Справа № 585/744/21
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2021-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 р.Справа № 585/744/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Русанової В.Б. , Перцової Т.С. ,

за участю секретаря судового засідання Севастьянової А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 08.06.2021 (суддя: Котенко О.А., м. Суми) по справі № 585/744/21

за позовом ОСОБА_1

до Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції (далі по тексту відповідач, УПП в Сумській області ДПП), в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову №757234 серія ДП18 від 05.03.2021 про застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. до ОСОБА_1 .

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми по справі № 585/744/21 від 08.06.2021 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено.

Скасовано постанову серії ДП18 №757234 від 05.03.2021 року у справі про адміністративне правопорушення, винесену старшим інспектором Управління патрульної поліції в Сумській області Скрипченко Дмитром Юрійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.140 КУпАП у виді штрафу в сумі 680 грн., закрито справу про адміністративне правопорушення.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 454 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (м.Київ, вул.Федора Ернста, буд.3, ).

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його прийняття при неповному з`ясування обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Ковпаківського районного суду м. Суми по справі № 585/744/21 від 08.06.2021 та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у зв`язку з необґрунтованістю та безпідставністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що 05.03.2021 близько 11 год. 50 хв. в Сумській області, Роменського району на автомобільній дорозі Р-60 «Кролевець-Конотоп-Ромни-Пирятин», км.131, позивач, будучи посадовою відповідальною особою (виконробфілії «Роменськийрайавтодор» ДП Сумський облавтодор»), проводив дорожні роботи по ямковому ремонту на проїзній частині та не в повній мірі обладнав місце проведення робіт технічними засобами організації дорожнього руху, а саме дорожніми знаками 1.37 «Дорожні роботи», 4.7 «Об`їзд перешкоди з правого боку», 1.4.2 «Напрямок повороту» (рух ліворуч) показує напрямок повороту дороги, позначеної знаками 1.2 напрямок об`їзду перешкоди на дорозі та наявні дорожні знаки згідно вимог ДСТУ 8749:2017 виконані не на жовтому тлі або розміщені не на щитах жовтого кольору, чим порушив п.1.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, розділ 10 п.5.3.2, п.5.3.3 ДСТУ 8749:2017 «Огородження та організація дорожнього руху в місцях проведення дорожніх робіт», за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.3 ст.140 КУпАП. Зазначено, що вказані порушення підтверджуються записами з нагрудного відеореєстратора DMT1 BM0070, фотознімками та копією акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі на автомобільній дорозі Р-60 «Кролевець-Конотоп-Ромни-Пирятин», км. 131, від 05.03.2021. Вказує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які спростовують той факт, що 05.03.2021 близько 11 год. 50 хв. В Сумській області, Роменського району на автомобільній дорозі Р-60 «Кролевець-Конотоп-Ромни-Пирятин», км. 131 обов`язок із забезпечення дорожнього руху в місці проведення дорожніх робіт було покладено не на позивача, а на іншу особу.

Позивач, у надісланому відзиві на апеляційну скаргу, посилаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції, просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не визнана судом обов`язковою, колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою серії ДП18 №757234 від 05.03.2021, винесеною старшим інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Сумській області Скрипченком Д.Ю., на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн. за ч.3 ст.140 КУпАП, у зв`язку з тим, що 05.03.2021 об 11 год. 50 хв. в Роменському районі на автодорозі Р-60, км 131, будучи посадовою відповідальною особою (виконроб філії Роменський райавтодор), ОСОБА_1 на місці проведення дорожніх робіт (аварійний ямковий ремонт) не встановив дорожні знаки: 1.37; 4.7; 1.4.2, крім того існуючі знаки мали білий фон замість жовтого, чим порушив п.1.5 ПДР, р.10; 5.3.2, 5.3.3 ДСТУ 8749:2017 (а.с.4).

