021 року також були винесені постанова про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 1737,95 грн, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 500,00 грн та постанову про арешт коштів боржника (арк. спр. 12-14).

Позивач не погоджуючись із прийнятими 28 серпня 2021 року ВП №66642736 постановами приватного виконавця, звернулася із даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується таким.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII).

Згідно з частиною першою статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 23 Закону № 1403-VIII у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Частинами першою, другою статті 25 Закону № 1403-VIII визначено, що виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя; приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Виконавчим округом приватного нотаріуса Павелків Т.Л. є місто Київ, про що встановлено з відомостей Єдиного державного реєстру приватних виконавців України (арк. спр. 46).

Отже, відповідач вправі приймати до виконання лише ті виконавчі документи, за якими боржник зареєстрований чи проживає в місті Києві, або ж у якого наявне майно в цьому окрузі.

За змістом пункту 3 частини першої статті 4 і пункту 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення за заявою стягувача на підставі виконавчого документа, у якому, зокрема, зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб).

Частиною другою статті 24 Закону №1404-VIII обумовлено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

За приписами пункту 10 частини четвертої статті 4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи, місце виконання яких знаходиться у межах його виконавчого округу, в іншому випадку - виконавець зобов`язаний повернути виконавчий документ стягувачу. При цьому місцем виконання рішення є місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника.

Як установлено судом, за заявою третьої особи приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяни Леонідівни 28 серпня 2021 року відкрито виконавче провадження ВП №66642736 з виконання виконавчого напису №19902, виданого 28 липня 2021 року приватним нотаріусом Київськогоміського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Смартфінанс» заборгованості в розмірі 17379,48 грн.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 Цивільного кодексу України є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Фізична особа може мати кілька місць проживання (частина шоста статті 29 Цивільного кодексу України).

За визначеннями, наведеними у статті 3 Закону України від 11 грудня 2003 року №1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - це житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; реєстрація - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Відповідно до статті 6 цього Закону громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Отже, чинне законодавство України передбачає можливість для фізичної особи мати кілька місць проживання. Водночас адреса зареєстрованого місця проживання набуває статусу офіційної, і особа вправі очікувати, що якщо вона не повідомить іншого, то саме за цією адресою з нею буде вестися офіційне листування, а також вчинятися інші юридично значимі дії, які пов`язані з місцем її проживання.

Отже, вирішуючи питання застосування приписів статті 24 Закону №1404-VIII у контексті прийняття приватним виконавцем до виконання виконавчого документа за місцем проживання боржника фізичної особи, у тому числі за наявності кількох адрес проживання, зазначених у виконавчому документі суд виходить з наступного.

Суд зазначає, що відсутність прямого обов`язку приватного виконавця перевіряти адресу проживання боржника не звільняє його від обов`язку дотримуватися закріплених у статті 4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» принципів верховенства права, законності, неупередженості і об`єктивності, а також здійснювати свою професійну діяльність сумлінно, що, окрім іншого, вимагає від нього ефективно використовувати надані йому повноваження у процесі примусового виконання рішень, зокрема, право на безпосередній доступ до інформації про боржників, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних (частина п`ята статті 18 Закону №1404-VIII), право перевіряти інформацію про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі (частина п`ята статті 24 Закону №1404-VIII), право перевіряти документи надані стягувачем, які підтверджують, що адресою проживання чи перебування боржника - фізичної особи є територія виконавчого округу приватного виконавця (пункт 3 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, далі - Інструкція) тощо.

Суд наголошує, що чинне законодавство України дозволяє суб`єкту владних повноважень установити лише зареєстроване місце проживання особи. Про інше місце свого проживання, яке не зареєстроване в установленому порядку, особа може самостійно повідомити суб`єкту владних повноважень чи його посадовій або службовій особі.

Такий висновок узгоджується з приписами Закону №1404-VIII та Інструкції, які зобов`язують боржника повідомляти виконавця про зміну місця проживання.

