Справа № 240/30350/21
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2021-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

19 жовтня 2021 року м. Житомир справа № 240/30350/21

категорія 109020100

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Попова О. Г., розглядаючи позовну заяву ОСОБА_1 до Новоград-Волинської міської ради про визнання бездіяльність протиправною, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якому просить винести рішення, яким визнати бездіяльність Новоград-Волинської міської ради в частині небажання вирішити питання щодо відведення та виділення земельної ділянки мені під забудову гаража та зобов`язати міську раду вирішити питання щодо виділення мені земельної ділянки під забудову гаража.

Пунктом 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, також КАС України) встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Перевіряючи матеріали позовної заяви на відповідність його вимогам статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам даної норми Кодексу з наступних підстав.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що початок перебігу шестимісячного строку у процесуальному законі визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Порівняльний аналіз термінів «дізнався» та «повинен був дізнатись», що містяться у частині 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав, а тому сама по собі необізнаність позивача з фактом порушення його прав не є підставою для автоматичного і безумовного поновлення строку звернення до суду.

При визначенні початку перебігу строку звернення до суду суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Суд також зауважує, що поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.

Згідно змісту позову позивач зазначає, що у 2016 році він як учасник бойових дій звернувся до відповідача з заявою про виділення земельної ділянки під забудову гаража, однак, як вказує позивач, крім усних повідомлень ніякої відповіді він не отримав.

Аналізуючи фабулу позову та додані до неї докази, суд вважає, що моментом виникнення спірних правовідносин є отримання позивачем листа від Новоград-Волинської міської ради від 03.12.2020 №01-05/2208 (на вх.№305/01-05 від 17.11.2020), яким повідомлено позивача про розгляд його звернення від 05.11.2020 стосовно виділення ділянки будівництва індивідуальних гаражів.

Доказів отримання вказаного листа, позивачем не надано до суду.

Отже, листом від 03.12.2020 позивача повідомлено про розгляд його клопотання про виділення земельної ділянки, з даним позовом позивач звернувся до суду 27.09.2021 (відмітка на поштовому конверті), тобто з порушенням шестимісячного строку, визначеного статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

В той же час, позивач просить поновити строк звернення до суду, однак у позовній заяві не визначає моменту, коли він дізнався про прийняття відповідачем спірного рішення, проте вчинення позивачем додаткових дій з приводу отримання спірної земельної ділянки та подальше її надання до відповідача вказує на обізнаність щодо спірного рішення.

Відповідно суд вважає, що строк звернення з даним адміністративним позовом до суду є пропущеним.

Доводів, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до суду з позовом за захистом порушеного права, протягом установленого законом строку, позивачем суду не наведено.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з ч. 2 ст. 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи викладене, позивач має подати заяву, в якій вказати інші, документально обґрунтовані підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду разом із доказами поважності його пропуску. Пояснення та докази на їх підтвердження, що свідчать про існування обставин, що об`єктивно перешкоджали особисто позивачеві звернутись до суду з даним позовом за шість місяців, що передували моменту звернення з позовом до суду, визначені статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, позовну заяву слід залишити без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом надання до суду клопотання про поновлення строку звернення до суду із зазначенням підстав та документально обґрунтованих доводів для поновлення строку звернення з вказаним позовом до суду з врахуванням висновків викладених у вказаній ухвалі.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248, 256 КАС України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Позивачу усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.

У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя О.Г. Попова