Справа № 520/11954/21
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2021-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

06 жовтня 2021 року № 520/11954/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Зоркіної Ю.В..,

за участю секретаря судового засідання Пройдак С.М,.

представника позивача Мизиненко Д.В.,

представника відповідача Лютянського М.Я,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Балаклійське хлібоприймальне підприємство" (вул. Вторчерметівська, буд. 1, м.Балаклія, Балаклійський район, Харківська область, 64200, ) до Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про визнання протиправним та скасування наказу і податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом, у якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Харківській області "Про проведення документальної планової перевірки ПРАТ "Балаклійське ХПП" (код за )" від 18.02.2021 року № 1066-п;

визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 16.06.2021 року № 2;

визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 16.06.2021 року № 2;

стягнути судові витрати в повному обсязі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2021 р. відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Протокольною ухвалою від 13.09.2021 продовжено підготовче судове засідання у справі на один місць.

Протокольною ухвалою від 06.10.2021 року закрито підготовче провадження та з урахуванням положень ч.7 ст.181 КАС України розпочато розгляд справи по суті.

Ухвалою від 06.10.2021 з урахуванням положень п.1 ч.1 ст.238 КАС України закрито провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу про проведення документальної плановою перевірки ПРАТ « Балаклійське ХПП» від 18.02.2021 № 1066-п.

В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити, зазначивши, що зазначив, що при проведенні перевірки контролюючим органом не враховано всіх первинних документів, наданих на підтвердження реальності господарських операцій, вчинених з контрагентами

Відповідач проти позову заперечував, зазначив, що податкові повідомлення-рішення є законними та обґрунтованими, винесеним відповідно до чинного законодавства, з урахуванням усіх обставин у справі, а позовні вимоги позивача є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд встановив наступні обставини.

Позивач пройшовши визначену діючим законодавством процедуру державної реєстрації набув статусу суб`єкта господарювання юридичної особи, основним видом діяльності якого згідно КВЕД є 01..11 вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний); 01.13 вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів; 01.19 вирощування інших однорічних і дворічних культур; 01.24 вирощування зерняткових і кісточкових фруктів; 10.41 виробництво олії та тваринних жирів; 10.51 перероблення молока, виробництво масла та сиру; 10.61 виробництво продуктів борошномельно-круп`яної промисловості; 10.71 виробництво хліба та хлібобулочних виробів; виробництво борошняних кондитерських виробів, тортів і тістечок нетривалого зберігання; 49.41 вантажний автомобільний транспорт; 52.10 складське господарство та інші.

Головним управлінням ДПС у Харківській області 18.02.2021 видано наказ «Про проведення документальної планової перевірки ПРАТ « Балаклійське ХПП» № 1066-п.

В подальшому, відповідно до наказу Головного управління ДПС у Харківській області від 15.04.2021 року № 2619-п продовжено строк проведення документальної планової виїзної перевірки позивача з 20.04.2021 на 10 робочих днів (а.с.33 т.1).

За результатами перевірки складено акт від 13.05.2021 року № 8096/20-40-07-02-08/00956460 «Про результати документальної планової виїзної перевірки ПРАТ « Балаклійське ККП» (а.с. 38-77, т.1), яким встановлено в тому числі порушення п.44.1 ст.44, п.198.1-198.3 , 198.6 ст.198, п.201.1, абзацу першого п.201.7 та абзацу першого п. 201.10 ст.201 ПК України

Позивач, скориставшись правом, наданим пп. 17.1.6 п. 17.1 ст. 17, абз. 7 п. 86.1 ст. 86 ПК України, надав заперечення до акту перевірки (а.с.78-90, т.1), за результатом розгляду яких податковий орган листом від 15.06.2021 № 23411/6/20-40-07-02-15 (а.с.91-96, т.1) повідомив про відсутність підстав для їх задоволення.

Порушення встановлені актом перевірки стали підставою для винесення податкового повідомлення рішення від 16.06.2021 № 2, яким підприємству зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 84896.00 грн, та податкове повідомлення рішення від 16.06.2021 № , яким збільшено розмір грошового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 9061837.75 грн, в тому числі основний платіж 7249471.00 грн та штрафні санкцій 1812367.75 грн.

Перевіряючи оскаржувані рішення відповідача на відповідність приписам ч.2 ст.2 КАС України, суд зазначає наступне.

Відносини з приводу справляння податку на додану вартість регламентовані нормами розділу V ПК України.

Так, згідно з п.п. «б» п.185. 1 ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

У розумінні п.п.14.1.185 ст.14 ПК України постачання послуг - будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об`єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об`єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності; постачання товарів - будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду (п.14.1.191 ст.14 ПК України)

Пунктом 201.1 ст.201 ПК України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У силу п.201.10 ст.201 ПК України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

Функціонування Єдиного реєстру податкових накладних (далі за текстом - Реєстр) відбувається в автоматизованому режимі за правилами Порядку ведення єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 29.12.2010 р. №1246 із змінами та доповненнями (далі за текстом Порядок №1246), а також Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість (затверджено постановою КМУ від 16.10.2014 р. із змінами та доповненнями (далі за текстом -Порядок №569).

Відповідно до п.п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Отже, відсутність об`єкта оподаткування податком на додану вартість виключає як правомірність виписування податкової накладної контрагентом - постачальником, так і легальність включення такої податкової накладної покупцем до складу податкового кредиту з ПДВ відповідного звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

За правилом абз.1 п.198.2 ст.198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з п.198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних.

Платники податку, які застосовують касовий метод податкового обліку, суми податку, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, та не включені до податкового кредиту протягом періоду 1095 календарних днів з дати складення таких податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних у зв`язку з відсутністю фактів списання коштів з банківського рахунку (видачі з каси) платника податку або надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів/послуг, мають право на включення таких сум до податкового кредиту у звітному податковому періоді, в якому відбулося списання коштів з банківського рахунку (видачі з каси) платника податку або надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів/послуг, але не пізніше ніж через 60 календарних днів з дати такого списання, надання інших видів компенсацій.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) відповідно до підпункту 191.1.2 пункту 191.1 статті 191 цього Кодексу оператором поштового зв`язку, експрес-перевізником.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Вимоги до змісту та форми первинних документів викладені законодавцем у ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», де передбачено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

На виконання вимог ч.5 ст.242 КАС України суд бере до уваги, що відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 20.12.2019 р. по справі №826/16776/18 для цілей оподаткування ПДВ операції з постачання (придбання) товарів (послуг) мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку.

Наявність у платника ПДВ первинних документів, які складені для оформлення операції з постачання, не є безумовною підставою для визнання за платником податку права на податковий кредит. Обов`язковою умовою є достовірність цих документів.

