Справа № 500/6265/21
Суддя: Осташ Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2021-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/6265/21

18 жовтня 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Осташа А. В. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про скасування постанови №64955300 від 27.07.2021,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Військової частини НОМЕР_1 (далі - позивач) до Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) (далі - відповідач) про скасування постанови про накладення штрафу від 27.07.2021 у виконавчому провадженні №64955300.

На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що на виконання виконавчого листа №500/1915/20 виданого Тернопільським окружним адміністративним судом від 25.02.2021, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №64955300. Зокрема, зазначає, що на виконання рішення суду про зобов`язанння військової частини нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 07.10.2016, військова частина здійснила нарахування сум індексації на підставі чинного законодавства, про що повідомила державного виконавця. Оскільки, згідно розрахунку військової частини НОМЕР_1 нараховані суми індексації за вказаний період склали 0,00 грн, отже, підлягали виплаті ОСОБА_1 суми індексації у розмірі 0,00 грн.

Таким чином, військова частина НОМЕР_1 ще до відкриття виконавчого провадження №64955300 від 25.03.2021 виконала рішення Тернопільського окружного адміністративного суду у справі №500/1915/20, про що повідомила відповідача.

Проте, незважаючи на повідомлення відповідача про виконання судового рішення, посадовою особою державної виконавчої служби 27.07.2021 винесено постанову у виконавчому провадженні №64955300, якою накладено на боржника - військову частину НОМЕР_1 , штраф у розмірі 5100,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, позивач вважає, що вказана постанова є протиправною, оскільки військова частина вчинила всіх необхідних та залежних від нього заходів та в межах наданих повноважень по виконанню рішення суду.

Враховуючи зазначене, позивач просив визнати протиправною та скасувати оскаржувану постанову.

Ухвалою суду від 04.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі з врахуванням особливостей, визначених статтею 287 КАС України та призначено у справі судове засідання на 18.10.2021.

Відповідач подав до суду 18.10.2021 відзив на позовну заяву, в якій просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, зокрема зазначає, що Військовою частиною НОМЕР_1 не виконано рішення суду по справі №500/1915/20, доказів поважності невиконання ним нею не надано, а тому вважає, що оскаржувана постанова про накладення штрафу, є правомірною.

Представники сторін в судове засідання 18.10.2021 не прибули, подали клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Згідно ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Частиною 9 ст. 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються та матеріали виконавчого провадження, суд встановив таке.

Так, суд встановив, що на примусовому виконанні у відповідача перебуває виконавче провадження №649553000 з примусового виконання виконавчого листа №500/1915/20 від 25.02.2021, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом про зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 07.10.2016.

Вимогою державного виконавця №4678/04.1-24 від 13.05.2021, керуючись ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», боржника зобов`язано виконати вимоги виконавчого листа №500/1915/20, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом в повному обсязі, про що повідомити державного виконавця письмово протягом 10 робочих днів.

На адресу відповідача надійшов лист Військової частини НОМЕР_1 №4646 від 22.07.2021 з якого встановлено, що нарахована індексація за період з грудня 2015 по жовтень 2016 відповідно до норм та правил, визначених порядком №1078 становить 0,00 грн щомісячно.

Проте, керуючись вимогами статті 63,75 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем 27.07.2021 на боржника накладено штраф в розмірі 5100 грн, про що винесено постанову про накладення штрафу від 27.07.2021 №64955300.

Постановою про накладення штрафу від 27.07.2021 зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10-ти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду.

Вимогою державного виконавця №8158/04.1-24 від 27.07.2021, керуючись ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», боржника зобов`язано виконати вимоги виконавчого листа №500/1915/20, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом в повному обсязі, про що повідомити державного виконавця письмово протягом 10 робочих днів.

Вказаною постановою про накладення штрафу зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів.

