Справа № 420/10282/21
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2021-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

за участі секретаря Загрійчук О.В.

представника позивача Баєнко Я.В.

представника відповідача Буханова Ю.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження (у відкритому судовому засіданні по суті) справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Науково - виробнича компанія «Укрекопром» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково - виробнича компанія «Укрекопром» до Головного управління ДПС в Одеській області в якому позивач просить:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управлінню ДПС в Одеській області № від 24.05.2021 року;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № від 24.05.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, ГУ ДПС в Одеській області проведена документальна планова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково - виробнича компанія «Укрекопром», , з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2019 року по 31.12.2020 року.

За результатами перевірки складено Акт документальної планової виїзної податкової перевірки від 19.04.2021 р. № 7832/15-32-07-01/17/39624900 та податкові повідомлення-рішення від 24.05.2021 № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 2 548 623 гривні та від 24.05.2021р. № на суму грошових зобов`язань зі сплати податку на прибуток у сумі 2 651 661 гривень.

Не погоджуючись із Актом документальної планової виїзної податкової перевірки від 19.04.2021 р. № 7832/15-32-07-01/17/39624900 та податковими повідомленнями-рішеннями, вважаючи їх неправомірними та такими, що складені на підставі припущень та надуманих порушень позивач звернувся до суду.

Так, перевірку проведено на підставі документів, які були надані ТОВ «НВК «Укрекопром»: договори, акти здавання-приймання послуг, рахунки, акти звірки та інші. Проте, первинні документи, що були надані до перевірки, податковим органом не були прийняті до уваги.

Протягом всього акту перевірки зазначено, що пояснень платником податків не надано, тоді як запити на документи та пояснення подались підприємству в кінці останнього дня перевірки, щоб не залишилось часу на відповідь в межах перевірки. Разом з тим в той же день пояснення та додатково витребувані документи були надані, але надані пояснення не враховані.

Крім того, протягом всього Акту перевірки зазначено щодо кожного контрагента про відсутність руху ТМЦ, адже не надано документів. Таке твердження є протиправним, адже всі документи були надані ревізору інспектору в день запиту.

Також контролюючим органом не взято до уваги те, що по всіх господарських операціях, які піддались сумніву під час перевірки, попередньо були зареєстровані податкові накладні без зупинки та витребування додаткових документів, відповідно вони ризиковими не визнані контролюючим органом.

Крім того, по частині господарських операцій наявні рішення судів, що набрали законної сили, якими висновки контролюючого органу про те, що вони не відповідають закону чи не відбулись визнані неправомірними. Про ці рішення судів контролюючому органу відомо, але всупереч їм, повторно вказуються ті ж неправомірні висновки щодо абсолютно тих самих договорів.

Відповідачем не враховано висновки інвентаризації, яку проводили під час перевірки за участю представника контролюючого органу та яка підтвердила наявність всіх товарів та матеріалів.

Використано дані щодо підприємств, з якими відсутні правовідносини у позивача, жодного доказу щодо підтвердження своїх припущень не надано.

У тому числі, податковим органом не були прийняті до уваги положення чинного законодавства України.

Отже, висновки податкового органу, під час перевірки здійснено не спираючись на фактичні обставини справи та приписи чинного законодавства.

Процесуальні дії

Ухвалою суду від 23.06.2021 р. відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 28.07.2021 р. продовжено на тридцять днів строк для проведення підготовчого провадження.

Ухвалою суду від 22.09.2021 р. закрито підготовче провадження по адміністративній справі та призначено розгляд справи по суті на 29.09.2021 року.

19.07.2021 року за вх. № 38596/21 від ГУ ДПС в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, який обґрунтований наступним.

Головне управління ДПС в Одеській області адміністративний позов не визнає, та категорично не погоджується з доводами позивача, вважає що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

На підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.77.1 ст.77 Податкового кодексу України, п.2 ст.13 Закону України від 8 липня 2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», на підставі наказу ГУ ДПС в Одеській області від 02.03.2021 року № 1025-п, проведена планова виїзна документальна перевірка ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2019 по 31.12.2020.

