Справа № 140/7253/21
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2021-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 року ЛуцькСправа № 140/7253/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними дій №4101-3465/М-02 від 14.05.2021 про відмову у перерахунку пенсії з 01.10.2017 по даний час відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як норми прямої дії та проведенні обчислення пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року та відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №4121-3466/М-02 від 17.05.2021 про проведення перерахунку розміру пенсії відповідно до статей 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.07.2011 по 31.09.2017 без обмеження максимального розміру пенсії; зобов`язання здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 , ліквідатору аварії на Чорнобильській АЕС, особі з інвалідністю 2-ої групи, з 01.10.2017 відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як норми прямої дії та провести обчислення пенсії виключно з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, з урахуванням відсотку втрати працездатності 80%, за формулою: п`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року і кожного наступного відповідного року, помножений на існуючий відповідний відсоток втрати працездатності, без врахування інших положень Закону України № 796-ХІІ та положень постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», без застосування понижуючих коефіцієнтів, інших формул чи розрахунків, а також проводити відповідні виплати без обмеження граничного (максимального) розміру пенсії та провести перерахунок і виплатити заборгованість по пенсії з дня припинення виконання частини четвертої статті 54, статті 50, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.07.2011 по 31.09.2017 з врахуванням індексу інфляції та раніше виплачених сум і його пенсія не повинна бути меншою 8-ми мінімальних пенсій згідно рішення Другого сенату Конституційного суду України в справі № 3-333/2018 від 07.04.2021 № 1-р(ІІ)/2021, та виконати пункт 1 та пункт 4 резолютивної частини даного рішення в повному обсязі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області як одержувач пенсії по ІІ групі інвалідності як ліквідатор аварії на Чорнобильській АЕС (1 категорія) згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Вказує, що у період з 29.05.1986 по 06.06.1986 під час строкової військової служби у військовій частині № 27895 він приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, також відповідно до довідки МСЕК йому довічно встановлено другу групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській ЧАЕС.

15.04.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку та виплату пенсії згідно прямої дії частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та виплатити заборгованість з 01.10.2017 по даний час з подальшим виконанням прямої дії частини 3 статті 59 вказаного закону (без всіляких формул). Однак відповідачем відмовлено у здійсненні такого перерахунку та виплаті такої заборгованості.

Позивач вважає такі дії відповідача неправомірними, оскільки з 01.10.2017 редакція частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» змінена Законом України від 03.10.2017 № 2148-VIIІ, та застосовується із вказаного часу у такій редакції: «особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року». З урахуванням наведеного, позивач вказує, що має право на пенсію по інвалідності у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року починаючи від 01.10.2017. При здійсненні відповідних нарахувань та виплати йому пенсії необхідно враховувати розмір мінімальної заробітної плати встановленої законом на 01 січня відповідного року, шляхом помноження цієї суми на 5, водночас перерахунок його пенсії відповідно до абзацу першого пункту 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» проводиться з середнього заробітку для обчислення пенсії, а не з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, а тому є протиправним. Також звертає увагу, що у статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не зазначається, що виплата пенсії регулюється постановами Кабінету Міністрів України, а тому пенсія має виплачуватися згідно прямої дії вказаної статті, при цьому, позивач посилається на рішення Конституційного Суду України №1-р(ІІ)/2021 від 07.04.2021 у справі3-333/2018.

Крім того, позивач зазначає, що 15.04.2021 він звертався до відповідача із заявою про здійснення перерахунку та виплати заборгованості по пенсії з дня припинення виконання частини 4 статті 54, статей 50, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.07.2011 по 31.09.2017 з врахуванням індексу інфляції, однак відповідачем також відмовлено у виплаті вказаної заборгованості. Посилаючись на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.09.2009 у справі № 67756/09/9104, залишеною без змін ухвалою Львіського апеляційного адміністративного суду від 04.11.2011, а також на частину 4 статті 54, статтю 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», позивач вважає, що у нього наявні усі підстави для виплати заборгованості по пенсії у період з 01.07.2011 по 31.09.2017 з врахуванням індексу інфляції згідно частини четвертої статті 54 вказаного Закону та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю , у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 09.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

У відзиві на позовну заяву відповідач позовних вимог не визнав, посилаючись на те, що розмір пенсії позивача розрахований згідно частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в порядку визначеному постановою Кабінету Міністрів України №1210 від 23.11.2011 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з 5-ти кратного розміру мінімальної заробітної плати, визначеної станом на 01.01.2017. Крім того, відповідно до підпункту 2 пункту 11 постанови Кабінету Міністрів України №1210 мінімальний розмір пенсії для осіб, зокрема, з інвалідністю II групи, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, визначено у розмірі 125 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Пунктом 13 вказаної постанови обумовлено, зокрема, розмір щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які належать до категорії І з інвалідністю II групи, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою. Враховуючи викладене, для проведення перерахунку розміру пенсії відповідно до статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.07.2011 по 31.09.2017 немає підстав. Також вказує на пропуск позивачем строку звернення до суду. Просив у задоволенні позову відмовити.