Не погоджуючись із винесеною постановою про накладення штрафу, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Проаналізувавши положення чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд зробив висновки задоволення позову повністю, з таких підстав.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 2 червня 2016 року (надалі Закон № 1404-VIII).

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно з п.п. 1-1-1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, серед іншого виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; судові накази.

Частиною 1 статті 5 цього Закону встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, крім певних випадків.

Згідно з п. 5,6 ст. 26 Закону № 1404, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно з положень ст. 27 Закону України Про виконавче провадження, у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Частиною 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Згідно зі ст. 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 75 Закону №1404-VIII, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Суд звертає увагу, що постанови про накладення штрафу за невиконання судового рішення можуть бути винесені лише за умови, що судове рішення не виконано та не виконано без поважних причин, тобто коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Так, суд встановив, що оскаржувану постанову про накладення на боржника штрафу винесено відповідачем саме за невиконання рішення суду.

З такою позицією відповідача, суд не погоджується, виходячи з наступного.

Як випливає із матеріалів справи, рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 05.10.2020 у справі №500/1915/20 військову частину НОМЕР_1 зобов`язано нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 07.10.2016, про що виданий відповідний виконавчий лист.

На виконання зазначених документів військова частина НОМЕР_1 здійснила нарахування сум індексації на підставі чинного законодавства, про що повідомила державного виконавця.

Згідно розрахунку військової частини НОМЕР_1 нараховані суми індексації за вказаний період склали 0,00 грн, отже, підлягали виплаті ОСОБА_1 суми індексації у розмірі 0,00 грн, про що повідомила відповідача.

Однак, суд не погоджується з такою позицією відповідача, оскільки відсутні підстави стверджувати, що рішення суду позивачем не виконане, зокрема, матеріалами справи підтверджеНа виконання зазначених документів військова частина НОМЕР_1 здійснила нарахування сум індексації на підставі чинного законодавства, про що повідомила державного виконавгідно розрахунку військової частини НОМЕР_1 нараховані суми індексації за вказаний період склали 0,00 грн, отже, підлягали виплаті ОСОБА_1 суми індексації у розмірі 0,00 грн.Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 05.10.2020 у справі №500/1915/20 військову частину НОМЕР_1 зобов`язано нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 07.10.2016, про що виданий відповідний виконавчий лист.

Таким чином, позивач вважає, що покладені судом зобов`язання виконані ним в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень покладених на Військову частину.

Розглядаючи вказане повідомлення позивача, відповідач дійшов висновку щодо невиконання ним рішення суду. Таким чином, невиплата індексації є протиправною та свідчить про невиконання рішення суду без поважних причин.

Оцінюючи наведені доводи, суд приоходить до висновку, що рішення суду по справі №500/1915/20 виконано, оскільки після нарахування на користь ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 07.10.2016 сума до виплат склала - 0,00 грн то виплачувати йому не було що.

Таким чином, враховуючи те, що відповідачем здійснено нарахування індексації грошового забезпечення, яка становила 0,00 грн, суд вважає, що відсутні правові підстави для накладення штрафу, оскільки відповідна сума не підлягає до виплати.

Враховуючи вищевикладені та встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що відповідач при прийнятті оскаржуваної постанови діяв не на підставі вимог, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», відповідачем не доведено, що позивач не виконав рішення суду, у зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає визнанню протиправною та має бути скасована в судовому порядку.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладені встановлені та з`ясовані обставини, суд доходить висновку, що позовні вимоги належать задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Чаплюк О.Р., ВП №64955300 від 27.07.2021 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн.

3. Стягнути на користь Військової частини НОМЕР_1 сплачену суму судового збору в розмірі 2270,00 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини шостої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 19 жовтня 2021 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Військова частина НОМЕР_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач:

- Південно-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (місцезнаходження/місце проживання: вул. Грюнвальдська, 11,м. Івано-Франківськ,76018 код ЄДРПОУ/РНОКПП 43316386);

Головуючий суддя Осташ А.В.