В ході проведення документальної планової виїзної перевірки були встановлені наступні порушення платника податків ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ»:

п.44.1, п.44.2 ст.44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, п. 2 ст. 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16 липня 1999 року, п.6, п.7, пп.9.4 п.9 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів країни від 31 грудня 1999 р. N318, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за N27/4248, зі змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся на суму 2298075 грн.

п. 44. 1, ст. 44, ч. «а» п.198.1, п.198.3, п. 198.5, ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого, занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету всього в сумі 2038898 грн.

ГУ ДПС в Одеській області звертає увагу суду, що позивач у своїй позовній заяві фактично не спростував встановлені під час перевірки порушення податкового законодавства, а лише зазначив, що всі порушення - це видумки, та міркування перевіряючих.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "УКРЕКОПРОМ", , зареєстрований у якості юридичної особи 06.02.2015 року юридичним департаментом Одеської міської ради, запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 1 054581 (а.с. 110-118, том 1).

Основним видом економічної діяльності підприємства є: Оброблення та видалення небезпечних відходів (КВЕД 38.22).

На підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.77.1 ст.77 Податкового кодексу України, п.2 ст.13 Закону України від 8 липня 2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», на підставі наказу ГУ ДПС в Одеській області від 02.03.2021 року № 1025-п, проведена планова виїзна документальна перевірка ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2019 по 31.12.2020.

За результатами перевірки складено Акт документальної планової виїзної податкової перевірки від 19.04.2021 р. № 7832/15-32-07-01/17/39624900, яким встановлені наступні порушення платника податків ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ»:

п. 44.1, п.44.2 ст.44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, п. 2 ст. 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16 липня 1999 року, п.6, п.7, пп.9.4 п.9 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів країни від 31 грудня 1999 р. N318, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за № 27/4248, зі змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся на суму 2298075 грн.

п. 44. 1, ст. 44, ч. «а» п.198.1, п.198.3, п. 198.5, ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого, занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету всього в сумі 2038898 грн.

За наслідками встановлених порушень прийнято податкові повідомлення-рішення від 24.05.2021 № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 2 548 623 гривні та від 24.05.2021р. № на суму грошових зобов`язань зі сплати податку на прибуток у сумі 2 651 661 гривень.

Щодо договірних відносин з TOB «ВЛЕНТЕР» , яке являлось постачальником товарів/послуг.

Між ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ТОВ «ВЛЕНТЕР» укладено Договір поставки від 03.01.2019 р. № 03/01-19-1-ВЛ.

Пунктом 4 даного договору визначено, що поставка замовленого товару здійснюється Постачальником, тобто ТОВ «ВЛЕНТЕР».

На виконання Договору надано наступні документи:

попереднє замовлення №1, специфікація №1 та акт приймання передачі №1;

попереднє замовлення №2, специфікація №2 та акт приймання передачі №2;

попереднє замовлення №3, специфікація №3 та акт приймання передачі №3;

попереднє замовлення №4, специфікація №4 та акт приймання передачі №4;

попереднє замовлення №5, специфікація №5 та акт приймання передачі №5;

попереднє замовлення №6, специфікація №6 та акт приймання передачі №6;

попереднє замовлення №7, специфікація №7 та акт приймання передачі №7;

попереднє замовлення №8, специфікація №8 та акт приймання передачі №8;

попереднє замовлення №9, специфікація №9 та акт приймання передачі №9;

попереднє замовлення №10, специфікація №10 та акт приймання передачі №10;

попереднє замовлення №11, специфікація №11 та акт приймання передачі №11;

рахунок на оплату №1, видаткова накладна №1, рахунок на оплату №36, видаткова накладна №13, видаткова накладна №14, рахунок на оплату №46, видаткова накладна №26, рахунок на оплату №48, видаткова накладна №27, рахунок на оплату №49, видаткова накладна №28, рахунок на оплату №50, видаткова накладна №29, рахунок на оплату №47, видаткова накладна №30, рахунок на оплату №53, видаткова накладна №32, рахунок на оплату №61, видаткова накладна №61, рахунок на оплату №84, видаткова накладна №62, податкові накладні №8, 37, 51, 16, 18, 19, 20, 21, 38, 7, 24, витяги з реєстру податкових накладних №50483, 50482, 51352, 52218, 52185, 54423, 52774, платіжні доручення №105, 204, 280, 301, 297, 296, 362, 443, 442, 451, 529, 601, 1192, карточка счета 631 за січень 2019-грудень 2020 р.