У відповіді на відзив представник позивача підтримав правову позицію, викладену у позовній заяві. Також зазначив, що при виплаті позивачу пенсії починаючи з 01.07.2011 по 31.09.2017 та з 01.10.2017 по даний час її розмір був зменшений з вини відповідача, тому шестимісячний строк звернення до суду з цим позовом не підлягає застосуванню, оскільки це матиме наслідком неможливість реалізувати передбачене Законом право позивача, як пенсіонера на виплату сум пенсії за минулий час без обмеження строку у визначеному законодавством розмірі. Просив позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 20.10.2021 у задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду відмовлено.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 у період з 29.05.1986 по 05.07.1986 під час строкової військової служби приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, про що свідчить витяг з наказу командира (начальника штабу) Військової частини НОМЕР_1 від 10.07.1986 № 077 та військовий квиток серії НОМЕР_2 .

Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААА № 386924 від 14.12.2016 та довідки про результати визначення ступіню втрати професійної працездатності в процентах серії 12 ААА № 386924 від 14.12.2016, позивачу встановлено ІІ групу інвалідності довічно та ступінь втрати працездатності у розмірі 80 % довічно, у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з виконання обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС .

Позивачу надано статус особи з інвалідністю ІІ групи внаслідок війни та статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 1), що підтверджується посвідченнями серії НОМЕР_3 від 20.12.2016 та серії НОМЕР_4 від 18.07.2019 відповідно.

При цьому, як встановлено судом з матеріалів пенсійної справи № 169303, позивачу з 23.06.1998 було призначено пенсію по інвалідності IIІ групи відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», внаслідок захворювання, яке пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а з 01.01.2008 здійснено перерахунок пенсії по інвалідності як особі з інвалідністю II групи, про що свідчать протокол про призначення пенсії від 03.07.1998 та розпорядження на перерахунок пенсії від 01.01.2008.

Станом на день розгляду даної справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку у ГУ ПФУ у Волинській області як одержувач пенсії по II групі інвалідності відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», внаслідок захворювання, яке пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

15.04.2021 позивач звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою, в якій просив привести пенсію у відповідність прямої дії частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та виплатити заборгованість з 01.10.2017 по даний час з подальшим виконанням прямої дії частини 3 статті 59 вказаного закону (без всіляких формул).

Листом від 14.05.2021 №4101-3465/М-02/8-0300/21 відповідач повідомив позивача, що обчислення розміру пенсії від заробітної плати, одержаної за період роботи в зоні відчуження у розмірі фактичних збитків, для осіб з інвалідністю, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, передбачено постановою Кабінету Міністрів України 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». При цьому, фактично вказано, що розмір пенсії позивача обраховано з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за відповідною формулою, передбаченою вказаною вище постановою. Розмір пенсії позивача на даний час складає: 16633,66 грн., з них 15496,46 грн. основний розмір пенсії; 707,60 грн. підвищення як інваліду війни другої групи; 50,00 грн. цільова допомога інвалідам війни другої групи; 379,60 грн. додаткова пенсія особам з інвалідністю другої групи з числа ліквідаторів аварії на ЧАЕС, що відповідає вимогам законодавства. Іншого механізму проведення такого перерахунку не передбачено.

Також 15.04.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок і виплатити заборгованість по пенсії з дня припинення виконання частини 4 статті 54, статей 50, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.07.2011 по 31.09.2017 з врахуванням індексу інфляції.

Листом від 17.05.2021 №4121-3466/М-02/8-0300/21 ГУ ПФУ у Волинській області повідомило позивача, що відповідно до підпункту 2 пункту 11 постанови Кабінету Міністрів України №1210 мінімальний розмір пенсії для осіб, зокрема, з інвалідністю II групи, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, визначено у розмірі 125 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Пунктом 13 вказаної постанови обумовлено, зокрема, розмір щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які належать до категорії І з інвалідністю II групи, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою. Враховуючи викладене, для проведення перерахунку розміру пенсії відповідно до статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.07.2011 по 31.09.2017 немає підстав

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, соціального захисту потерпілого населення визначено в Законі України від 28.02.1991 №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон №796-XII).

