Справа № 420/9354/20
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2021-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 жовтня 2021 року

м. Київ

справа № 420/9354/20

адміністративне провадження № К/9901/36150/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

судді-доповідача Бевзенка В. М.,

суддів: Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.09.2021 у справі № 420/9354/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення в Київському районі міста Одеси, Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У 2020 році ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Управління соціального захисту населення в Київському районі міста Одеси, Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, у якому просив:

- визнати протиправною відмову відповідача, викладену у листі від 11.06.2020 № 2875/13-08, відносно не встановлення позивачеві статусу особи з інвалідністю внаслідок війни;

- зобов`язати відповідача встановити позивачеві статус особи з інвалідністю внаслідок війни.

Суд першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження у цій справі ухвалив розглянути та розглянув її за правилами спрощеного позовного провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01.04.2021, позов задоволено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.09.2021, апеляційну скаргу Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради задоволено, внаслідок чого:

- рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.04.2021 скасовано та прийнято нове, яким у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.09.2021, позивач оскаржив її у касаційному порядку.

Дослідивши зміст касаційної скарги, Суд, дійшов такого висновку.

Щодо звільнення від сплати судового збору.

У касаційній скарзі позивач просить звільнити його від сплати судового збору, оскільки є особою з інвалідністю ІІ групи.

На підтвердження наведеного додав до матеріалів касаційної скарги копію посвідчення учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються - особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Розглянувши клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору та враховуючи те, що скаржником надано докази, що підтверджують доводи вказаного клопотання, Суд дійшов висновку про наявність підстав для його задоволення.

Щодо підстав касаційного оскарження судових рішень.

Пунктом 8 частини 2 статті 129 Конституції України передбачено, що серед основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно із частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Тлумачення вказаних норм у їхньому логічному взаємозв`язку передбачає, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах «а», «б», «в» та «г» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Вирішуючи питання про відкриття провадження, Верховний Суд, зазначає наступне.

Доведення обставин, передбачених підпунктами «а» - «г» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

КАС України, передбачає умови, за наявності яких справи розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження можуть переглядатися у касаційному порядку.

Такими умовами можуть бути обставини, які виділяють вимоги скаржника якимись особливими, рідкісними чи унікальними ознаками, завдяки чому вони виокремлюються із загальних випадків.

Враховуючи викладені вимоги КАС України, для можливості відкриття провадження у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, у касаційній скарзі скаржник має обґрунтовано зазначити підстави, вказані у підпунктах "а"-"г" пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

У касаційній скарзі скаржник не навів обставин, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Також, скаржник вказує, що він не згодний з оскаржуваною постановою, оскільки її вона ухвалена з порушенням норм процесуального та матеріального права, без урахування дійсних обставин справи і вона порушує законні його права. Також зазначає, що апеляційним судом при ухваленні оскаржуваної постанови не враховані висновки Верховного Суду, щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладених у постановах від 07.06.2018 у справі № 377/797/17, від 10.05.2018 у справі № 279/12162/15-а та від 21.08.2018 у справі № 279/2285/16-а.

Суд критично оцінює наведені підстави з огляду на таке.

Згідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 30.01.2019 у справі № 755/10947/17, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію.

При ухваленні оскаржуваної постанови суд апеляційної інстанції врахував висновки Верховного Суду викладені у постановах від 10.10.2019 у справі № 810/4584/18, від 15.06.2020 у справі № 822/225/18 та від 14.08.2020р. у справі № 620/3108/19, які були прийняті після постанов на які у касаційній скарзі посилається позивач і Суд не вбачає підстав для відступу від таких.

Отже, Суд не приймає до уваги доводи скаржника щодо посилань на пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України.

Верховний Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскаржуваним судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає справи, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на наведене, Суд вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, Суд,

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.09.2021 у справі № 420/9354/20.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.09.2021 у справі № 420/9354/20.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною і не оскаржується.

Суддя-доповідач: В.М. Бевзенко

Судді А.А. Єзеров

О.П. Стародуб