При цьому, суд зважає, що за визначенням ч. 1 ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Окрім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 08.09.2020 року у справі №819/1250/17 норми Податкового кодексу України Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» не ставлять у залежність право платника податків на податковий кредит та можливість формування витрат від виконання податкового обов`язку іншими платниками - постачальниками товарів (послуг). Однак, у разі встановлення в судовому процесі обставин, які свідчать, що платник податків був чи міг бути обізнаний щодо протиправної діяльності його контрагента, яка полягає в незаконній мінімізації податкових зобов`язань, зокрема, у створенні штучних підстав для збільшення валових витрат та/чи податкового кредиту, або у разі коли платник податків діяв без належної обачності чи обережності при виборі контрагента, який не виконує податкового обов`язку, при встановлених обставинах, які спростовують реальність господарських операцій, отримана таким платником податків податкова вигода у вигляді права на податковий кредит є безпідставною».

Суд зважає, що обставини наявності у контрагента позивача статусу платника ПДВ і реєстрації виписаних контрагентами позивача податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних визнаються учасниками справи.

Також суд бере до уваги, що претензій до форми, змісту або підстави складання податкових накладних контролюючий орган не висловив, відсутності першої із подій для складання податкових накладних - поставка товару ані у ході податкової перевірки, ані під час розгляду справи не спростував. Сама лише незгода контролюючого органу із існуванням такої події не може бути визнана доведеним фактом відсутності підстав для виписування податкової накладної.

Судовим розглядом встановлено, що у межах здійснення господарської діяльності між позивачем та ПП «Укрорганік 001» укладено договір постачання від 23.12.2019 № 2019/23-2.

Відповідно до п. 1.1. цього Договору постачальник (ПП «Укрорганік 001») зобов`язується передати товар у зумовлені строки, а Покупець зобов`язується прийняти поставлений товар та оплатити його, відповідно до умов цього Договору.

Згідно з п. 2.1. Постачальник поставляє товар покупцю, а Покупець приймає та оплачує кожну партію товару, в узгоджений сторонами термін. Перехід права власності на товар до Покупця відбувається в момент фактичної передачі товару Покупцю, що засвідчується підписанням видаткових накладних уповноваженими на це особами (в редакції зміненій Додатковою угодою від 23.12.2019 року).

Відповідно до п. 2.2. строк поставки товару Покупцю до 31.03.2020 року.

Згідно з положеннями п. 2.4. Договору датою поставки вважається дата отримання товару Покупцем.

Відповідно до п. 2.5. Договору перевірка кількості та якості товару здійснюється Покупцем в присутності представника Постачальника. Якщо внаслідок такої перевірки буде виявлено невідповідність кількості або якості товару, Покупець зобов`язується скласти двосторонній акт, який підписується обома сторонами. Після фактичної передачі товару та складання акту невідповідності, претензій, стосовно якості або кількості товару, не приймаються.

Також, згідно з п. 3.1. Договору кількість, асортимент та ціна кожного виду товару вказуються в накладних на кожну партію (кожне відокремлене постачання) товару. Отримання Покупцем визначеного товару та документів на нього, є фактом узгодження сторонами визначених вище умов.

Відповідно до п. 4.1. Договору плата за партію товару здійснюється Покупцем з відстрочкою платежу до 15.10.2020 року, шляхом безготівкового переказу грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

Відповідно до Додатків до вищезазначеного Договору сторони домовились про поставку наступного товару: Добриво азотно-фосфорно-калійне 9-25-25 б/б, в кількості 355 т, за ціною 14 200,00 грн за т. (без ПДВ), загальною вартістю 5041000,00 грн (в т. ч. ПДВ).

Згідно видаткової накладної № 5 від 22.12.2019 року позивачу передано добриво азотно-фосфорно-калійне 9-25-25 б/б, в кількості 355 т, загальною вартістю 5041000,00 гривень (в т.ч. ПДВ 1 008 200,00 гривень).

Всі навантажувальні роботи та транспортування виконано за рахунок Постачальника ПП «Укрорганік 001».

Відповідно до товарно-транспортних накладних (надалі ТТН) (а.с.108-125, т.1) здійснена доставка товару зі складу постачальника за адресою: Одеська обл., п.м.т. Великодолинське, пр. Ентузіастів, 2 до складу покупця за адресою: 64225, Харківська обл., м. Балаклія, вул. Вторчерметівська,1.

За результатами зазначеної господарської операції по факту першої події й оформлено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 5 від 23.12.2019 року (а.с.107, т.1)

Відповідно до даних Картки рахунку 208 за грудень 2019 грудень 2020 року позивачем в бухгалтерському обліку визначено оприбуткування та списання товарно-матеріальних цінностей, а саме: «Добриво азотно-фосфорно калійне 9-25-25» (а.с.128, т.1)

Придбані у ПП «Укрорганік 001» добрива внесені в ґрунт на незрошуваних землях позивача під урожай 2021 року, що підтверджується відповідними актами про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин за 30.12.2020 року, відповідно до схеми ділянок, полів та сівозмін ПРАТ «Балаклійське ХПП» на 2021 рік., а також згідно з актом приймання-передачі матеріалів від 05.12.2020 року та звітом про використання матеріалів від 30.12.2020 року, укладених з ТОВ «Харвестер-Комбайн» в межах Договору № 46896-КР від 01.12.2020 року про надання послуг по обробці ґрунту.

Щодо посилань відповідача на відсутності сертифікатів на товар, декларацій про відповідність тощо, що є предметом укладених із вказаними контрагентом договору, як на підставу неправомірності формування позивачем податкового кредиту по операціях з придбання товарів у них, то суд вважає їх безпідставними.

Так, нормами Закону України "Про підтвердження відповідності" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) не зобов`язано постачальника мати та, відповідно, передавати покупцям продукції засвідчені печаткою виробника сертифікати відповідності чи свідоцтва про визнання відповідності. Законом визначений лише обов`язок постачальника надавати інформацію про сертифікацію продукції.

Відповідно до частини 1, 2 статті 13 Закону України "Про підтвердження відповідності", виробник зобов`язаний надавати постачальнику інформацію про сертифікацію продукції шляхом зазначення реєстраційних номерів сертифікатів відповідності в документах, згідно з якими передається відповідна продукція. Постачальник зобов`язаний: реалізовувати продукцію за умови наявності у документах, згідно з якими йому передано відповідну продукцію, реєстраційних номерів сертифіката відповідності чи свідоцтва про визнання відповідності; припиняти реалізацію продукції, якщо вона не відповідає вимогам нормативних документів, зазначеним у декларації про відповідність або у сертифікаті відповідності чи свідоцтві про визнання відповідності.