Щодо договірних відносин з ТОВ «ПБК-ЕКЛІПС» .

Між ТОВ «ПБК-ЕКЛІПС» та ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» укладено Договір будівельного підряду від 09.07.2019 р. № БУД2907-19.

Відповідно до умов договору, ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» доручає, а ТОВ «ПБК-ЕКЛІПС» зобов`язується з власних матеріалів на власний ризик виконати роботи з облаштування території та ремонту складського приміщення на об`єкті Замовника за адресою: 21-й км Старокиївського шосе, територія Красносільської сільської ради, 55/1.

На виконання Договору надані наступні документи:

протоколи узгодження договірної ціни, договірна ціна на улаштування бетонних плит за адресою: 21-й км Старокиївського шосе, територія Красносільської сільської ради, 55/1, довідка про вартість виконаних робіт та витрати, Акт №1 приймання виконаних будівельних робіт, підсумкова відомість ресурсів, локальний кошторис на будівельні роботи №2-1-1, договірна ціна на демонтаж та заміну зношених бетонних плит за адресою: 21-й км Старокиївського шосе, територія Красносільської сільської ради, 55/1, довідки про вартість виконаних робіт, акти приймання виконаних будівельних робіт, підсумкові відомості ресурсів, локальні кошториси, акт приймання передачі матеріалів.

Між ТОВ «ПБК-ЕКЛІПС» та ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» укладено Договір поставки від 02.12.2019 р. № Т12.19.

На виконання договору надані наступні документи:

попереднє замовлення, специфікація, рахунок на оплату №206 видаткова накладна №206, податкова накладна №99,100, 115, 206, Витяг з Єдиного реєстру податкових накладних №58232, 59155, 52819, платіжні доручення №1290, 1331, 1380, 50, карточка счета 631 січень 2019-грудень 2020 р.

Щодо договірних відносин з ТОВ «СТІЛ ГЛОБА» попередня назва ТОВ «КЕРУШ БАЙТ»,

Між TOB «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ТОВ «КЕРУШ БАЙТ» укладено Договір поставки від 19.07.2019 р. № Т1907-19.

На виконання договору надані наступні документи:

попереднє замовлення №1, специфікація №1 та акт приймання передачі №1;

попереднє замовлення №2, специфікація №2 та акт приймання передачі №2;

попереднє замовлення №3, специфікація №3 та акт приймання передачі №3;

попереднє замовлення №4, специфікація №4 та акт приймання передачі №4;

попереднє замовлення №5, специфікація №5 та акт приймання передачі №5;

попереднє замовлення №6, специфікація №6 та акт приймання передачі №6;

попереднє замовлення №7, специфікація №7 та акт приймання передачі №7;

попереднє замовлення №8, специфікація №8 та акт приймання передачі №8;

рахунки на оплату №57, 177, 50, 56, 149, 151, 158, 169;

видаткові накладні №57, 177, 50, 56, 149, 151, 158, 169.

Між TOB «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ТОВ «КЕРУШ БАЙТ» укладено Договір оренди будівельних машин та механізмів від 15.08.2019 р. № ПШл-08-19.

На виконання Договору надані наступні документи:

протокол узгодження ціни;

замовлення №1, рахунок на оплату №154, акт надання послуг №154, податкова накладна №57, 177, 50, 70, 149, 151, 154, 158, 169, витяг з Єдиного реєстру податкових накладних №57664, 58325, 59161, 59178, 46714; платіжні доручення №1169, 1301, 1379, 1382, 1573, 1572, 2470, 2471, карточка счета 631.

Щодо договірних відносин з ТОВ «ІНГУАЛ-АГРОТРАНС КОМПАНІ» .

Між TOB «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ТОВ «ІНГУАЛ-АГРОТРАНС КОМПАНІ», , укладено договір постачання товару від 02.09.2019 №Т09/19.