Статтею 49 Закону №796-ХІІ визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Частиною першою статті 54 Закону № 796-XII встановлено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Особливості призначення пенсій військовослужбовцям, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, передбачені у статті 59 Закону № 796-ХІІ.

Зокрема, статтею 59 Закону № 796-ХІІ у редакції, чинній до 01.10.2017, було передбачено, що пенсії військовослужбовцям призначаються з їх грошового забезпечення згідно із цим Законом та іншими законодавчими актами. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається відповідно до статті 51 цього Закону.

Військовослужбовцям пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначеними законодавством України для осіб, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), або відповідно до статті 54 цього Закону.

Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням цих осіб з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.

Згодом ця норма закону зазнала змін. Законом України від 03.10.2017 № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (далі Закон № 2148-VIII) статтю 59 Закону № 796-ХІІ викладено в новій редакції, за якою пенсії військовослужбовцям призначаються з їх грошового забезпечення згідно із цим Законом та іншими законодавчими актами. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається відповідно до статті 51 цього Закону.

Військовослужбовцям пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством для осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), або відповідно до статті 54 цього Закону.

Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року.

Закон № 2148-VIII в частині зазначених змін згідно з Прикінцевими та перехідними положеннями набрав чинності з 01.10.2017

Відповідно до частини 3 статті 54 Закону № 796-XII умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 затверджений Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок № 1210), який визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 № 851 Порядок № 1210 доповнено п. 9-1 наступного змісту:« 9-1. За бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за формулою:

П=Зс*Кзс*Кв/100%, де П - розмір пенсії; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, визначається як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки; Кзс - середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії; Кв - розмір відшкодування фактичних збитків (у відсотках).

Середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії (Кзс), визначається за формулою:Кзс=Зп(мін)*5/Зс1, де Зп(мін) - розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року; Зс1 - середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року.

Розмір відшкодування фактичних збитків (Кв) визначається як відсоток втрати працездатності, визначений органами медико-соціальної експертизи.

У разі зміни розміру мінімальної заробітної плати проводиться перерахунок зазначених пенсій виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, розмір пенсії позивача обчислено з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за відповідною формулою, передбаченою пунктом 9-1 Порядку № 1210.

Водночас, на думку позивача, при обчисленні його пенсії необхідно керуватися виключно частиною 3 статті 59 Закону № 796-ХІІ, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, помноженого на існуючий відповідний відсоток втрати працездатності, без врахування частини 3 статті 54 Закону № 796-XII та положень Порядку № 1210, при цьому, позивач посилається на рішення Конституційного Суду України №1-р(ІІ)/2021 від 07.04.2021 у справі №3-333/2018.

Надаючи правову оцінку вказаним доводам позивача, суд враховує наступне.

Рішенням Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р(II)/2021 визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), частину третю статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 №76-VIII щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Також цим рішенням Конституційного Суду України врегульовано строк та спосіб його виконання та передбачено, що частина третя статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 №796-XII у редакції Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 №76-VIII щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, визнана неконституційною, втрачає чинність через три місяці з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Верховній Раді України протягом трьох місяців з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення привести нормативне регулювання, встановлене статтею 54 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-XII у редакції Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 №76-VIII щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, у відповідність із Конституцією України та цим Рішенням.

У разі неприведення нормативного регулювання, встановленого статтею 54 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-XII у редакції Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 №76-VIII щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, у відповідність із Конституцією України та цим Рішенням через три місяці з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення застосуванню підлягатиме частина четверта статті 54 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-XII у редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 06.06.1996 № 230/96-ВР: «В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по I групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком; по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком; по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком; дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком».

Згідно з частиною першої статті 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» від 13.07.2017 №2136-VIII (далі Закон №2136-VIII) закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Отже, рішення Конституційного Суду України не має ретроспективної дії та не скасовує норму закону, який визнаний неконституційним, з дня його прийняття.

Відповідно до частини першої статті 97 Закону №2136-VIII суд у рішенні, висновку може встановити порядок і строки їх виконання, а також зобов`язати відповідні державні органи забезпечити контроль за виконанням рішення, додержанням висновку.

У відповідності із зазначеними нормами Закону № 2136-VIII, Конституційний Суд України встановив строк втрати чинності законом, що визнаний неконституційним, а саме через три місяці з дня ухвалення рішення, тобто із 07.07.2021, та зобов`язав Верховну Раду України привести нормативне регулювання, встановлене статтею 54 №796-XII, у відповідність із Конституцією України та вищевказаним Рішенням.

29.06.2021 Верховною Радою України на виконання рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р(II)/2021 прийнято Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щодо підвищення рівня пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» №1584-IX (далі Закон №1584-IX).