Суд звертає увагу, що сертифікати якості, декларації про відповідність товару тощо не є первинними документами в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», які фіксують факти здійснення господарських операцій, а тому є хибними доводи відповідача про те, що якщо у позивача відсутні документи, які б підтверджували якість та безпечність товару, це свідчить про нереальність господарської операції, оскільки сертифікати якості за своїм змістом не можуть доводити або спростовувати факт поставки товарів, так як містять виключно інформацію стосовно відповідності товарів стандартам та технічним умовам.

Так, функції та права контролюючих органів визначені статтями191,20 ПК України,якими не передбачено здійснення перевірок суб`єктів господарювання на предмет наявності (відсутності) документів, що характеризують якість продукції, сировини, матеріалів, комплектувальних виробів, що використовуються для виробництва такої продукції.

Аналогічні висновки щодо відсутності сертифікатів якості викладені у постановах ВС від 29.09.2021 справа 806/7669/13а, від 11.10.2021 у справі № П/811/1171/17

Суд відхиляє посилання відповідача на порушення порядку заповнення товарно-транспортних накладних, передбачений Правилами перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні», затвердженого Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363 з огляду на наступне.

Так, зазначення в якості замовника ПРАТ «Балаклійське КПП» в товарно-транспортній накладній замість ПП «Укрорганік 001», не зазначення автомобільного перевізника не спростовує здійснення господарської операції позивача з ПП «УКРОРГАНІК 001» щодо поставки товару. Крім того, відповідно до листа ПП «Укрорганік 001» № 2.03/21 від 12.03.2021 року всі відвантажувальні роботи та транспортування виконано за рахунок постачальника, тобто ПП «Укрорганік 001».

Крім того, відповідно до абз. 2 п. 11.1 Розділу 11 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, будь-яка інформація щодо вантажно-розвантажувальних операцій, зокрема інформація щодо навантаження товару не є обов`язковою. Товарно-транспортна накладна може складатись суб`єктом господарювання й без дотримання форми, наведеної в додатку 7 цих Правил, за наявності іншої обов`язкової інформації, натомість інформація щодо вантажно-розвантажувальних операцій до такої не відноситься.

Аргумент контролюючого органу щодо потреби ПП «Укрорганік 001» в певних часових витратах, залучення трудових ресурсів та техніки для здійснення вантажних операцій та неможливості реально провадити ПП «Укрорганік 001» декларовану господарську діяльність через наявність особи, яка є керівником, головним бухгалтером та засновником підприємства є виключно припущенням контролюючого органу. Зазначені обставини не обмежують ПП «Укрорганік 001» залучати третіх осіб та техніки до вантажних робіт, в тому числі на підставі договорів.

Крім того, зазначені товарно-транспортні накладні містять всі необхідні реквізити для ідентифікації вантажу, який придбав позивач та його доставку до пункту розвантаження покупця-позивача, в тому числі підписи, печатки осіб вантажовідправника, водія/експедитора, відповідальної особи (директора) ПРАТ «Балаклійське КПП».

Відповідно до Закону України «Про автомобільний транспорт» та Наказу Міністерства транспорту України «Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» від 14.10.1997 № 363, обов`язок щодо наявності товарно-транспортної накладної покладено на перевізника та його водія. У свою, чергу ПРАТ «Балаклійське ХПП» до зазначеної категорії суб`єктів господарювання не відноситься.

Суд також критично ставиться до аргументів відповідача стосовно встановленої контролюючим органом невідповідності транспортних засобів та причепів реєстраційним даним, тобто неспівпадіння транспортних засобів зазначених в товарно-транспортних накладних відомостям щодо транспортних засобів, зареєстрованих згідно з серією та номером, виходячи з того, що відповідачем не наведено доказів доступу до відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, а також підстави доступу до зазначеного реєстру; відомості досудового розслідування без наявності вироку суду в кримінальній справі, який набрав законної сили не є належними та допустимими доказами в розумінні адміністративного судочинства.

Транспортні документи, зокрема, товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення, а відтак визначає взаємовідносини по виконанню перевезення вантажів для обліку транспортної роботи.

Товарно-транспортні накладні чи подорожні листи не є винятковими первинними бухгалтерськими документами, які підтверджують факт реальності здійснення господарської операції за договором, та за відсутності яких платник позбавляється права на формування податкового кредиту, а також віднесення до складу доходів і витрат сум за договорами у разі наявності інших первинних бухгалтерських документів, оформлених відповідно до положень чинного законодавства, а саме: договорів, видаткових накладних, податкових накладних, регістрів бухгалтерських документів, платіжних доручень, відомостей про рух активів, товару та інших документів.

Таким чином, дефекти товарно-транспортних накладних можуть свідчити лише про факт порушення правил перевезень автомобільним транспортом, що не пов`язане з дотриманням вимог податкового законодавства, а отже посилання контролюючого органу на відсутність у товарно-транспортних накладних інформації щодо замовника, найменування автомобільного перевізника, посади вантажоодержувача, не є підставою для обмеження Позивача, як покупця, у праві формувати витрати за умови реальності господарських операцій. Крім того, навіть наявність помилок при складенні таких документів, певні недоліки в них самі по собі не свідчать про відсутність реальності у здійсненні господарських операцій, за умови, що з сукупності інших документів та обставин справи така реальність вбачається. Таку правову позицію висловив Верховний Суд в Постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 16.04.2020 року по справі № 805/5017/15-а.

Посилання контролюючого органу на невідповідність адреси пункту навантаження та місцезнаходження ПП «Укрорганік 001» за даними ІТС «Податковий блок» взагалі не впливає на здійснення господарських операцій ПП «Укрорганік 001» з позивачем, оскільки чинним законодавством не заборонено розміщення товарно-матеріальних цінностей постачальника за іншою адресою, відмінною від офіційно зареєстрованого місцезнаходження, відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Крім того, ПРАТ «Балаклійське ХПП» не може відповідати за дії свого контрагента, зокрема щодо постановлення на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку, відповідно до п. 63.3 ст. 63 ПК України.

Станом на час здійснення господарських операцій ПП «Укрорганік 001» відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань мало повний обсяг дієздатності, взято на облік 08.02.2019 року, 66, в Головному управлінні ДПС в Одеській області, Південне управління у м. Одесі, Приморська державна податкова інспекція (Приморський район м. Одеси) (дані про взяття на облік як платника податків).

Також, станом на дати укладення договору, здійснення господарських операцій, відповідно до даних контролюючого органу «Інформація про суб`єктів господарювання які мають податковий борг» ПП «Укрорганік 001» не мав податкового боргу (відповідно до відомостей із загальнодоступного ресурсу ДПС України).