На виконання Договору надані наступні документи:

попереднє замовлення №1, специфікація №1 та акт приймання передачі №1;

попереднє замовлення №2, специфікація №2 та акт приймання передачі №2;

попереднє замовлення №3, специфікація №3 та акт приймання передачі №3;

попереднє замовлення №4, специфікація №4 та акт приймання передачі №4;

попереднє замовлення №5, специфікація №5 та акт приймання передачі №5;

попереднє замовлення №6, специфікація №6 та акт приймання передачі №6;

попереднє замовлення №7, специфікація №7 та акт приймання передачі №7;

попереднє замовлення №8, специфікація №8 та акт приймання передачі №8;

попереднє замовлення №9, специфікація №9 та акт приймання передачі №9;

попереднє замовлення №10, специфікація №10 та акт приймання передачі №10;

попереднє замовлення №11, специфікація №11 та акт приймання передачі №11;

попереднє замовлення №12, специфікація №12 та акт приймання передачі №12;

попереднє замовлення №13, специфікація №13 та акт приймання передачі №13;

рахунки на оплату №26, 14, 52, 53, 76, 77, 78, 135, 136, 134, 133, 137, 138;

видаткові накладні №26, 14, 52, 53, 76, 77, 78, 135, 136, 134, 133, 137, 138;

Між TOB «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ТОВ «ІНГУАЛ-АГРОТРАНС КОМПАНІ», , укладено договір постачання товару від 02.12.2019 №Шл12-19.

На виконання Договору надані документи:

попереднє замовлення №1, специфікація №1 та акт приймання передачі №1;

рахунок на оплату №97;

видаткова накладна №97.

Між TOB «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ТОВ «ІНГУАЛ-АГРОТРАНС КОМПАНІ», , укладено договір оренди будівельних машин і механізмів від 02.12.2019 №ШлКр12-19.

На виконання Договору надані документи:

протокол узгодження ціни;

замовлення №1, рахунок на оплату №98, акт надання послуг №98.

Між TOB «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ТОВ «ІНГУАЛ-АГРОТРАНС КОМПАНІ», , укладено договір надання послуг з розвантаження відходів від 02.09.2019 №ПРВ_09/19.

На виконання Договору надані документи:

протокол узгодження ціни;

замовлення №1, 2, 3, 4, 5;

рахунки на оплату №21, 22, 23, 24, 25;

акти надання послуг №21, 22, 23, 24, 25.

Також на виконання договорів між TOB «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ТОВ «ІНГУАЛ-АГРОТРАНС КОМПАНІ» , постачання товару від 02.09.2019 №Т09/19, від 02.12.2019 №Шл12-19, оренди будівельних машин і механізмів від 02.12.2019 року №ШлКр12-19, надання послуг з розвантаження відходів від 02.09.2019 року №ПРВ09-19 надані:

податкові накладні №26, 24, 14, 52, 53, 76, 77, 78, 97, 98, 133, 134, 135, 136, 137, 138, 21, 22, 23, 25;

витяги з Єдиного реєстру податкових накладних №47986, 48706, 49493, 52286, 52671, 52837, 47986;

платіжні доручення №1913, 2016, 2015, 2189, 2188, 2187, 2370, 2402, 2401, 2518, 2546, 1774, 1776, 1775, 49, 48, 47, 46, 45, 44, 1022;

карточка счета 631 січень 2019 - грудень 2020 р.

Щодо договірних відносин з ТОВ «ФІНІТІ ОПТ», .

Між TOB «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ТОВ «ФІНІТІ ОПТ» укладено договір постачання товару від 02.01.2020 №Т-2020.

На виконання договору надані документи:

попереднє замовлення №1, специфікація №1 та акт приймання передачі №1;

попереднє замовлення №2, специфікація №2 та акт приймання передачі №2;

попереднє замовлення №3, специфікація №3 та акт приймання передачі №3;

попереднє замовлення №4, специфікація №4 та акт приймання передачі №4;

попереднє замовлення №5, специфікація №5 та акт приймання передачі №5;

попереднє замовлення №6, специфікація №6 та акт приймання передачі №6;

рахунки на оплату №21, 46, 47, 53, 92, 50;

видаткові накладні №21, 46, 47, 53, 92, 50.