Пунктом 2 Закону №1584-IX, який набрав чинності 01.07.2021, у статті 54 Закону №796-XII частину третю викладено в такій редакції: «В усіх випадках розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, не можуть бути нижчими: для I групи інвалідності - 6000 гривень; для II групи інвалідності - 4800 гривень; для III групи інвалідності - 3700 гривень; для дітей з інвалідністю - 3700 гривень».

Доповнено статтю 54 Закону №796-XII також частиною п`ятою такого змісту: «Порядок призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України».

Аналізуючи вищенаведені нормативно-правові акти України, слід дійти висновку про те, що у період з 01.01.2015 по 01.07.2021 діяла норма статті 54 Закону №796-XII, яка надавала право Кабінету Міністрів України встановлювати умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, водночас з 01.07.2021 діє норма вказаної статті Закону №796-XII, яка встановлює мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, при цьому, право визначити порядок призначення такої пенсії залишено за Кабінетом Міністрів України.

Також суд наголошує на тому, що рішенням Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р(II)/2021 визнано неконституційною частину третю статті 54 Закону № 796-ХІІ у редакції Закону №76-VIII саме щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, в іншій частині вказана норма щодо порядку призначення такої пенсії неконституційною не визнавалася.

Тобто, за Законом 796-XII порядок призначення пенсії по інвалідності визначаються актами Кабінету Міністрів України.

Перерахунок пенсії позивача проведений за формулою, що передбачена пунктом 9-1 Порядку № 1210 і наведені вище положення Порядку не скасовані та є чинними.

При цьому, Закон 796-XII не містить положень про те, що пенсія по інвалідності розраховується саме у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, водночас передбачає проведення розрахунку пенсії у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України, за формулою, в якій однією зі складових є п`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Аналогічний висновок викладено Верховним судом у зразкових справах № 520/12609/19 та №520/1972/19.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що взаємопов`язані позовні вимоги щодо визнання дій відповідача протиправними та зобов`язання останнього здійснити перерахунок і виплату пенсії з 01.10.2017 відповідно до частини третьої статті 59 Закону № 796-ХІІ як норми прямої дії та провести обчислення пенсії виключно з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, з урахуванням відсотку втрати працездатності 80%, за формулою: п`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року і кожного наступного відповідного року, помножений на існуючий відповідний відсоток втрати працездатності, без врахування інших положень вказаного Закону та положень Порядку №1210, без застосування понижуючих коефіцієнтів, інших формул чи розрахунків, є необґрунтованими, відтак задоволенню не підлягають.

Що стосується позовних вимог у частині зобов`язання відповідача провести перерахунок і виплатити позивачу заборгованість по пенсії з дня припинення виконання частини четвертої статті 54, статті 50, 67 Закону 796-XII з 01.07.2011 по 31.09.2017 року з врахуванням індексу інфляції та раніше виплачених сум, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 4 статті 54 Закону 796-XII (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин), яка визначає підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у зв`язку з втратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсії для інвалідів ІІ групи, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими восьми мінімальних пенсій за віком.

Згідно з статтею 50 цього Закону особам, віднесеним до категорії 1, зокрема інвалідам ІІ групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком. Виплата додаткової пенсії відповідно до статті 53 зазначеного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.05.2011 у справі №2а-6404/09 (провадження №67756/09/9104) залишено без змін постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.08.2009, якою визнано дії управління Пенсійного фонду в м.Луцьку Волинської області щодо відмови у перерахунку пенсії незаконними та зобов`язано пенсійний орган перерахувати та призначити пенсію ОСОБА_1 у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком відповідно до частини 4 статті 54 Закону 796-XII та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком відповідно до статей 50, 67 Закону 796-XII по другій групі інвалідності, з дня звернення з заявою з квітня 2009 з послідуючим перерахунком розміру вказаної пенсії у зв`язку зі змінами розміру мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Разом з тим, 14.06.2011 Верховною Радою України прийнято Закон України № 3491-VI «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», який набрав чинності 19.06.2011. Пунктом 7 частини І зазначеного Закону Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» доповнено пунктом 4, яким встановлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни", статей 14, 22, 37 та частини третьої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.12.2011 норми пункту 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» визнані такими, що відповідають Конституції України, тобто є конституційними.

На виконання вищевказаних вимог, постановою Кабінету Міністрів України № 745 від 06.07.2011 були визначені мінімальні розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, а також щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

У зв`язку з прийняттям зазначеного нормативно-правового акта застосування положень статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону №796, статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», статей 14, 22, 37 та частини третьої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», до 23.07.2011 здійснюються у порядку та розмірах, встановлених наведеним Законом, а з 23.07.2011 у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

23.11.2011 Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно до якої і визначався розмір пенсії позивача.

