Справа № 520/11390/21
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2021-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Харків

19 жовтня 2021 р. №520/11390/21
Суддя Харківського окружного адміністративного суду Мар`єнко Л.М., розглянувши в приміщенні ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 "Східне територіальне управління Національної гвардії України" (вул. Академіка Проскури, буд. 1,м. Харків,61070), Національної академії Національної гвардії України (майдан Захисників України 3, м.Харків,61001) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 "Східне територіальне управління Національної гвардії України", Національної академії Національної гвардії України, в якій просить суд:

- визнати протиправну бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 "Східне територіальне управління Національної гвардії України" (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та не виплатити щомісячної грошової допомогу в розмірі окладу за військовим (спеціальним) званням позивачу, який звільнений зі служби за станом здоров`я без права на пенсію, протягом одного року та зобов`язати відповідача () нарахувати та виплатити цю щомісячну грошову допомогу, яка повинна бути виплачена протягом року в розмірі окладу за військовим (спеціальним) званням позивачу, який звільнений зі служби за станом здоров`я без права на пенсію;

- визнати протиправною бездіяльність Національної академії Національної гвардії України () щодо не нарахування та не виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 14.07.2008 року по 16.06.2020 року та зобов`язати відповідача () нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 14.07.2008 року по 16.06.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що перебував на військовій службі в Національній академії Національної гвардії України у м.Харкові з 14.07.2008 року по 16.06.2020 року, та з 16.06.2020 року по 21.04.2021 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 "Східне територіальне управління Національної гвардії України" проте, Військовою частиною НОМЕР_1 "Східне територіальне управління Національної гвардії України" протиправно не було нараховано та не виплачено щомісячну грошову допомогу в розмірі окладу за військовим (спеціальним) званням позивачу, який звільнений зі служби за станом здоров`я без права на пенсію, протягом одного року, а відповідачем - Національною академією Національної гвардії України протиправно не було нараховано та виплачено позивачу індексації грошового забезпечення за період з 14.07.2008 року по 16.06.2020 року.

Від представника відповідача - Національної академії Національної гвардії України, через канцелярію суду, надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначаючи, що відповідач під час спірних правовідносин діяв в межах чинного законодавства України.

Від представника відповідача - Військової частини НОМЕР_1 "Східне територіальне управління Національної гвардії України", через канцелярію суду, надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначаючи, що відповідач під час спірних правовідносин діяв в межах чинного законодавства України.

Від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він зазначив про безпідставність обґрунтувань викладених у відзиві на позовну заяву.

Згідно з положеннями ч.4 ст.229 КАС України - фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

Позивач - ОСОБА_1 перебував на військовій службі в Національній академії Національної гвардії України у місті Харкові з 14.07.2008 року по 16.06.2020 року, та з 16.06.2020 року по 21.04.2021 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 «Східне територіальне управління Національної гвардії України», що підтверджується змістом витягу з послужного списку особової справи майора ОСОБА_1 .

Щодо позовних вимог про не нарахування та не виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 14.07.2008 року по 16.06.2020 року та зобов`язати відповідача () нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 14.07.2008 року по 16.06.2020 року, суд зазначає наступне.

Згідно листа від 20.07.2021 року №158 щодо надання розрахунку суми індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період проходження військової служби (навчання) в Національній академії Національної гвардії України з 14.07.20008 року по 16.06.2020 року, наданого фінансовим відділом, позивач був зарахований у списки курсантів Академії внутрішніх справ МВС України (правонаступник - Національна академія Національної гвардії України) на підставі наказу №454 від 14.07.2008 року.

Згідно наказу начальника Національній академії Національної гвардії України від 16.06.2020 року №120 (по стройовій частині) позивач був виключений із списків особового складу Національної академії Національної гвардії України, проте, як зазначає позивач індексація за вказаний період йому нарахована та виплачена не була

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно зі статтею 18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Так, Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" визначені правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Частинами 1 та 5 статті 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, серед яких оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Приписами частини 2 статті 5 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" передбачено, що підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Згідно з частиною шостою статті 5 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі - Порядок № 1078).