Між TOB «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ТОВ «ФІНІТІ ОПТ» укладено договір надання послуг з розвантаження відходів від 01.08.2020 №ПРВ-2020.

На виконання договору надані документи:

протокол узгодження ціни;

замовлення послуг №1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25;

рахунки на оплату №1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 16, 3, 17, 18, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 85, 107;

акти надання послуг №1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 16, 3, 17, 18, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 85, 107.

Також на виконання договорів між TOB «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ТОВ «ФІНІТІ ОПТ» постачання товару від 02.01.2020 №Т-2020 та надання послуг з розвантаження відходів від 01.08.2020 №ПРВ-2020 надані:

податкові накладні №21, 47, 46, 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 53, 76, 77, 78, 80, 81, 79, 16, 17, 18, 3, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 85, 50, 92, 107;

витяги з Єдиного реєстру податкових накладних №54933, 54966, 62179, 62176, 62282, 63267, 62832, 63365, 63288, 63047, 63448;

платіжні доручення №375, 1560, 1940, 1939, 1938, 1937, 1936, 1935, 1934, 1955, 2050, 2227, 2262, 2261, 2260, 2259, 2258, 2257, 2256, 2285, 2343, 2365, 2364;

карточка счета 631 січень 2019 - грудень 2020 р.

Щодо договірних відносин з ТОВ «ФАН-ПРОДУКТ», .

Між ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ТОВ «ФАН-ПРОДУКТ» укладено Договір постачання товару від 02.11.2020 р.11/2020-Тов.

На виконання договору надані документи:

попереднє замовлення №1, специфікація №1 та акт приймання передачі №1;

видаткова накладна №РН-1116117;

попереднє замовлення №2, специфікація №2 та акт приймання передачі №2;

видаткова накладна №РН-1117/24;

попереднє замовлення №3, специфікація №3 та акт приймання передачі №3;

видаткова накладна №РН-1119/20;

рахунки на оплату № РН-1119/20, РН-1117/24, РН-1116117;

податкові накладні №371, 320, 322;

витяг з Єдиного реєстру податкових накладних №66799;

платіжні доручення №3090, 3089, 3088;

карточка счета 631 січень 2019 - грудень 2020 р.

Щодо договірних відносин з ТОБ «ПОСТ УКРТРАНС», .

Між TOB «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ТОВ «ПОСТ УКРТРАНС» укладено Договір постачання товару від 01.10.2020 р. №Тов-10-20.

На виконання договору надані документи:

попереднє замовлення №1, специфікація №1;

попереднє замовлення №2, специфікація №2;

попереднє замовлення №3, специфікація №3;

попереднє замовлення №4, специфікація №4;

рахунки на оплату №7, 8, 5, 55;

видаткові накладні №7, 8, 5, 55.

Між TOB «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ТОВ «ПОСТ УКРТРАНС» укладено Договір надання послуг з розвантаження відходів від 01.10.2020 №20-П-20.

На виконання договору надані документи:

протокол узгодження ціни;

замовлення №1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22;

рахунки на оплату №4, 5, 11, 12, 13, 15, 16, 8, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 60, 61, 66, 74, 78, 80, 81, 94;

акти надання послуг №4, 5, 11, 12, 13, 15, 16, 8, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 60, 61, 66, 74, 78, 80, 81, 94.

Також на виконання договорів між TOB «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ТОВ «ПОСТ УКРТРАНС» постачання товару від 01.10.2020 р. №Тов-10-20 та надання послуг з розвантаження відходів від 01.10.2020 №20-П-20 надані:

податкові накладні №4, 5, 7, 8, 11, 12, 13, 15, 16, 8, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 5, 55, 60, 61, 66, 74, 78, 80, 81, 94;

витяги з Єдиного реєстру податкових накладних №65797, 65869, 66935, 66882, 67427, 67509;

платіжні доручення №2885, 2886, 2883, 2884, 2882, 3139, 3143, 3144, 3145, 3146, 3148, 3153, 3151, 3152, 3150, 3154, 3155, 3149, 3245;

карточка счета 631 січень 2019 - грудень 2020 р.

Щодо договірних відносин з ПП «КУПРУМТОРГ», .