Крім того, відповідно до даних про взяття на облік платників податків зазначений контрагент перебуває на обліку в органах доходів і зборів (платником податків перевірено відомості із загальнодоступного ресурсу ДПС України, розташованого на веб сайті https://cabinet.tax.gov.ua/registers/registration), відповідно до даних реєстру платників ПДВ зазначений контрагент зареєстрований як платник ПДВ (відповідно до даних загальнодоступного ресурсу ДПС України на веб сайті https://cabinet.tax.gov.ua/registers/pdv).

Відсутність в базах даних ДПС звітності ПП «Укрорганік 001» за формою № 20-ОПП жодним чином не спростовує здійснення господарської операції з Позивачем, не підтверджує відсутність у власності або користуванні будь-яких об`єктів оподаткування (адміністративних, виробничих, складських тощо), які б дозволяли провадити господарську діяльність за вказаними взаємовідносинами. До того ж ПРАТ « Балаклійьке ХПП» не може відповідати за правильність ведення бухгалтерського та податкового обліку свого контрагента.

В акті перевірки контролюючий орган, серед іншого, посилається на те, що за даними Єдиного державного реєстру податкових накладних за грудень 2019 лютий 2020 відсутні зареєстровані податкові накладні, які б підтверджували придбання будь-яких послуг, необхідних для провадження зазначеної господарської діяльності, у тому числі оренди офісного та складського приміщень, комунальних послуги тощо.

Натомість, коло суб`єктів господарювання, з якими може вступати в господарські взаємовідносини ПП «Укрорганік 001» не обмежується платниками податку на додану вартість. ПП «Укрорганік 001» вільне у виборі контрагента та може здійснювати господарські операції також з неплатниками податку на додану вартість, а також офісні та складські приміщення контрагент може мати у власності та не використовувати їх на праві оренди, а відтак, такі аргументи контролюючого органу жодним чином не свідчать про неможливість ПП «Укрорганік 001» здійснювати господарські операції з позивачем.

Щодо посилання контролюючого органу на те, що контрагент ПП «Укрорганік 001» - ПП «Купрумторг» (код за ) за весь період здійснення своєї діяльності оформлював придбання лише фруктів, овочів, палива, взуття, газу скрапленого, а також імпортувало тканину, а протягом всієї діяльності імпортувало лише корми для собак і котів, ніяким чином не обмежує цього контрагента здійснювати поставку добрив.

Щодо тверджень контролюючого органу щодо неможливості здійснення операції з постачання добрива азотно-фосфорно-калійного 9-25-25 б/б у кількості 355 т., безпосереднім контрагентом-постачальником ПП «Укрорганік 001», а також передуючим йому ПП «Купрумторг» у взаємопов`язаному ланцюгу, то суд відхиляє такі аргументи з наступних мотивів.

Відповідачем не доведено неможливість здійснення операції з постачання товарів ПП «Укрорганік 001» позивачу, крім того, позивач не може нести відповідальність за дії своїх контрагентів, оскільки вимогами чинного законодавства України у покупця відсутні права та не покладений обов`язок відстежувати джерела та підстави надходження товару до постачальника.

Посилання контролюючого органу на дані ІТС «Податковий блок» та Єдиний реєстр податкових накладних суд відхиляє, оскільки будь-яке автоматизоване співставлення, чи дані отримані з автоматизованих систем контролюючого органу не є належними доказами в розумінні процесуального закону.

Відповідач при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень не звернув уваги на доводи позивача про те, що він мав розумну економічну причину (ділову мету), оскільки мав намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності, а саме: збільшення родючості ґрунтів на незрошуваних полях за рахунок внесення добрив, збільшення врожайності сільськогосподарських культур та, як наслідок збільшення прибутку від реалізації сільськогосподарської продукції.

Згідно з абз. 2 п. 14.1.231 п. 14.1 ст. 14 ПК України економічний ефект, зокрема, але не виключно, передбачає приріст (збереження) активів платника податків та/або їх вартості, а так само створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому.

В додаткових письмових поясненнях, відповідач повідомив суд про досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000035, розпочатого 16.04.2021 року та надав матеріали досудового розслідування, яке знаходиться в провадженні слідчого управління ФР ГУ ДФС у Харківській області.

Суд відхиляє зазначені доводи відповідача з посиланням на вищезазначені матеріали досудового розслідування, виходячи з наступного.

Саме по собі порушення кримінальної справи, отримання певних документів, проведення певних процесуальних дій не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем з його контрагентами.

Матеріали досудового розслідування до винесення вироку в рамках кримінального провадження не можуть вважатись належним доказом в адміністративному судочинстві. Тобто доказове значення в адміністративному процесі може мати виключно вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постановах від 16.01.2018 у справі № 2а-7075/12/2670, від 26.08.2018 у справі № 808/2360/17, та Верховним Судом України у постановах від 12.04.2016 у справі № 826/17617/13, від 05.03.2012 у справі № 21-421а11 та від 22.09.2015 у справі № 810/5645/14.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 74 КАС України, суд приходить до висновку про неналежність матеріалів досудового розслідування як доказів в адміністративному провадженні.

Крім того, відповідно до акту перевірки остання проведена у період з 23.03.2021 по 05.05.2021, тоді як досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000035 розпочато 16.04.2021 року, а певні процесуальні дії проведені вже після закінчення перевірки та складання акту.

Враховуючи вищевикладене, матеріали досудового розслідування не могли бути враховані відповідачем та відображені в акті перевірки, оскільки на час її проведення відповідних документів досудового розслідування фактично не могло існувати.

Вирок суду, який набрав законної сили у цьому кримінальному провадженні відсутній. Це свідчить про те, що висновки відповідача ґрунтуються на доказах, які були отримані поза межами процедури проведеної перевірки, а тому висновки такої перевірки в цілому не можуть вважатися обґрунтованими.

У ході розгляду справи відповідач як суб`єкт владних повноважень не подав належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів, котрі б у порядку ч. 2 ст.77 КАС України доводили неправомірність діянь заявника за цим епізодом.

Щодо взаємовідносин Позивача з ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНО-ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ ДАМОНА».

Між позивачем та ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНО-ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «ДАМОНА» () укладено договір поставки № ДМН-2020/1106 від 06.11.2020 року, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, згідно узгодженої сторонами Специфікації (Додаток до Договору) поставити добриво органічно-мінеральне сухе (Технічні умови: ТУ У 20.1-1:2020), далі товар, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах даного Договору.