Відповідно до пункту 1-1 Порядку №1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 № 491-IV Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення". Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Пунктом 4 Порядку №1078 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексується, зокрема, грошове забезпечення.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Отже, на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації, при цьому базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації слід вважати підвищення грошового забезпечення за рахунок зростання його складових, які не мають разового характеру.

Вказані відповідачем обставини не позбавляють його обов`язку провести індексацію грошового забезпечення позивача у встановленому законом порядку.

Суд звертає увагу на те, що обов`язок розрахунку конкретних помісячних розмірів індексації доходів позивача покладається саме на його роботодавця, а тому в суду відсутні можливості для встановлення факту перевищення або неперевищення розміру підвищення грошового доходу над сумою індексації та, як наслідок, позитивного значення розміру індексації з урахуванням вимог пункту 5 Порядку № 1078.

У відзиві відповідач зазначив, що за період навчання з липня 2008 по червень 2012 виплата індексації грошового забезпечення проводилась згідно розрахунку №1.

Заборгованість Національної академія Національної гвардії України перед позивачем з виплати індексації грошового забезпечення за вказаний період відсутня. За період проходження військової служби позивачем, у період з червня 2012 по квітень 2017 та за період з березня 2018 по червень 2020 індексація грошового забезпечення проводилась згідно розрахунку №2. У вказані періоди індексація грошового забезпечення була нарахована та виплачена позивачу у повному обсязі у відповідності до норм чинного законодавства, відповідно до офіційних даних, що містяться на сайті Державної служби статистики України. В період з травня 2017 по лютий 2018 індексація грошового забезпечення не здійснювалася, через відсутність асигнувань державного бюджету для виплати індексації у вказаний період.

Відповідач зазначив, що враховуючи вищевикладене, а саме, вимоги постанови КМУ від 17.07.2003 №1078 та проведених розрахунків встановлено, що можлива сума нарахованої індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 з травня 2017 по лютий 2018 склала б - 1288,70 грн.

Проте, відповідачем не надано до суду належних доказів повного нарахування та виплати позивачу індексації за спірний період з 14.07.2008 року по 16.06.2020 року.

Таким чином, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності Національної академії Національної гвардії України () щодо не нарахування та не виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 14.07.2008 року по 16.06.2020 року та зобов`язати Національну академію Національної гвардії України () нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 14.07.2008 року по 16.06.2020 року

Щодо позовних вимог про визнання протиправної бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 "Східне територіальне управління Національної гвардії України" () щодо не нарахування та не виплатити щомісячної грошової допомогу в розмірі окладу за військовим (спеціальним) званням позивачу, який звільнений зі служби за станом здоров`я без права на пенсію, протягом одного року та зобов`язати відповідача () нарахувати та виплатити цю щомісячну грошову допомогу, яка повинна бути виплачена протягом року в розмірі окладу за військовим (спеціальним) званням позивачу, який звільнений зі служби за станом здоров`я без права на пенсію.

Суд зазначає, що у відповідності до ст.91 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам, які звільнені із служби за віком, станом здоров`я чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів без права на пенсію, протягом одного року після звільнення із служби виплачується щомісячна грошова допомога у розмірі окладу за військовим (спеціальним) званням.

На виконання Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» Кабінетом Міністрів України прийнята постанова від 17 липня 1992 р. №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (далі Постанова № 393).

Відповідно до п.11 Постанови №393 особам, звільненим зі служби за віком, станом здоров`я чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів без права на пенсію, протягом одного року після звільнення зі служби виплачується щомісячна грошова допомога у розмірі окладу за військовим (спеціальним) званням.

Щомісячна грошова допомога виплачується тим особам, що під час служби мали право на отримання окладу за військовим (спеціальним) званням.

Річний строк для виплати щомісячної грошової допомоги особам, зазначеним у абзаці першому цього пункту, обчислюється з дня звільнення їх із служби. Допомога виплачується з дня, що настає за датою, по яку особі нараховано грошове забезпечення при звільненні.

Виплата щомісячної грошової допомоги здійснюється Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Національною поліцією, Міністерством транспорту та зв`язку, Державною податковою адміністрацією, Державною прикордонною службою, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації, Державною кримінально-виконавчою службою, Службою безпеки, Службою зовнішньої розвідки, Державною службою з надзвичайних ситуацій, Управлінням державної охорони, Службою судової охорони через уповноважені ними органи.

