Справа № 160/12977/21
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2021-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

11 жовтня 2021 року Справа №160/12977/21

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді при секретарі за участі представників: позивача відповідачаЮхно І.В. Главчеві В.Ф. Боровик Л.О. не з`явився
розглянувши в підготовчому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до державної установи «Ігренський виправний центра (№133)» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

ВСТАНОВИВ:

30.07.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до державної установи «Ігренський виправний центра (№133)», в якій позивач просить:

- стягнути з державної установи «Ігренський виправний центра (№133)» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03.11.2020 року по день фактичного розрахунку при звільненні, а саме до 26.05.2021 року у сумі 95598,79 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.08.2021 адміністративний позов ОСОБА_1 до державної установи «Ігренський виправний центра (№133)» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні залишено без руху.

Вказану ухвалу позивач отримав нарочно 17.08.2021, що підтверджується матеріалами справи.

19.08.2021 до суду від позивача надійшла уточнена позовна заява до державної установи «Ігренський виправний центра (№133)», в якій позивач просить:

- визнати бездіяльність державної установи «Ігренський виправний центра (№133)» протиправною, що полягає у невиплаті середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03.11.2020 по день фактичного розрахунку при звільненні, а саме до 26.05.2021 у сумі 95 598,79, мені ОСОБА_1 ;

- стягнути з державної установи «Ігренський виправний центра (№133)» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03.11.2020 року по день фактичного розрахунку при звільненні, а саме до 26.05.2021 року у сумі 95598,79 грн.

В обґрунтування позовних вимог, зокрема, зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби України з 03.12.2001 року на різних посадах та був звільнений 03.11.2020 року з посади чергового помічника начальника установи відділу нагляду і безпеки Державної установи Ігренський виправний центр (№133)» наказом начальника Державної установи «Ігренський виправний центр (№133)» № 118/ОС-20 від 03.11.2020.

Позивач вказує, що 04.01.2021 року звернувся до суду з позовною заявою (справа № 160/113/21) до Державної установи «Ігренський виправний центр (№133)» про: визнання бездіяльності Державної установи Ігренський виправний центр № 133) протиправною, що полягає у невиплаті грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна у сумі 21557,28 грн.; стягнення з Державної установи Ігренський виправний центр (№133) грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна у сумі 21557,28 грн.; стягнення з Державної установи Ігренський виправний центр (№133) середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03.11.2020 по день звернення до суду, а саме до 04.01.2021 у сумі 29197, 66 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.03.2021 року у справі № 160/113/21 позовну заяву задоволена частково, а саме:

- визнано протиправною бездіяльність Державної установи Ігренський виправний центр №133), що полягає у невиплаті ОСОБА_1 грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна у сумі 21557,28 грн.;

- стягнуто з Державної установи Ігренський виправний центр (№133) на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за належні до видачі предмети речового майна у сумі 21557,28 грн.;

- в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Позивач зазначає, що йому відмовлено саме в частині позовних вимог щодо стягнення з Державної установи «Ігренський виправний центр (№133)» на користь ОСОБА_1 , середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03.11.2020 року по день звернення до суду, а саме до 04.01.2021 року у сумі 29 197,66 грн.

Позивач зазначає, що на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.03.2021 року по справі № 160/113/21, 13.04.2021 року ним було подано апеляційну скаргу в частині вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03.11.2020 року по день звернення до суду, а саме до 04.01.2021 року у сумі 29 197,66 грн.

26.05.2021 року на банківську карту позивача від відповідача надійшли кошти у сумі 21233,92 гривень. Тобто, на думку позивача, 26.05.2021 року відповідачем здійснено фактичний розрахунок при звільненні.

Згідно постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 07.07.2021 року рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.03.2021 року по справі № 160/113/21 залишено без змін.

У зв`язку з тим, що 26.05.2021 року, після винесення рішення по справі 160/113/21, відбувся фактичний розрахунок при звільненні, у зв`язку з чим, на думку позивача, у нього виникло право на стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03.11.2020 (день звільнення) по 26.05.2021 (день фактичного розрахунку) у сумі 95 598,79 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/12977/21 за позовом ОСОБА_1 до державної установи «Ігренський виправний центра (№133)» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за правилами загального позовного провадження суддею Юхно І.В. одноособово. Призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні 21 вересня 2021 та витребувано від відповідача додаткові докази та встановлено строк для їх подання.