Таким чином, отримавши виконавчий документ, пред`явлений за адресою проживання боржника, на яку поширюється територія виконавчого округу приватного виконавця, останній має перевірити належність зазначеної у заяві адреси зареєстрованому місцю проживання боржника, а в іншому випадку - повернути виконавчий документ. В разі зазначення у заяві кількох адрес проживання боржника, алгоритм дій приватного виконавця є незмінним та передбачає встановлення відповідності зареєстрованого місця проживання боржника виконавчому округу, на території якого приватний виконавець здійснює свою діяльність.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду, викладеною у постанові від 15 липня 2021 року у справі №380/9335/20, згідно з якою відкриття виконавчого провадження у виконавчому окрузі, до якого належить зареєстрована адреса місця проживання боржника, відповідатиме принципу юридичної визначеності, вимогам, установленим частиною другою статті 2 КАС України та вимогам статті 24 Закону України «Про виконавче провадження». Водночас, що стосується місця проживання боржника, яке не зареєстроване у встановленому законом порядку, то таке місце проживання, в силу відсутності в нього офіційного характеру, має бути повідомлено самим боржником, що відповідатиме принципу вільного вибору місця проживання, закріпленому Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», або підтверджено належним чином з урахуванням принципу офіційного з`ясування обставин, оскільки просте зазначення будь-якої адреси без перевірки відповідних обставин не робить цю адресу саме адресою місця проживання особи у розумінні цього Закону.

Суд бере до уваги вимоги абзацу дев`ятого статті 3 Закону України від 11 грудня 2003 року №1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», де зазначено, що документи, до яких вносяться відомості про місце проживання, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист.

З копії паспорта ОСОБА_1 встановлено, що з 26 березня 1998 року її адресою реєстрації місяця проживання є АДРЕСА_2 . Ці відомості підтверджуються даними паспорта громадянина України - позивача (арк. спр. 18). Така ж адреса зазначена і у постанові про відкриття виконавчого провадження №66642736 (арк. спр. 11).

Отже, наведені докази засвідчують, що позивач зареєстрована та проживає у місті Нововолинськ, яке знаходиться поза межами виконавчого округу відповідача.

При цьому жодних доказів та їх документального підтвердження того, що ОСОБА_1 проживає, проживав чи має майно в місті Києві, матеріали справи не містять.

Відповідач також не надав суду доказів, що відповідно до пункту 3 розділу III Інструкції №512/5 до заяви стягувача про примусове виконання виконавчого документа був доданий документ/копія документа, який підтверджує, що майно боржника (грошові кошти на рахунках в банках або інших фінансових установах) знаходиться(яться) на території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або в межах виконавчого округу приватного виконавця.

Відсутність таких документів мало наслідком повернення відповідачем виконавчого документа стягувачу відповідно до пункту 10 частини четвертої статті 4 Закону №1404-VIII.

З огляду на викладене та зважаючи на відсутність у матеріалах справи будь-яких даних, які би підтверджували факт проживання боржника на території виконавчого округу, у якому приватний виконавець здійснює свою діяльність на час відкриття виконавчого провадження, суд дійшов висновку про відсутність у приватного виконавця підстав для прийняття виконавчого документа до виконання і відкриття виконавчого провадження у виконавчому окрузі міста Києва, а відтак оскаржувана постанова приватного виконавця від 28 серпня 2021 року про відкриття виконавчого провадження №66642736 є протиправною та підлягає скасуванню.

Протиправність та неправомірність винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 28 серпня 2021 року ВП №66642736, на думку суду, презюмує незаконність прийнятих у межах такого виконавчого провадження постанов державного виконавця від 28 серпня 2021 року про стягнення з боржника основної винагороди, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про арешт коштів боржника.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З урахуванням встановлених обставин справи, наведених норм чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними та скасувати постанов приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяни Леонідівни від 28 серпня 2021 року ВП №66642736 про відкриття виконавчого провадження, про стягнення з боржника основної винагороди, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про арешт коштів боржника слід задовольнити.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір в загальній сумі 2724,00 грн (дві тисячі сімсот двадцять чотири гривні 00 копійок), який сплачений відповідно до квитанції від 10 вересня 2021 року №0.0..1 на суму 908,00 грн та від 08 жовтня 2021 року №0.229334747.1 на суму 1816,00 грн (арк. спр. 8) та зарахований до спеціального фонду Державного бюджету, що підтверджується відповідними виписками (арк. спр. 22, 30).

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 229, 243-246, 268, 271, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяни Леонідівни (01135, місто Київ, вулиця Златоустівська, 55, офіс 61, 62), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Смартфінанс» (03056, місто Київ, вулиця Польова (Солом`янський район), будинок 24 Д, ідентифікаційний код юридичної особи 39395137) про визнання протиправними та скасування постанов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяни Леонідівни від 28 серпня 2021 року ВП №66642736 про відкриття виконавчого провадження, про стягнення з боржника основної винагороди, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про арешт коштів боржника.

Стягнути за рахунок приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяни Леонідівни на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 2724,00 грн (дві тисячі сімсот двадцять чотири гривні 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.І. Смокович

Повний текст судового рішення складено 19 жовтня 2021 року.