Не погодившись з прийнятим відповідачем рішенням, позивач звернувся з цим позовом до суду про його скасування.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що при складанні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності інспектором УПП в Сумській області Скрипченко Д.Ю. не було в належній мірі дотримано вимог ст.280 КУпАП, а притягнення до відповідальності позивача здійснено всупереч чинному законодавству України, без фактичного з`ясування службовою особою відповідача обставин справи та перевірки їх належними доказами.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.1.5 Правил дорожнього руху, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Відповідно до Розділу 33 ПДР України, наказовий дорожній знак 4.7 «Об`їзд перешкоди з правого боку» застосовується, щоб зазначити, що об`їзд острівців безпеки і різноманітних перешкод, що знаходяться на проїзній частині, дозволяється з правого боку. Попереджувальний дорожній знак 1.37 «Дорожні роботи» встановлюється перед ділянкою дороги, на якій проводяться дорожні роботи. Знак - тимчасовий і встановлюється на період, необхідний для виконання відповідних робіт на дорозі. Попереджувальний дорожній знак 1.4.2 «Напрямок повороту» (рух ліворуч) показує напрямок дороги, позначеної знаками 1.2 напрямок об`їзду перешкоди на дорозі.

Згідно із п. 5.3.2 ДСТУ 8749:2017 «Безпека дорожнього руху. Огородження та організація дорожнього руху в місцях проведення дорожніх робіт», знаки виконують на жовтому тлі або розміщують на щитах жовтого кольору згідно з п. 10.1.3 ДСТУ 4100:2014.

Відповідно до п. 10.1.3 ДСТУ 4100 «Безпека дорожнього руху. Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування», дорожні знаки, застосування яких було зумовлено причинами тимчасового характеру (дорожні роботи, сезонні особливості руху тощо), потрібно виконувати на жовтому тлі, а у разі неможливості виконання на жовтому тлі - допускають їх розміщувати на щитах жовтого кольору, розміри яких повинні перевищувати розміри знака не менше ніж на 0,1 м. При цьому знаки допускають закривати чохлами.

Згідно з ч. 3 ст. 140 КУпАП, порушення нормативів щодо обладнання на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах місць: провадження робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій тощо, а так само неусунення після закінчення робіт перешкод і неприведення автомобільної дороги, вулиці, залізничного переїзду в стан, що гарантує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів та пішоходів, - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз ч. 3 ст. 140 КУаАП вказує, що суб`єктами, відповідальними за вчинення адміністративного правопорушення, встановленого цією нормою є, зокрема: громадяни, до яких може бути застосовано штраф у розмірі 510 гривень; посадові особи, до яких може бути застосовано штраф у розмірі 680 гривень.

Відповідно до ст. 14 КУпАП, посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Судовим розглядом встановлено, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 140 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 гривень. Тобто, вказане адміністративне стягнення застосовано до позивача саме як до посадової особи.

Проте, ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції відповідачем не надано будь-яких доказів, які б підтверджували наявність організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій у ОСОБА_1 саме як посадової особи філії «Роменський райавтодор» ДП «Сумський облавтодор» для проведення 05.03.2021 ремонтних робіт на автомобільній дорозі Р-60 «Кролевець-Конотоп-Ромни-Пирятин», 131 км.

Таким чином, оскаржуваною постановою відповідача протиправно накладено адміністративне стягнення на позивача як на посадову особу.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений у постанові Верховного Суду від 12.02.2020 (справа № 154/1159/17).

Крім того, судовим розглядом встановлено, що відповідачем, в порушення вимог ст. 283 КУпАП, не зазначено в оскаржуваній постанові відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення, та не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилось.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, наданий відповідачем відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права викладений у постановах Верховного Суду від 30.05.2018 р. (справа № 337/3389/16-а), від 31.01.2019 р. (справа 464/2309/17), від 13.02.2020 р. (№ 524/9716/16-а).

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ДП018 № 757234 від 05.03.2021 винесена відповідачем протиправно, у зв`язку з чим останню належить скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Суд, у цій справі, також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (п. 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 08.06.2021 по справі № 585/744/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ч .3 ст. 272 КАС України є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.П. Жигилій
Судді В.Б. Русанова Т.С. Перцова