Згідно з п. 1.2. Договору найменування, якість, базова ціна за одиницю та кількість Товару, базис (місце) поставки зазначаються у Специфікації, що є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до положень п. 3.1, 3.2, 3.4 Договору Постачальник здійснює поставку Товару Покупцю, зазначеного в Специфікації, на умовах та в місце поставки, визначених цим Договором та відповідною Специфікацією відповідно до умов Інкотермс 2010. Обов`язок Постачальника поставити Товар вважається виконаним з моменту поставки (відвантаження) Товару Покупцю або зазначеному Покупцем перевізнику, з цього моменту до Покупця переходить право власності та Покупець несе ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) Товару. Якщо під час приймання Товару від Покупця не надійшло претензій, то Товар вважається переданим Постачальником і прийнятим Покупцем: за кількістю (одиниць виміру) відповідно до кількості (одиниць виміру), вказаної у видатковій накладній; за якістю відповідно до якості, вказаної в документі про якість. Датою поставки Товару є дата видаткової накладної. Постачальник при відвантаженні Товару зобов`язаний надати Покупцеві (направити рекомендованим/цінним листом або надати під розписку) такі документи: видаткові накладні, підписані та скріплені печаткою Постачальника.

Згідно з Додатковою угодою до Договору поставки № ДМН-2020/1204 від 06.11.2020 року було викладено п. 3.1. в наступній редакції: « 3.1. Постачальник здійснює поставку Товару Покупцю, визначеного в Специфікації на умовах DAP (в редакції Інкотермс 2010) за адресою покупця: Харківська обл., Балаклійський р-н, с. Вишневе, вул. Миру,42-б».

У випадку зазначення в Специфікації іншого місця поставки Товару, пріоритет має ця Додаткова угода.

Відповідно до Специфікації № 1 до Договору поставки № ДМН-2020/1106 від 06.11.2020 року сторони визначили найменування, одиницю виміру, кількість, ціну та загальну вартість товару: Добриво органічно-мінеральне сухе «Вітагров», в кількості 1660 т., за ціною 13 500 за 1 т, в т. ч. ПДВ, загальною вартістю 22410000,00 грн (в т. ч. ПДВ) та згідно Специфікації № 2 від 16.12.2020 визначили найменування, одиницю виміру, кількість, ціну та загальну вартість товару: Добриво органічно-мінеральне сухе «Вітагров», в кількості 600 т., за ціною 11 250 за 1 т, в т. ч. ПДВ, загальною вартістю 8100000,00 грн (в т. ч. ПДВ)

Згідно видаткових накладних (а.с.146-169, т.1) товар передано покупцю (Позивачу по справі).

Згідно товарно-транспортних накладних (а.с.170-250, т.1) товар доставлено з пункту навантаження за адресою: Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Таганрозька, буд. 4 до пункту розвантаження за адресою: Харківська обл., Балаклійський р-н, с. Вишневе, вул. Миру, 42-б.

Крім того, за результатами зазначених господарських операцій оформлено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні (а.с.1-22, т.2).

Відповідно до даних Картки рахунку 208 за грудень 2019 грудень 2020 року ПРАТ «Балаклійське ХПП» в бухгалтерському обліку покупця визначено оприбуткування та списання товарно-матеріальних цінностей, а саме: «Добриво органічно-мінеральне сухе «Вітагров». Згідно платіжних доручень (а.с.24-28, т.2) позивачем проведено часткову оплату придбаних у ТОВ «ТВК «Дамона» добрив

Згідно з Актами про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин за 30.12.2020 року добрива використані в господарській діяльності позивача шляхом внесення в ґрунт на незрошуваних землях під урожай 2021 року.

Посилання відповідача на недоліки в товарно-транспортних накладних на товар як на підставу визнання нереальними господарських операцій позивача з ТОВ «Торгівельно-виробнича компанія «Дамона» суд відхиляє виходячи з наступного.

Недоліки в товарно-транспортних накладних можуть свідчити лише про факт недостатньо якісного складання документів при здійсненні перевезень вантажів автомобільним транспортом, що не пов`язане з дотриманням вимог податкового законодавства, а отже посилання контролюючого органу на відсутність у товарно-транспортних накладних інформації щодо супровідних документів на вантаж, не є підставою для обмеження позивача, як покупця, у праві формувати витрати за умови реальності господарських операцій. Крім того, наявність помилок при складенні таких документів, певні недоліки в них самі по собі не свідчать про відсутність реальності у здійсненні господарських операцій, за умови, що з сукупності інших документів та обставин справи така реальність вбачається. Таку правову позицію висловив Верховний Суд в Постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 16.04.2020 року по справі № 805/5017/15-а.

Відповідно до положень абз. 2 п. 11.1 Розділу 11 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, будь-яка інформація щодо вантажно-розвантажувальних операцій, зокрема інформація щодо навантаження товару у кількості 600 т, не є обов`язковою. Товарно-транспортна накладна може складатись суб`єктом господарювання й без дотримання форми, наведеної в додатку 7 цих Правил, за наявності іншої обов`язкової інформації, натомість інформація щодо вантажно-розвантажувальних операцій до такої не відноситься.

Відповідачем, серед іншого в акті перевірки зазначається, що згідно з даними ЄРПН та ІТС «Податковий блок» ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНО-ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «ДАМОНА» фактично почала свою діяльність з жовтня 2020 року, а з 01.11.2020 року по 31.12.2020 року підприємство придбавало лише свіжі та сушені фрукти, а також овочі свіжі. За цей час не отримувало послуги оренди компостних ям та супутніх послуг (транспортування, сушіння тощо), необхідних для виробництва сухих органічних добрив, на мало взаємовідносин з ТОВ «ЗАВОД ЕКОДОБРИВ «ФЕРТІНА» (), не здійснювало імпортних операцій.

Суд зазначає, що коло суб`єктів господарювання, з якими може вступати в господарські взаємовідносини контрагент позивача не обмежується платниками податку на додану вартість. Контрагент позивача вільний у виборі інших контрагентів та може здійснювати господарські операції також з неплатниками податку на додану вартість.

Вимогами чинного законодавства України покупця відсутні права та не покладений обов`язок відстежувати джерела та підстави надходження товару до постачальника.

Судом встановлено, що позивачу постачальником товару надано сертифікат відповідності № UA.PN.104.0594-20, терміном дії з 06.11.2020 до 06.11.2021 року на добриво органічно-мінеральне сухе «Вітагров», видане ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНО-ВИРОБНИЧА ФІРМА «ДАМОНА» ТОВ «Харківський незалежний центр сертифікації», а також Технічні умови на Добриво орагнічно-мінеральне сухе ТУ У 20.1-1:2020. Вищезазначені документи містять достатні відомості, що посвідчують якість товару, який придбав позивач.

Посилання контролюючого органу на недоліки документів, що посвідчують якість товару суд відхиляє, виходячи з того, що сертифікати якості чи інші відповідні документи не є документами бухгалтерського чи податкового обліку, а є лише документами, що посвідчують якість товару, а не факт проведення господарської операції, а тому відсутність або недоліки таких документів не є беззаперечною підставою для висновку про нереальність господарських операцій.