Між TOB «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ПП «КУПРУМТОРГ» укладено Договір поставки від 02.04.2019 р. №04/02.19-ДТ та договір відповідального зберігання від 14.02.2019 року №15-Х.

На виконання договорів надано:

видаткові накладні №15, 21, 26, 31, 22, 25, 71, 72, 73;

ТТН на відпуск нафтопродуктів №15, 26, 31/1, 31/2, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38;

акт передачі-приймання матеріальних цінностей на відповідальне зберігання №21, 31, 22, 25, 71, 72, 73;

акт повернення товару з відповідального зберігання №31/1, 31/2, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38;

податкові накладні №15, 21, 26, 31, 22, 25, 71, 72, 73;

витяги з Єдиного реєстру податкових накладних №51352, 52186, 52420, 54178;

платіжні доручення №1194, 1193, 1016, 983, 925, 733, 596, 303, 363, 376, 421, 420, 453, 452;

карточка счета 631 січень 2019 - грудень 2020 р.

Щодо договірних відносин з TОB «АЛЬФОРНО ГРУПП», .

Між ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ТОВ «АЛЬФОРНО ГРУПП» укладено Договір поставки від 02.01.2020 р. №Т-2020.

На виконання надано:

попереднє замовлення №1, специфікація №1, рахунок на оплату №194, видаткова накладна №194, податкова накладна №975, 194, розрахунок коригування №197 до п/н 975, платіжне доручення №185, 235, карточка счета 631 січень 2019 - грудень 2020 р.

Щодо договірних відносин з ТОВ «НАЙТЛОНГ», .

Між TOB «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ТОВ «НАЙТЛОНГ» укладено Договір оренди приладів, устаткування й інших технічних засобів від 01.12.2020 №В-20.

На виконання надано замовлення, рахунок на оплату №ОУ-1222/10, акт надання послуг №ОУ-1222/10.

Між TOB «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ТОВ «НАЙТЛОНГ» укладено Договір про надання послуг від 01.12.2020 №П-20.

На виконання договору надані рахунок на оплату №ОУ-1222/16, акт надання послуг № ОУ-1222/16, рахунок на оплату №ОУ-1222/19, акт надання послуг № ОУ-1222/19.

Між TOB «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ТОВ «НАЙТЛОНГ» укладено Договір про надання послуг з технічного обслуговування обладнання від 01.12.2020 р. №РТО-20.

На виконання договору надані специфікація №1, акт приймання-передачі запасних частин, специфікація №2, рахунок на оплату № ОУ-1222/28, акт надання послуг №ОУ-1222/28, рахунок на оплату № ОУ-1222/31, акт надання послуг №ОУ-1222/31, податкові накладні №1211, 1210, 1209, 1212, 308, витяг з Єдиного реєстру податкових накладних №70441, карточка счета 631 січень 2019 - грудень 2020 р.

Щодо договірних відносин з ТОВ «ФОКС ЮНІОН», .

Між ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ТОВ «ФОКС ЮШОН» укладено Договір поставки від 02.12.2019 р. ЖГ12-19.

На виконання надані:

попереднє замовлення №1, специфікація №1 та акт приймання передачі №1;

попереднє замовлення №2, специфікація №2 та акт приймання передачі №2;

рахунки на оплату №572, 555;

видаткові накладні №572, 555;

податкові накладні №572,555 та витяг з Єдиного реєстру податкових накладних №52880;

платіжні доручення №113, 114;

карточка счета 631 січень 2019 - грудень 2020 р.

Щодо договірних відносин з ТОВ «НОВАЦІЯ КОМ», .

Між TOB «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ТОВ «НОВАЦІЯ КОМ» укладено Договір надання послуг з розвантаження відходів від 02.11.2020 р. №11/2020-Р.