Вказану ухвалу направлено учасникам справи, засобами електронного зв`язку - 14.09.2021, відповідачу разом з копією адміністративного позову.

20.09.2021 до суду від відповідача надійшли:

- заява про розгляд справи за відсутності сторони. Також, відповідно до заяви відповідач просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог у повному обсязі;

- відзив на адміністративний позов, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

21.09.2021 до суду, засобами електронного зв`язку, від відповідача надійшла довідка, відповідно до якої вказано, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду №160/113/21 від 19.03.2021, 26.05.2021 відповідачем було проведено повний розрахунок з ОСОБА_1 в сумі 21 557,28 грн.

21.09.2021 в підготовче судове засідання з`явився представник позивача, відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. В підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 11.10.2021, за для надання позивачу часу для визначення позовних вимог.

11.10.2021 в підготовче судове засідання з`явився представник позивача, відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Представником позивача, в підготовчому судовому засідання, вказано, що заявлений предмет позову залишається не змінним.

Судом ініціановано питання щодо закриття провадження у справі в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03.11.2020 по 04.01.2021.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин 2, 3 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з частинами 2, 4 статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом (ст.370 КАС України).

Пунктом 4 частини 1 статті 238 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 07.07.2021 по справі №160/113/21, якою рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.10.2021 залишено без змін, апеляційною інстанцією щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03.11.2020 по 04.01.2021 у розмірі 29 197,66 грн. було зазначено:

"При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Аналіз вищевказаних норм дає підстави для висновку, що передбачений ч. 1 ст. 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 КЗпП України.

При цьому, під "належними звільненому працівникові сумами" необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право станом на дату звільнення згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем (заробітна плата з надбавками, компенсація за невикористані дні відпустки, вихідна допомога тощо).

Як слідує з матеріалів справи та встановлених судом обставин, за позивачем визнано право на отримання компенсації вартості неотриманого речового майна, та як зазначав відповідач отримання грошової компенсації за неотримане речове майно, пов`язана із відсутністю фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів.

Враховуючи специфіку фінансування державних установ, порядку підпорядкування та виконання управлінських директив, отримання індексації грошового забезпечення військовослужбовці реалізовували виключно через судові рішення, що мало місце і у випадку позивача.

Наведені обставини свідчать про відсутність вини відповідача, як роботодавця, в розумінні статті 116 КЗпП України.

Отже суд приходить висновку, що ст. 117 КЗпП застосовується, як підстава відповідальності власника (підприємства, установи). Відповідно складом правопорушення є порушення власником строків розрахунку при звільненні, в той час як у даній справі є відповідачем Державна установа "Ігренський виправний центр (№133)", а не власник в розумінні 117 КЗпП.

Крім цього, правовою підставою для виплати грошового компенсації вартості за неотримане речове майно слугуватиме судове рішення прийнятне у цій справі, а відтак компенсація за затримку виплати заробітної плати, що матиме місце після того, як вона була присуджена за судовим рішенням, не може здійснюватись за правилами ст.117 КЗпП України, а може бути лише компенсацією втрати частини доходу у зв`язку із затримкою строків їх виплати.".

З огляду на наведене, вже є постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 07.07.2021 по справі №160/113/21, яка набрала законної сили у справі, між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, в частині вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03.11.2020 по 04.01.2021 у сумі 29 197,66 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що провадження у справі слід закрити в частині позовних вимог про стягнення з державної установи «Ігренський виправний центра (№133)» середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03.11.2020 року по 04.01.2021 року у сумі 29 197,66 грн.

Частиною 2 статті 238 КАС України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Суд зазначає, що станом на 11.10.2021 клопотання від позивача про повернення судового збору, сплаченого при поданні адміністративного позову, до суду не надходило, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для повернення судового збору з бюджету. Проте, позивач не позбавлений права звернутися до суду із відповідною заявою.

Керуючись статтями 238, 239, 248, 253 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі №160/12977/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до державної установи «Ігренський виправний центра (№133)» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в частині позовних вимог про стягнення з державної установи «Ігренський виправний центра (№133)» середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03.11.2020 року по 04.01.2021 року у сумі 29 197,66 грн.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до частини 2 статті 239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України та може бути оскаржена в порядку та у строки, передбачені статтями 295 та 297 КАС України.

Повний текст ухвали згідно з вимогами частини третьої статті 243 КАС України складено 18 жовтня 2021 року.

Суддя І.В. Юхно