Окрім того, матеріали досудового розслідування, надані відповідачем містять листи ТОВ «Академтест» вих. № 026 від 03.06.2021 року, лист ТОВ «Харківський незалежний центр сертифікації» вих. № 182/635 від 03.06.2021 року. В них зазначена інша юридична особа - ТОВ «Дамона», в той час як контрагент Позивача ТОВ «Торгівельно-виробнича компанія «ДАМОНА».

Вказані листа також датовані червнем 2021 року, а отже не могли бути взяті до уваги відповідачем під час проведення перевірки позивач (а.с.182-183, т.2)

Долучені до матеріалів досудового розслідування протоколи допиту свідків, протоколи огляду та фото таблиці до нього датовані 11.05., 24.05.2021 року тобто датою після проведення перевірки та складання за її наслідками відповідного акту, отже вказані документи не могли бути взяті контролюючим органом до уваги під час проведення контрольного заходу (а.с.159-170, т.2)

Посилання відповідача на відсутність у ТОВ «Торгівельно-виробнича компанія «Дамона» основних засобів за адресою Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Таганрозька, буд. 4 суд оцінює критично, виходячи з того, що акт перевірки не містить посилання на листи власників приміщень за адресою Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Таганрозька, буд. 4, зокрема керівника ТОВ «Сотта-Маркет» від 29.03.2021 року № 6.

Контролюючим органом в акті перевірки та висновках не зазначається, на підставі яких доказів встановлено власників приміщень, розташованих за адресою Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Таганрозька, буд. 4; не досліджено договір оренди, який укладено ТОВ «Торгівельно-виробнича компанія «Дамона».

Лист керівника ТОВ «Сотта-Маркет» не є належним доказом наявності/відсутності договірних правовідносин з ТОВ «Торгівельно-виробнича компанія «Дамона»; відсутності укладеного договору оренди на компостну яму, відсутності самого об`єкту компостна яма, оскільки відповідно до положень ст. 759 Цивільного кодексу України, ст. 283 Господарського кодексу України право оренди виникає з правочину договору найму (оренди). Крім того, на виконання договору оренди сторони складають первинні документи в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». З Акту перевірки та заяв по суті справи неможливо встановити факт дослідження первинних документів, які б доводили наявність або відсутність обставин оренди компостної ями контрагента у ТОВ «Сотта-Маркет».

Крім того протокол допиту керівника ТОВ «Сотта Маркет» датований 11.05.2021 року тобто після складання акту перевірки позивача (а.с.159-162, т.2)

Посилання відповідача щодо відсутності оформлення перепусток щодо завезення/вивезення товарів та проходу співробітників на територію суд відхиляє, оскільки такі аргументи не стосуються господарської діяльності ТОВ «Торгівельно-виробнича компанія «Дамона». Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами наявність контрольно-пропускного режиму на об`єкті.

За відсутності дослідження контролюючим органом Договору оренди, відповідно до умов якого ТОВ «Торгівельно-виробнича компанія «Дамона» орендує складські приміщення та компостну яму, первинних документів, складених на виконання господарської операції з оренди нерухомого майна, документів, що підтверджують оплату послуг з оренди, аргументи контролюючого органу про відсутність компостної ями в користуванні ТОВ «Торгівельно-виробнича компанія «Дамона» є припущеннями контролюючого органу, не підтвердженими належними та допустимими доказами.

Крім того, позивач не може нести відповідальність за дії своїх контрагентів, а також інших осіб, які вступають в господарські правовідносини з цими контрагентами.

На час здійснення господарських операцій ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНО-ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «ДАМОНА» відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань мало повний обсяг дієздатності, взято на облік як платника податків Центральною ДПІ Маріупольського управління Головного управління ДПС у Донецькій області, 31.10.2019 року, 69.

Також, станом на дати укладення договору, здійснення господарських операцій, відповідно до даних контролюючого органу «Інформація про суб`єктів господарювання які мають податковий борг» ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНО-ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «ДАМОНА» не мало податкового боргу (перевірено відомості із загальнодоступного ресурсу ДПС України)

Крім того, відповідно до даних про взяття на облік платників податків зазначений контрагент перебуває на обліку в органах доходів і зборів (платником податків перевірено відомості із загальнодоступного ресурсу ДПС України, розташованого на веб сайті https://cabinet.tax.gov.ua/registers/registration), відповідно до даних реєстру платників ПДВ зазначений контрагент зареєстрований як платник ПДВ (відповідно до даних загальнодоступного ресурсу ДПС України на веб сайті https://cabinet.tax.gov.ua/registers/pdv).

Дослідивши матеріали справи, відхиляє доводи відповідача про неможливість здійснення двох перевезень однією особою за 24 год. з урахуванням відстані та часу на навантаження та розвантаження.

Вищезазначені доводи Відповідача є припущеннями контролюючого органу, оскільки відповідачем на підтвердження своїх пояснень не надано жодного належного та допустимого доказу.

Аргументи відповідача відносно того, що автомобільний транспорт, яким нібито перевозився товар з м. Маріуполя до Балаклійського району Харківської області, фіксувався у Херсонській та Одеській областях, м. Києві. Суд оцінює критично, оскільки такі на момент проведення перевірки не підтверджені належними та допустимим доказами.

Посилання відповідача на дані інформаційної підсистеми «Гарпун» інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» суд відхиляє, оскільки такі дані не є належними доказами за відсутності документального підтвердження того, що інформаційною підсистемою «Гарпун» обладнані всі автошляхи України; відсутня інформація про те, що всі камери системи здійснюють фіксування переміщення автомобіля; вказані відомості отримані податковим органом наприкінці травня 2021 року, тоді як лист запит від 28.04.2021 року № 1038/9/20-97-03-07 податковий орган просив УІАП ГУНП залишити без виконання (а.с. 188-226, т.2)

Щодо аргументів відповідача про те, що відсутність розрахунку позивача з постачальниками свідчить про відсутність руху активів, суд встановив наступне.

Відповідно до п. 2.4. Договору поставки № ДМН-2020/1106 від 06.11.2020 року, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-виробнича компанія «Дамона», покупець (Позивач) здійснює оплату за поставлений Товар шляхом переказу грошових коштів на поточний рахунок Постачальника зазначений у розділі «Юридичні адреси і реквізити Сторін», але не пізніше 30 календарних днів після отримання Товару.

Згідно з п. 3.2. цього Договору датою поставки товару є дата видаткової накладної.

