Справа № 540/2833/21
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2021-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/2833/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши в порядку загального позовного провадження за правилами письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Херсонської міської ради про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

встановив:

22.06.2021 року ОСОБА_1 звернулась до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Херсонської міської ради, в якому просить суд стягнути з виконавчого комітету Херсонської міської ради заборгованість по заробітній платі 9379,72 грн. та стягнути з виконавчого комітету Херсонської міської ради середній заробіток за весь період затримки по день ухвалення судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що під час звільнення із позивачем не було проведено розрахунку по заробітній платі за фактично відпрацьовані дні у серпні, компенсації по відпусткам та інші нарахування. Враховуючи, що відповідач станом на момент звернення до суду із даним позовом не здійснив повного розрахунку з позивачем, останній на підставі ст. 117 КЗпП України, просить суд стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки по день ухвалення рішення по справі.

Ухвалою від 25.06.2021 по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

23.07.2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого проти задоволення позовних вимог заперечував.

23.07.2021 року від відповідача надійшло клопотання про закриття провадження по справі у зв`язку із непідсудністю справи адміністративному суду.

26.07.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої на задоволенні позовних вимог наполягала.

29.07.2021від позивача надійшли заперечення щодо закриття провадження у справі.

Ухвалою від 03.08.2021 року судом вирішено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та продовжити строк підготовчого засідання на 30 днів, призначено підготовче засідання на 28.09.2021 року.

Ухвалою від 28.09.2021 року в задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження по справі відмовлено та закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 12.10.2021 року.

12.10.2021 позивач на задоволенні позовних вимог наполягала, подала суду заяву про розгляд справи за правилами письмового провадження.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (ч. 9 ст. 205 КАС України).

Відтак, суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заяви по суті, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору, судом встановлено, що 12.04.2019 року ОСОБА_1 розпорядженням сільського голови Степанівської сільської ради за № 07-к прийнято на посаду спеціаліста І категорії Виконавчого комітету Степанівської сільської ради по строковому трудовому договору з 15.04.2019 року.

12.06.2019 року розпорядженням в.о. сільського голови Степанівської сільської ради за № 5-К ОСОБА_1 переведено з 12.06.2019 року по 30.06.2020 року на посаду спеціаліста І категорії з бухгалтерського обліку Степанівської сільської ради.

15.06.2020 року розпорядженням в.о. сільського голови Степанівської сільської ради за № 22-К ОСОБА_1 переведено з 01.07.2020 року по 31.08.2020 року з посади спеціаліста І категорії з питань бухгалтерського обліку сільської ради на посаду в.о. начальника відділу, головний бухгалтер Степанівської сільської ради.

14.08.2020 року розпорядженням сільського голови Степанівської сільської ради № 28-к ОСОБА_1 звільнено з посади в.о. начальника відділу, головний бухгалтер Степанівської сільської ради 14.08.2020 року.

Крім того, в даному наказі зазначено про виплату грошової компенсації за фактично відпрацьовані дні та за невикористану відпустку 2020 року.

Так, відповідачем було здійснено неповний розрахунок 24.12.2020 року у розмірі 4142,30 грн., однак позивач не погоджується з таким розрахунком, зазначаючи, що компенсацію за частину невикористаної основної відпустки та додаткової відпустки не отримувала.

Рішенням Херсонської міської ради від 11.12.2020 року № 10 «Про реорганізацію сільських, селищних рад (розформованих територіальних громад) шляхом приєднання до Херсонської міської ради», Степанівська сільська рада та виконавчий комітет Степанівської сільської ради було приєднано до Херсонської міської ради та до виконавчого комітету Херсонської міської ради.

У зв`язку із чим позивач звернувся до суду з даним позовом до виконавчого комітету Херсонської міської ради.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного: частиною 1 ст. 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно з ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Днем звільнення вважається останній день роботи. У цей день працівникові має бути видана заробітна плата, включаючи оплату праці за останній день роботи.

Про нараховані суми, що належать працівникові при звільненні, роботодавець повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити суму, яка не є спірною.

Так, з матеріалів справи вбачається, що з позивачем здійснено розрахунок за 4 календарні дні невикористаної основної відпустки та фактично відпрацьовані дні у серпні 2020 року у розмірі 4142,30 грн., про що свідчить розрахунково-платіжна відомість за серпень 2020 року по виконавчому комітету Степанівської сільської ради, яка містить в матеріалах справи.

При цьому, розрахунок компенсації за невикористані дні основної відпустки було проведено із розрахунку середньоденного заробітку 121,18 грн., в той час коли матеріали справи містять довідку з Пенсійного фонду України форми ОК-5, на підставі якої позивачем було здійснено свій розрахунок середньоденного заробітку, який склав 414,97 грн.

Крім того, суд зазначає, що надані відповідачем розрахунки середньої заробітної плати належним чином не оформлені, не мають ні печатки, ні дати, ні прізвища виконавця.

Суд погоджується із розрахунком середньоденного заробітку визначеного позивачем, так як він підтверджений належними та допустимими доказами.

У зв`язку із чим, позивачу підлягає до сплати компенсація за невикористанні 4 дні основної відпустки 1659,88 грн. із розрахунку 4 календарні дні х 414,97 грн. = 1659,88 грн.

Отже, з урахуванням сплачених відповідачем 484,74 грн., до сплати підлягає недоплачена сума 1080,62 грн.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 83 КЗпП України, у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористанні дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А І групи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 має двох неповнолітніх дітей, про що свідчать свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 та НОМЕР_2 .

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів виплати позивачу компенсації за невикористані додаткові відпустки за 2019 рік та 2020 рік. Отже, з урахуванням середньоденного заробітку позивачу у розмірі 414,97 грн. компенсація за невикористану додаткову відпустку за 2019 та 2020 рік становить 8299,10 грн. (414,97 грн. х 20 календарних днів).

Отже в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення середнього заробітку за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення, суд зазначає, що відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Таким чином, передбачений ч. 1 ст. 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Отже, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Наведене свідчить про те, що так як станом на момент ухвалення судом рішення по даній справі, відповідачем не виплачено позивачу всіх сум, належних йому при звільненні, тобто фактичного розрахунку не проведено, отже вимоги в цій частині є передчасними.

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 74 КАС України).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч. 1 ст. 90 КАС України).

Позивач належними доказами підтвердив правомірність своїх вимог в частині стягнення заборгованості по заробітні й платі при звільненні у розмірі 9379,72 грн., а відповідач належними та допустимим доказами не довів протилежного.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судових витрат по справі не встановлено.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) до виконавчого комітету Херсонської міської ради (73000, м.Херсон, пр. Ушакова, 37, ) про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - задовольнити частково.

Стягнути з виконавчого комітету Херсонської міської ради (73000, м.Херсон, пр. Ушакова, 37, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) заборгованість по заробітній платі у розмірі 9379,72 (девять тисяч триста сімдесят дев`ять грн. 72 коп.) грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Д.К. Василяка

кат. 106030000