Справа № 420/355/21
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2021-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/355/21
Головуючий в 1 інстанції: Андрухів В.В.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусяна А.В.,

Яковлєва О.В.

при секретарі: Шатан В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 травня 2021р. по справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2021р. ФОП ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до ГУ ДПС в Одеській області, в якому просив визнати протиправними та скасувати повідомлення-рішення №000/4115/0705 від 23.12.2020р..

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що у листопаді 2020р. посадовими особами проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 , а саме господарської одиниці ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за результатами якої 26.11.2020р. складено акт перевірки за №2119/15/Ю/РРО/, в якому встановлено порушення п.1,2,11 та 12 ст.3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами та доповненнями) від 6.07.1995р. №265/95-ВР.

На підставі встановлених порушень, 23.12.2020р. податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення за №000/4115/0705, яким до ФОП ОСОБА_1 застосована штрафна санкція на загальну суму 40 556грн. за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Позивач зазначив, що до початку перевірки платнику податків або його уповноваженому представнику не було вручено наказ на перевірку, із зазначенням підстав для проведення фактичної перевірки. Акт (довідку) фактичної перевірки за №2119/15/10/РРО/ НОМЕР_1 від 21.11.2020р. позивач не підписував і не визнав у повному обсязі, на місці складання акту не було суб`єкта господарювання, та не було жодної уповноваженої особи, наділеної правом бути присутньою при перевірці і правом підпису.

Посилаючись на вказане просив позов задовольнити.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 травня 2021р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов, посилаючись на порушення норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що податковий орган приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення діяв правомірно, в межах та на підставі чинних норм податкового законодавства України, оскільки позивачем не доведено протилежного та не спростовано висновків контролюючого органу, які встановлені під час проведення спірної перевірки ресторану «Гурман».

Вирішуючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду, що наказом заступника начальника ГУ ДПС в Одеській області за №5593-п від 11.11.2020р. «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 )» на підставі ст.20, п.п.80.2.2 п.80.2 ст.80, п.522 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, наказано з 17.11.2020р. провести фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 , податкова адреса: АДРЕСА_1 та адреси господарського об`єкту: АДРЕСА_2 , тривалістю 10 діб (а.с.91).

Підставою для призначення фактичної перевірки стала податкова інформація, отримана контролюючим органом з баз даних «Податковий блок» та АРМ АІС «Податки» щодо здійснення позивачем розрахункових операцій з порушенням вимог режиму попереднього програмування товарів (послуг) із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості, що може свідчити про можливе непроведення через РРО розрахункових операцій, та як наслідок реалізацію товарно-матеріальних запасів з порушенням, в тому числі підакцизних товарів, не облікованих в установленому законодавством порядку. Про вказані обставини начальником відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС в Одеській області складено доповідну записку від 2.11.2020р. (а.с.105, 140-141).

13.11.2020р. заступником начальника ГУ ДПС в Одеській області видано головному державному ревізор-інспектору відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС в Одеській області Васильєвій І.О. направлення на перевірку за №323/15-32-05-07, та головному державному ревізор-інспектору відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС в Одеській області Євстратову К.О. направлення на перевірку за №324/15-32-05-07, на проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 з 17.11.2020р. тривалістю 10 діб (а.с.92-93).

В подальшому, вказані посадові особи ГУ ДПС в Одеській області вийшли на перевірку та пред`явили направлення на перевірку за №323/15-32-05-07 та за №324/15-32-05-07 від 13.11.2020р. та вручили копію наказу за №5593-п від 11.11.2020р. бармену ОСОБА_2 , як особі, що фактично здійснювала розрахункові операції.

Після ознайомлення з наказом та направленнями ОСОБА_2 відмовилась поставити свій підпис у направленні на проведення перевірки, про що складено відповідний акт (а.с.94). За результатами перевірки ФОП ОСОБА_1 складено Акт про результати фактичної перевірки від 26.11.2020р. за №2119/15/Ю/РРО/, в якому встановлено порушення п.1,2,11 та 12 ст.3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 6.07.1995р. за №265/95-ВР (зі змінами та доповненнями) (а.с.95-98), а саме зокрема встановлено:

- проведення розрахункової операції без застосування реєстратора розрахункових операцій (РРО), без роздрукування відповідного розрахункового документа на загальну суму 360грн.;

- проведення розрахункових операцій через РРО без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД;

- порушення обліку товарних запасів за місцем реалізації, а саме: відсутні накладні та інші супровідні документи на товар, який знаходиться на реалізації згідно відомості на загальну суму 17 710грн..

Так, на підставі встановлених порушень, 23.12.2020р. ГУ ДПС в Одеській області прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення за №000/4115/0705, згідно з яким до ФОП ОСОБА_1 застосована штрафна санкція на загальну суму 40 556грн. за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій (а.с.106).

Позивач вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним та незаконним звернувся в суд із відповідним позовом.

Перевіряючи правомірність та законність оскаржуваних дій та рішень податкового органу, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує їх протиправність та незаконність, колегія суддів виходить з наступного.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України встановлено, що контролюючі органи, визначені пп.41.1.1 п.41.1 ст.41 цього Кодексу, мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

У відповідності до п.75.1 ст.75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

За правилами п.80.1 ст.80 ПК України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до пп.80.2.2, 80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (пп.80.2.2);

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (пп.80.2.5.).

Згідно п.80.4 ст.80 ПК України, перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.

Положеннями п.80.5 ст.80 ПК України передбачено, що допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

У відповідності до п.80.7 ст.80 ПК України, фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Відповідно до п.81.1 ст.81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, відповідних документів, а саме направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки, службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Приписами п.86.1 ст.86 ПК України визначено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.