На виконання надані:

протокол узгодження ціни;

замовлення послуг №1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10;

рахунки на оплату №ОУ-1117/05, №ОУ-1118/03, №ОУ-1119/04, №ОУ-1120/03, №ОУ-1123/06, №ОУ-1125/04, №ОУ1126/07, №ОУ-1216/03, №ОУ-1223/01, №ОУ-1225/05;

акти надання послуг №ОУ-1117/05, №ОУ-1118/03, №ОУ-1119/04, №ОУ-1120/03, №ОУ-1123/06, №ОУ-1125/04, №ОУ1126/07, №ОУ-1216/03, №ОУ-1223/01, №ОУ-1225/05;

податкові накладні №81, 80, 76, 79, 78, 77, 75, 115, 114, 113;

витяги з Єдиного реєстру податкових накладних №66799, 69764;

платіжні доручення №3091, 3092, 3093, 3094, 3095, 3096, 3097 та карточка счета 631 січень 2019 - грудень 2020 р.

Щодо договірних відносин з ТОВ «НВП «СВІТОЧ», .

Між TOB «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ТОВ «НВП «СВІТОЧ» укладено Договір постачання від 01.12.2020 р. №РМ-20.

На виконання договору надані:

попереднє замовлення №1, специфікація №1 та акт приймання передачі №1;

попереднє замовлення №2, специфікація №2 та акт приймання передачі №2;

попереднє замовлення №3, специфікація №3 та акт приймання передачі №3;

попереднє замовлення №4, специфікація №4 та акт приймання передачі №4;

рахунки на оплату №РН-1216/07, №РН-1221/03, №РН-1229/03, №РН-1230/03;

видаткові накладні №РН-1216/07, №РН-1221/03, №РН-1229/03, №РН-1230/03;

податкові накладні №29, 28, 30, 31;

витяг з Єдиного реєстру податкових накладних №70401.

Щодо договірних відносин з ТОВ «ІН-ВЕСТА», .

Між TOB «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ТОВ «ІН-ВЕСТА» укладено Договір поставки від 20.02.2029 р. №20-02/19.

На виконання надані:

попереднє замовлення №1, специфікація №1 та акт приймання передачі №1;

попереднє замовлення №2, специфікація №2 та акт приймання передачі №2;

попереднє замовлення №3, специфікація №3 та акт приймання передачі №3;

рахунки на оплату №ПЛ000000024, ПЛ000000023, 269, 273;

видаткові накладні №269, 273;

податкові накладні №5, 49, 50;

витяги з Єдиного реєстру податкових накладних №52178, 56976;

платіжні доручення №380, 1074, 1121, 1191.

Щодо договірних відносин з ТОВ «СВЄТСТРОЙ», .

Між TOB «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ТОВ «СВЄТСТРОЙ» укладено договір надання послуг з розвантаження відходів від 04.01.2019 року №04/01.19.