Особам, які в період отримання щомісячної грошової допомоги:

- знову прийняті (призвані) на службу або поновлені на службі (посаді), виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за місяцем прийняття (призову) на службу або поновлення на службі (посаді);

- були зареєстровані в установленому порядку в державній службі зайнятості, виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за місяцем реєстрації;

- набули право на пенсію, зокрема від органів соціального захисту населення, виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за місяцем призначення пенсії. Якщо виплату пенсії припинено відповідно до законодавства протягом одного року після звільнення, виплата допомоги поновлюється з місяця, що настає за місяцем припинення виплати пенсії.

Про прийняття (призов) на службу або поновлення на службі (посаді), реєстрацію в державній службі зайнятості, призначення пенсії особа, якій виплачувалася щомісячна грошова допомога, зобов`язана у тижневий строк повідомити органу, який здійснює її виплату. У разі смерті особи, якій призначено щомісячну грошову допомогу, її виплата припиняється з місяця, що настає за місяцем, в якому особа померла. Суми допомоги, що недоотримані у зв`язку із смертю особи, виплачуються рівними частинами дружині (чоловіку), дітям, батькам та утриманцям або за спільною згодою одному з них.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що військовослужбовці, які звільнені із служби за здоров`ям, отримують протягом одного року після звільнення із служби щомісячну грошову допомогу у розмірі окладу за військовим (спеціальним) званням за умови відсутності на момент звільнення права на пенсію.

Згідно витягу з наказу від 21.04.2021 №84 позивач на момент звільнення не набув право на пенсію, оскільки мав вислугу років в календарному обчисленні 12 років 09 місяці 07 днів, що з урахуванням положень ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не є підставою для призначення пенсії за вислугу років.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині, а саме визнання протиправної бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 "Східне територіальне управління Національної гвардії України" () щодо не нарахування та не виплатити щомісячної грошової допомогу в розмірі окладу за військовим (спеціальним) званням позивачу, який звільнений зі служби за станом здоров`я без права на пенсію, протягом одного року та зобов`язати відповідача () нарахувати та виплатити цю щомісячну грошову допомогу, яка повинна бути виплачена протягом року в розмірі окладу за військовим (спеціальним) званням позивачу, який звільнений зі служби за станом здоров`я без права на пенсію.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі Гарсія Руїз проти Іспанії, від 22.02.2007р. у справі Красуля проти Росії, від 05.05.2011р. у справі Ільяді проти Росії, від 28.10.2010р. у справі Трофимчук проти України, від 09.12.1994р. у справі Хіро Балані проти Іспанії, від 01.07.2003р. у справі Суомінен проти Фінляндії, від 07.06.2008р. у справі Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії) і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

За приписами ч.1 та ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає, що позивачем не заявлена остаточна сума витрат, при винесенні рішення по суті суд не має можливості розглянути вказане питання, позивач має право звернутись до суду із заявою та доказами щодо стягнення судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог згідно ч.4 ст.143 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 247, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 "Східне територіальне управління Національної гвардії України" (вул. Академіка Проскури, буд. 1,м. Харків,61070), Національної академії Національної гвардії України (майдан Захисників України 3, м.Харків,61001) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправну бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 "Східне територіальне управління Національної гвардії України" (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та не виплатити щомісячної грошової допомогу в розмірі окладу за військовим (спеціальним) званням позивачу, який звільнений зі служби за станом здоров`я без права на пенсію, протягом одного року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 "Східне територіальне управління Національної гвардії України" (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну грошову допомогу, яка повинна бути виплачена протягом року в розмірі окладу за військовим (спеціальним) званням позивачу, який звільнений зі служби за станом здоров`я без права на пенсію.

Визнати протиправною бездіяльність Національної академії Національної гвардії України () щодо не нарахування та не виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 14.07.2008 року по 16.06.2020 року.

Зобов`язати Національну академію Національної гвардії України () нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 14.07.2008 року по 16.06.2020 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, з урахуванням ч.3 Розділу VІ Прикінцевих положень КАС України, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Мар`єнко Л.М.