Так, сторонами на підтвердження поставки товару оформлено та підписано видаткові накладні, копії яких містяться у матеріалах справи (а.с.146-69, т.2)

Між позивачем та ТОВ «ХАРВЕСТЕР-КОМБАЙН» укладено Договір № 46896-КР про надання послуг по обробці ґрунту від 01.12.2020 року, відповідно до умов якого Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання надати послуги по обробці ґрунту, дискування, глибокорихлення, внесення добрив, послуги з розкорчовування поля, зокрема, але не виключно (далі Послуги). Замовник в свою чергу зобов`язується прийняти надані послуги та оплатити їх вартість в порядку та строки, визначені цим Договором або Додатками до нього.

Згідно з п. 1.2 цього Договору, види сільськогосподарських робіт, що підлягають виконанню за цим договором, їх обсяг (в гектарах, тонах, кілометрах), вартість, строки подачі техніки та строки виконання Послуг узгоджуються сторонами в Додатку (Додатках), що є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до п. 1.3 Договору Виконавець зобов`язується виконати обумовлені цим договором Послуги власною (або орендованою), технічно справною сільськогосподарською та автотранспортною технікою (далі по тексту Техніка). Марка, модель та реєстраційні номери техніки зазначаються у Додатках до даного Договору.

Згідно з п. 1.4. Послуги надаються на земельних ділянках Замовника загальною площею 4841.1 га, що розташовані: с. Вишневе 1926.72 га, с. Савинці 691.8 га, с. Морозівка 354.9 га, с. Веселе 10.9 га, м.Балаклія 11.2 га.

Відповідно до п. 2.1 Договору передача Виконавцем та приймання Замовником робіт здійснюється в місці здійснення робіт, визначеному у цьому Договорі. Місцем виконання робіт є відповідні населенні пункти, вказані у п.1.4 Договору. Акти приймання-передачі оформлюються Сторонами за фактом виконання кожного окремого виду робіт. Сторони погоджуються, що кожен окремий Акт приймання-передачі, що складений ними на виконання умов цього Договору є належним підтвердженням факту своєчасного та якісного виконання відповідних робіт Виконавцем.

Згідно з п. 4.7. Договору оплата за послуги Виконавця здійснюється на підставі рахунку виписаного Виконавцем в строк до 01.06.2021 року. Оплата може здійснюватися частинами. Сторони мають право шляхом укладення відповідної додаткової угоди встановити інші порядок та строки розрахунків.

Згідно з Додатком № 1 до цього Договору сторони погодили наступні види робіт, їх розмір, договірну ціну та орієнтовні терміни виконання робіт, а саме: внесення мінеральних добрив, дискування поля, культивація, глибоке рихлення ґрунту, обприскування, внесення біодобрив.

Для надання послуг по внесенню добрив у запланованих обсягах Замовник відповідно до наступних Актів приймання-передачі передав Виконавцю відповідні добрива (а.с. 50, т.2) : добриво азотно-фосфорно калійне 9-25-25 -355 тон, норма внесення 170 кг/га (+/- 5%); добриво органічно-мінеральне сухе «Вітагров» - 600 тон, норма внесення 220 кг/га (+/- 5%); карбамідно-аміачна суміш № 32 166,7тон, норма внесення 83 л/га (+/- 5%). Матеріали є власністю замовника, підписання акту приймання-передачі матеріалів не є підставою переходу права власності на них до виконавця.

Крім того, позивачем та ТОВ «ХАРВЕСТЕР-КОМБАЙН» погоджено забезпечення Виконавцем виконання робіт по обробці ґрунту сільськогосподарською технікою.

На підтвердження виконання робіт, сторонами складено акти здачі-приймання виконаних робіт (а.с.57-63, т.2) ; сторонами підписано Звіти про використання матеріалів (добрив).

До того ж, за результатами зазначених господарських операцій оформлено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідні податкові накладні (а.с.64-70, т.2)

Відповідно до Актів про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин за 30.12.2020 року добрива були використані в господарській діяльності позивача шляхом внесення в ґрунт на незрошуваних землях ПРАТ «Балаклійське ХПП» під урожай 2021 року відповідно до схеми ділянок, полів (а.с.73-79, т.2).

Суд критично оцінює доводи відповідача відносно відсутності техніки у ТОВ «Харвестер-Комбайн» виходячи з наступного.

Посилання контролюючого органу на дані Єдиного реєстр податкових накладних не є належним та допустимим доказом. Відповідно до правових висновків Верховного Суду, викладених в Постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 16.04.2020 року по справі № 805/5017/15-а, будь-яке автоматизоване співставлення, чи дані отримані з автоматизованих систем контролюючого органу не є належними доказами в розумінні процесуального закону, оскільки, автоматизоване співставлення, зокрема задекларованих податкових зобов`язань та податкового кредиту, не віднесено до засобів перевірки правильності та повноти визначення таких податкових зобов`язань.

Сільськогосподарська техніка могла бути придбана ТОВ «ХАРВЕСТЕР-КОМБАЙН» до 2020 року.

Сільськогосподарська техніка, послуги, необхідні для провадження господарської діяльності, у тому числі оренди офісного та складського приміщень, комунальних послуг тощо могла бути придбана або залучена в оренду ТОВ «ХАРВЕСТЕР-КОМБАЙН» також у неплатників податку на додану вартість.

Крім того, у Позивача відсутні права та обов`язки контролювати правові підстави використання сільськогосподарської техніки надавачами послуг. Сам факт її наявності достатній для Позивача для укладення відповідного договору про надання послуг з обробітку ґрунту.

Відповідно до умов Договору переїзди техніки своїм ходом протягом періоду надання послуг виконується за рахунок Замовника, а також на те, що Виконавець та Замовник погодили, що витрати пального на сільськогосподарську роботу та переїзди між полями, забезпечуються за рахунок Замовника та контролюється Замовником, є безпідставними, оскільки спростовуються Додатковою угодою до Договору від 04 грудня 2020 року Відповідно до вищезазначеної Додаткової угоди переїзди техніки своїм ходом протягом періоду надання послуг виконується за рахунок Виконавця, а також витрати пального на сільськогосподарську роботу та переїзди між полями, забезпечуються за рахунок Виконавця та контролюється Виконавцем.

Крім того, переїзди техніки своїм ходом, переїзди техніки між полями не є предметом договору про надання послуг по обробці ґрунту та не спростовують здійснення господарської операції з обробітку ґрунту.

Щодо посилання відповідача на відсутність у ТОВ «ХАРВЕСТЕР-КОМБАЙН», знову ж таки, відповідно до даних ЄРПН у грудні 2020 року, фізичних та технологічних можливостей, а також виконання цим суб`єктом господарювання у значних обсягах послуг аналогічного характеру іншим контрагентам, по-перше є неналежним доказом, а по-друге, не доводить відсутності здійснення господарських операцій з ПРАТ «Балаклійське ХПП». Контролюючий орган не звертає уваги на те, що іншим контрагентам такі послуги могли надаватись за допомогою іншої техніки, в тому числі на умовах оренди, а також із залученням третіх осіб, субпідрядників тощо.