Акт перевірки не може розглядатися як заява або повідомлення про вчинення кримінального правопорушення щодо ухилення від сплати податків.

Довідка перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати і є носієм доказової інформації про не встановлення фактів порушень вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження).

У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із запереченнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

У відповідності до п.86.5 ст.86 ПК України, акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених ст.80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.

У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта (довідки) перевірки чи неможливості його вручення платнику податків або його законним представникам чи особі, яка здійснювала розрахункові операції з будь-яких причин, такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених в цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт або робиться позначка в акті або довідці про результати перевірки.

Відповідно до п.86.6 ст.86 ПК України, відмова платника податків або його законних представників чи особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта перевірки або отримання його примірника не звільняє платника податків від обов`язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов`язання.

При цьому, правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

За правилами п.1,2,11,12 ст.3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зокрема зобов`язані:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

2) надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти);

11) проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій з використанням режиму попереднього програмування найменування товарів (послуг) (із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів), цін товарів (послуг) та обліку їх кількості;

12) вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам під час проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Приписами п.1 ст.17 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» визначено, зокрема, що за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у розмірі 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) у разі не проведення розрахункових операцій через РРО з фіскальним режимом роботи, вчинене вперше протягом календарного року.

При цьому, судова колегія звертає увагу на те, що тимчасово, до 1 січня 2022р., санкції, визначені п.1 ст.17 цього Закону, - застосовуються в розмірі 10 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) у разі не проведення розрахункових операцій через РРО з фіскальним режимом роботи, вчинене вперше протягом календарного року (п.11 Прикінцевих положень ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»).

Положеннями п.7 ст.17 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» зокрема встановлено, що за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у розмірі у трьохста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через РРО без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД.

У відповідності до ст.20 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, що на момент проведення фактичної перевірки позивач не був платником єдиного податку, перебував на загальній системі оподаткування, обліку та звітності, а тому на нього поширюються вимоги п.12 ст.3 та ст.20 вищевказаного Закону.

При цьому, факт не проведення розрахункової операції на суму 360грн. через РРО з фіскальним режимом роботи та невидачі фіскального чека покупцю підтверджено актом фактичної перевірки, а також допитаними відповідними свідками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , якими відповідно до приписів п.80.4 ст.80 ПК України перед початком фактичної перевірки була здійснена контрольна розрахункова операція на вказану суму. Через РРО вказана операція проведена не була, фіскальний чек не видано. Замість фіскального чека перевіряючим, що здійснювали контрольну розрахункову операцію, видано рахунок-замовлення на вказану суму, який не є фіскальним чеком.

При цьому, вказане порушення позивач ані у позові, ані під час судового розгляду також жодним доказом не спростував.

Також, судова колегія зазначає, що проведення розрахункових операцій через РРО без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД також підтверджується актом фактичної перевірки та інформацією з системи «Податковий блок» (а.с.105). Вказане порушення позивач жодним чином не спростовує, доказів на спростування цього порушення суду також не надав.

Що стосується порушення обліку товарних запасів за місцем реалізації, а саме: відсутність накладних та інших супровідних документів на товар, який знаходиться на реалізації згідно відомості на загальну суму 17 710грн., то судова колегія зазначає, як вбачається з додатку до Акта перевірки від 26.11.2020р. за №2119/15/Ю/РРО/ НОМЕР_1 (а.с.102-103), не облікованим ФОП ОСОБА_1 в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » товаром є низка алкогольних напоїв на загальну вартість - 17 710грн..

При цьому, про наявність відповідних документів та про обставини придбання позивачем необлікованого товару, що перебував на реалізації під час перевірки, позивач не зазначав та не надавав, що викликає у суду обґрунтовані сумніви щодо існування таких документів на момент проведення фактичної перевірки.

Отже, оскільки позивачем не було обліковано належним чином товар, який реалізовувався, на загальну суму 17 710грн., відповідач правомірно застосував до позивача штрафні санкції за порушення вимог п.12 ст.3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» у подвійному розмірі не облікованого товару.

Що стосується посилань апелянта на те, що фактична перевірка в порушення вимог п.80.7 ст.80 ПК України проведена за його відсутності, то судова колегія вважає такі посилання необґрунтованими, виходячи з наступного.

Так, приписами п.80.7 ст.80 ПК України визначено, що фактична перевірка проводиться у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Відтак, судова колегія зазначає, що присутність під час перевірки бармена ОСОБА_2 , сторонами не заперечувалося та підтверджено під час судового розгляду, підтверджує законність проведення такої перевірки. При цьому, присутність посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника вказаною нормою не вимагається, оскільки застосування сполучника «або» передбачає необхідність присутності однієї з перелічених у вказаній статті осіб.

Що стосується посилань апелянта на невручення до початку перевірки наказу на перевірку, то судова колегія вважає такі посилання необґрунтованими, оскільки згідно приписів п.81.1 ст.81 ПК України перевіряючими було складено акт відмови поставити підпис у направленні на проведення перевірки від 17.11.2020р., згідно якого бармен ОСОБА_2 , що проводила розрахункові операції, після ознайомлення з наказом на перевірку та направленнями відмовилася поставити свій підпис у направленні (а.с.58).

Враховуючи вищевказане, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що податковий орган при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення діяв в межах компетенції, визначеної законом, вірно встановив факти правопорушення і визначив розміри фінансових санкцій, у зв`язку з чим підстави для його скасування відсутні.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,316 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 травня 2021р. залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 18 жовтня 2021р.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв