Справа № 360/4579/20
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2021-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 жовтня 2021 року

м. Київ

справа № 360/4579/20

адміністративне провадження № К/9901/36963/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Уханенка С.А.,
суддів Кашпур О.В., Радишевської О.Р.,
перевірив касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:
У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив суд: визнати протиправними і скасувати накази військової частини НОМЕР_1 (59 військового мобільного госпіталю Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону України) від 31 серпня 2020 року №295, від 13 жовтня 2020 року №354, від 01 грудня 2020 року №407 та від 01 лютого 2021 року №38 в частині продовження виплати грошового забезпечення у розмірі окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років у період з 01 по 06 січня 2021 року молодшому лейтенанту, начальнику автомобільної служби відділення матеріально-технічного забезпечення, грошового забезпечення у вигляді окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років в розмірі 35 відсотків окладу за військовим званням; визнати протиправними і скасувати накази відповідача в частині не виплати йому винагороди за безпосередню участь в операції об`єднаних сил в інших місцях дислокації в межах визначеної зони проведення; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і доплатити йому грошове забезпечення у період з 08 серпня 2020 року по 06 січня 2021 року у вигляді посадового окладу, надбавки за вислугу років у розмірі 35 відсотків від посадового окладу і з урахуванням окладу за військовим званням; надбавки за особливості проходження військової служби в розмірі 65 % до посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років; винагороду за безпосередню участь в операції об`єднаних сил в інших місцях дислокації за період вересень 2020 06 січня 2021 року ; винагороду відповідно до наказу Міністерства оборони України від 16 вересня 2020 року за період з 19 вересня 2020 року по 06 січня 2021 року; стягнути з відповідача на його користь 30 000,00 грн у відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2021 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2021 року, позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовані накази військової частини НОМЕР_1 (59 військовий мобільний госпіталь Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону) в частині обмеження нарахування та виплати ОСОБА_2 основних та додаткових видів грошового забезпечення за період часу з 12 серпня 2020 року по 06 січня 2021 року, а саме: від 31 серпня 2020 року №295; від 13 жовтня 2020 року №354; від 01 грудня 2020 року №407; від 01 лютого 2021 року №38; від 03 ве6ресня 2020 року №307; від 02 жовтня 2020 року №346; від 02 жовтня 2020 року №347; від 06 жовтня 2020 року №349; від 03 листопада 2020 року №381, № 382; від 02 грудня 2020 року №408, № 409; від 01 лютого 2021 року №39; від 01 січня 2021 року №12, №14; від 01 лютого 2021 року №39, №41. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 (59 військовий мобільний госпіталь Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону) нарахувати та виплатити ОСОБА_2 грошове забезпечення за період з 12 серпня 2020 року по 06 січня 2021 року в повному обсязі на підставі вимог чинного законодавства, з відрахуванням виплачених сум за цей період. Стягнуто з відповідача на користь позивача 5000,00 грн у відшкодування моральної шкоди. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

06 жовтня 2021 року військова частина НОМЕР_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2021 року, в якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції і відмовити в позові.

Предметом спору у цій справі є накази відповідача щодо обмеження розміру грошового забезпечення, що належить виплаті військовослужбовцю.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Наведене означає, що положеннями пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено можливість перегляду, в якості винятку, судового рішення, що не підлягає касаційному оскарженню судом касаційної інстанції у разі, якщо заявником зазначені випадки, передбачені підпунктами а г цієї норми та викладені підстави, визначені частиною четвертою статті 328 КАС України.

За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України Про запобігання корупції займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Відомостей про те, що позивач є військовою посадовою особою вищого офіцерського складу відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України у системному зв`язку з положеннями Закону України Про запобігання корупції суду касаційної інстанції не надано і у судових рішеннях така інформація відсутня.

Підстав, за яких судові рішення, постановлені у зазначеній справі можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судом касаційної інстанції не встановлено і заявником такі не зазначено.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з пунктом 8 частини другої якої, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та, у визначених законом випадках, на касаційне оскарження судового рішення.

Зазначена конституційна норма кореспондується з положеннями частини першої статті 14 Закону України Про судоустрій і статус суддів.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки заявник, оскаржуючи судові рішення, прийняті у справі незначної складності, не вказав випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки наявності підстав касаційного оскарження цих рішень, встановлених пунктами 1, 2, 3, 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд

У Х В А Л И В :
1. У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії відмовити.

2. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: С.А. Уханенко
Судді: О.В. Кашпур
О.Р. Радишевська