Аргументи Відповідача відносно того, що ТОВ «Харвестер-Комбайн» () з урахуванням нереальності господарських операцій з придбання добрив, не могло вносити їх в ґрунт суд відхиляє виходячи з наступного.

ТОВ «Харвестер-Комбайн» крім внесення добрив, придбаних у ПП «Укрорганік 001» та ТОВ «Торгівельно-виробнича компанія «Дамона», також здійснювало роботи з внесення в ґрунт карбамідно-аміачної суміші № 32, придбаної у інших контрагентів, а також роботи з дискування поля, культивації, глибокого рихлення ґрунту, обприскування тощо.

Відповідачем не доведено нереальність здійснення господарських операцій з контрагентами ПП «Укрорганік 001» та ТОВ «Торгівельно-виробнича компанія «Дамона», на яку Відповідач посилається для здійснення висновків про нереальність господарських операцій з ТОВ «Харвестер-Комбайн».

Відповідно до п. 4.7. Договору № 46896-КР про надання послуг по обробці ґрунту від 01.12.2020 року, укладеного з ТОВ «Харвестер-Комбайн», оплата за послуги Виконавця здійснюються на підставі рахунку виписаного Виконавцем в строк до 01.06.2021 року. Оплата може здійснюватися частинами. Сторони мають право шляхом укладення відповідної додаткової угоди встановити інші порядок та строки розрахунків.

Долученими до матеріалів справи платіжними дорученнями (а.с.71-72, т.2) підтверджено здійснення оплати за вказаним договором у сумі 4667150.00 грн.

Продовжуючи вирішення спору, суд зважає, що критерії законності управлінського волевиявлення (як у формі рішення, так і у формі діяння) владного суб`єкта викладені законодавцем у приписах ч.2 ст.2 КАС України, а у силу ч.2 ст.77 КАС України обов`язок доведення факту дотримання цих критеріїв покладений на владного суб`єкта шляхом подання до суду доказів та наведення у процесуальних документах доводів як відповідності закону вчиненого волевиявлення, так і помилковості аргументів іншого учасника справи.

При цьому, із положень частин 1 і 2 ст.77 КАС України у поєднанні з приписами ч. 4 ст. 9, абз.2 ч.2 ст.77, частин 3 і 4 ст.242 КАС України слідує, що владний суб`єкт повинен доводити обставини фактичної дійсності у спорі за стандартом доказування «поза будь-яким розумним сумнівом» (тобто запропоноване сприйняття ситуації повинно виключати реальну ймовірність існування у дійсності будь-якого іншого варіанту), у той час як до приватної особи підлягає застосуванню стандарт доказування «баланс вірогідностей» (тобто запропоноване сприйняття ситуації не повинно суперечити умовам реальної дійсності і бути можливим до настання).

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини. Так, у параграфі 55 рішення Європейського суду з прав людини від 15 лютого 2012 року у справі «Гриненко проти України» зазначається, що при оцінці доказів Європейський Суд зазвичай застосовує стандарт доведення «поза всяким розумним сумнівом». Однак доведення повинно будуватися на сукупності досить надійних, чітких і послідовних припущень або аналогічних неспростовних презумпцій фактів.

Разом із тим, суд вважає, що саме лише неспростування владним суб`єктом задекларованого, але не доведеного документально твердження приватної особи про конкретну обставину фактичної дійсності, не спричиняє виникнення безумовних та беззаперечних підстав для висновку про реальне існування такої обставини у дійсності.Реальність (справжність та правдивість) конкретної обставини фактичної дійсності не може бути сприйнята доведеною виключно через не спростування одним із учасників справи (навіть суб`єктом владних повноважень) декларативно проголошеного, але не доказаного твердження іншого учасника справи, позаяк протилежне явно та очевидно прямо суперечить меті правосуддя з`ясування об`єктивної істини у справі.

У розумінні ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, згідно з ч.1 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а у силу запроваджених частинами 1 і 2 ст.74 КАС України застережень суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням встановленого законом порядку або непідтверджені визначеними законом певними засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст.75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а за правилом ч.1 ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Перевіряючи наведені учасниками спору аргументи приєднаними до справи доказами, оцінивши добуті докази за правилами ст. 72-77, 90 КАС України, підсумовуючи викладені вище міркування та беручи до уваги обсяг доказів, наявних у розпорядженні контролюючого органу на момент видання оскаржених рішень, суд не знаходить правових підстав для визнання юридично правильними та фактично обґрунтованими тих мотивів, які покладені в основу оскаржених рішень, адже обставини фізичного існування товару як реальної речі матеріального світу, обставини реєстрації податкових накладних контрагентів-постачальників в Єдиному реєстрі податкових накладних, обставини використання товару та послуг в господарській діяльності Позивача, виключають існування наміру на безпідставне одержання позивачем податкової вигоди і доводять правильність та достовірність даних податкового обліку заявника з ПДВ.

При розв`язанні спору, суд, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», від 22.02.2007р. у справі «Красуля проти Росії», від 05.05.2011р. у справі «Ільяді проти Росії», від 28.10.2010 р. у справі «Трофимчук проти України», від 09.12.1994р. у справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 01.07.2003 р. у справі «Суомінен проти Фінляндії», від 07.06.2008 р. у справі «Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії»), надав оцінку усім юридично значимим факторам і обставинам справи, дослухався до усіх ясно і чітко сформульованих та здатних вплинути на результат вирішення спору аргументів сторін, виклав власні мотиви конкретного тлумачення змісту належних норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладені вище міркування, суд доходить до переконання про недоведеність контролюючим органом у порядку ч.2 ст.77 КАС України події вчинення заявником податкового правопорушення у вигляді заниження (недоплати) грошових зобов`язань з ПДВ за переліченими вище епізодами та наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи положення ст.143 КАС України та заяву представника позивача, суд вважає за необхідне призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст.246, 250, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 16.06.2021 року № 2.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 16.06.2021 року № 2.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства "Балаклійське хлібоприймальне підприємство" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України судовий збір у розмірі 22700 (двадцять дві тисячі сімсот) грн. 00 коп.

Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 18.10.2021 року о 09:30 год. у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду за адресою: м. Харків, майдан Свободи, 6, зал № 10.

Роз`яснити, що рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду); підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення).

У повному обсязі рішення виготовлено 18.10.2021

Суддя Зоркіна Ю.В.