Також, згідно правових висновків Верховного Суду України викладених у постанові від 17.02.2016 (справа № 21-0908/2465/2012) вказано, що з 01.01.2012 нарахування і виплата пенсії має здійснюватись у розмірі, встановленому Законом України від 22.12.2011 № 4282-VІ «Про Державний бюджет України на 2012 рік» та Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки за загальним правилом дії норм права у часі, Закон № 4282-VI був прийнятий пізніше Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», на виконання даного Закону Кабінет Міністрів України затвердив Порядок, то саме положення Закону №4282-VI та Порядку підлягають пріоритетному застосуванню до спірних відносин.

Такий же правовий підхід був закріплений у 2013 році з прийняттям Закону України від 06.12.2012 № 5515-VI «Про Державний бюджет України на 2013 рік», пунктом 4 Перехідних положень якого, зокрема, встановлено, що у 2013 році норми і положення статей 20,23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету ПФУ на 2013 рік.

Законом України від 31.07.2014 № 1622-VII «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», розділ Прикінцеві положення Закону №719-VII доповнено пунктом 67, яким, зокрема, встановлено, що норми і положення статей 20, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету ПФУ на 2014 рік.

Таким чином, даним Законом Кабінету Міністрів України надані повноваження встановлювати інші, ніж передбачені статтями 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розміри державної та додаткової пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Крім того, підпунктами 9, 13 пункту 4 Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76-VIII від 28.12.2014 внесено зміни до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно до яких текст статті 50 вказаного Закону викладено у такій редакції «особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України», а статтю 54 у такій «Пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців. Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань».

Таким чином, у спірний період з 01.07.2011 по 31.09.2017 було надано право Кабінету Міністрів України визначати порядок та розміри, в тому числі основної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до статей 50, 54 Закон 796-XII.

Згідно Порядку № 1210 (у редакції, яка стосується спірного періоду) встановлено розмір мінімальної пенсії по інвалідності в залежності від групи інвалідності та статусу, а також встановлені розміри додаткової пенсії до прожиткового мінімуму в залежності від групи інвалідності та категорії особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Як встановлено судом, позивачу у період з 01.07.2011 по 31.09.2017 виплачувалась основна (державна) пенсія та додаткова пенсія, за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до Порядку № 1210.

Оскільки розмір основної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, за статтями 50, 54 Закону 796-XII у спірний період визначався Кабінетом Міністрів України, тому орган пенсійного фонду правомірно здійснював нарахування і виплату позивачу його пенсії за вказаними вище статтями у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

При цьому, посилання позивача на застосування рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р(II)/2021 до спірних правовідносин суд не бере до уваги, оскільки, як було зазначено судом вище, вказане рішення Конституційного Суду України не має ретроспективної дії та не скасовує норму закону, який визнаний неконституційним, з дня його прийняття.

Враховуючи вищевикладене, відсутні підстави для визнання протиправною відмови відповідача №4121-3466/М-02 від 17.05.2021 про проведення перерахунку розміру пенсії відповідно до статей 50, 54 Закону 796-XII за період з 01.07.2011 по 31.09.2017 без обмеження максимального розміру пенсії та зобов`язання останнього провести перерахунок і виплатити позивачу заборгованість по пенсії з дня припинення виконання частини четвертої статті 54, статті 50, 67 Закону 796-XII з 01.07.2011 по 31.09.2017 з врахуванням індексу інфляції та раніше виплачених сум.

За таких обставин суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю.

При цьому суд відхиляє доводи відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду, з огляду на таке.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а вказала, що, визначаючи початок перебігу строку звернення до адміністративного суду, важливо встановити той момент, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення її прав. У спорах, що виникають з органами ПФУ, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу ПФУ відповіді на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок. Отже, в цьому випадку початок перебігу строку звернення до адміністративного суду необхідно пов`язувати з датою отримання листа-відповіді, листа-роз`яснення від органу ПФУ на запит особи про правильність / помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність / несвоєчасність її перерахунку.

Враховуючи, що про порушення свого права на проведення перерахунку пенсії позивач дізнався з листів відповідача від 14.05.2021 №4101-3465/М-02/8-0300/21 та від 17.05.2021 №4121-3466/М-02/8-0300/21, а з позовом до суду звернувся у липні 2021, відтак, суд вважає, що позивач дотримав встановлений частиною другою статті 122 КАС України строк звернення до суду.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя О. О. Андрусенко