На виконання надано: протокол узгодження ціни, замовлення послуг №1-128, рахунки на оплату №ВЛ000000017, №ВЛ000000019, №ВЛ000000021, №ВЛ000000020, №ВЛ000000022, №ВЛ000000030, №ВЛ000000038, №ВЛ000000035, №ВЛ000000039, 80, 82, 83, 84, 87, 124, 126, 154, №ПЛ000000027, №ПЛ000000028, №ПЛ000000029, 172, №ПЛ000000030, 178, 184, 189, 191, 196, 199, 202, 206, 211, 214, 218, 220, 492, 495, 550, 555, 565, 493, 494, 497, 498, 612, 613, 614, 615, 624, 627, 629, 631, 633, 639, 642, 645, 648, 650, 655, 658, 662, 667, 740, 741, 745, 746, 742, 743, 806, 744, 807, 808, 809, 810, 811, 892,893, 894, 895, 896, 897, 898, 899, 915, 916, 917, 918, 919, 920, 990, 991, 992, 993, 994, 995, 1117, 1118, 1119, 1120, 1121, 1122, 1123, 1124, 1219, 1220, 1221, 1222, 1223, 1224, 1225, 1226, 1389, 1390, 1391, 1392, 1393, 1394, 1395, 1396, 1397, 1604, 1605, 1606, 1607, 1608, 1609, 1610, 1611; акти надання послуг № 15, 16, 17, 18, 19, 20, 22, 21, 23, 24, 80, 82, 83, 84, 87, 124, 126, 154, №ПЛ000000027, №ПЛ000000028, №ПЛ000000029, 172, 173, 178, 184, 189, 191, 196, 199, 202, 206, 211, 214, 218, 220, 492, 495, 550, 555, 565, 493, 494, 497, 498, 612, 613, 614, 615, 624, 627, 629, 631, 633, 639, 642, 645, 648, 650, 655, 658, 662,667, 740, 741, 745, 746, 742, 743, 806, 744, 807, 808, 809, 810, 811, 892, 893, 894, 895, 896,897, 898, 899, 915, 916, 917, 918, 919, 920, 990, 991, 992, 993, 994, 995, 1117, 1118, 1119, 1120, 1121, 1122, 1123, 1124, 1219, 1220, 1221, 1222, 1223, 1224, 1225, 1226, 1389, 1390, 1391, 1392, 1393, 1394, 1395, 1396, 1397, 1604, 1605, 1606, 1607, 1608, 1609, 1610, 1611; податкові накладні 10, 11, 13, 32, 28, 33, 35, 37, 36, 68, 84, 81, 82, 83, 85, 116, 120, 154, 172, 179, 180, 182, 183, 184, 185, 191, 192, 244, 288, 291, 294, 300, 303, 304, 306, 492, 495, 500, 555, 565, 493, 494, 497, 498, 612, 613, 614, 615, 624, 627, 629, 631, 676, 677, 678, 679, 680, 681, 682, 683, 684, 685, 740, 741, 745, 746, 742, 743, 744, 806, 807, 808, 809, 810, 811, 892, 893, 894, 895, 896, 897, 898, 899, 915, 916, 917, 918, 919, 920, 990, 991, 992, 993, 994, 995, 1117, 1118, 1119, 1120, 1121, 1122, 1123, 1124, 1219, 1220, 1221, 1222, 1223, 1224, 1225, 1226, 1389, 1390, 1391, 1392, 1393, 1394, 1395, 1396, 1397, 1604, 1605, 1606, 1607, 1608, 1609, 1610, 1611; витяги з Єдиного реєстру податкових накладних №52219, 52217, 52212, 50215, 51346, 52186, 52420, 52716, 53508, 55356, 56154, 56871, 57498, 58087, 59100, 46522, 48620, 48619, 49147, 50731, 51159, 51906, 52819; платіжні доручення №124, 125, 126, 127, 163, 164, 165, 166, 217, 218, 259, 260, 261, 262, 263, 360, 361, 449, 450, 550, 551, 597, 614, 785, 786, 787, 857, 858, 859, 874, 875, 938, 939, 940, 987, 988, 989, 990, 1124, 1125, 1126, 1127, 1195, 1196, 1197, 1198, 1248, 1249, 1250, 1251, 1252, 1253, 1254, 1255, 1256, 1257, 1361, 1362, 1475, 1476, 1477, 1478, 1479, 1480, 1823, 1824, 1825, 1966, 1967, 1968, 1969, 1970, 1971, 1972, 1973, 2122, 2123, 2124, 2125, 2126, 2211, 2212, 2213, 2214, 2215, 2216, 2217, 2219, 2371, 2372, 2373, 2422, 2423, 2424, 2425, 2426, 2427, 2428, 2429, 2430, 2431, 52, 53.

Між TOB «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ТОВ «СВЄТСТРОЙ» укладено Договір про надання клінінгових послуг від 05.03.2019 року №05/03.19.

На виконання надані: перелік виконуваних робіт, рахунок на оплату №155, 164, акт надання послуг №155, 164, п/н №155, 164, витяг про реєстрацію п/н №52393, платіжні доручення № 447, 448.

Між TOB «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ТОВ «СВЄТСТРОЙ» укладено Договір поставки від 02.04.2019 року №02/04.19.

На виконання договору надані:

попереднє замовлення №1, специфікація №1 та акт приймання передачі №1;

попереднє замовлення №2, специфікація №2 та акт приймання передачі №2;

рахунки на оплату №ПЛ000000043, 1021;

видаткові накладні №200, 1021;

податкові накладні №289, 1021 та витяги про реєстрацію п/н №53552, 49269;

платіжні доручення №617, 1987.

Між TOB «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ТОВ «СВЄТСТРОЙ» укладено Договір будівельного підряду від 10.06.2019 року №10/06.19.

На виконання договору надані: протоколи узгодження договірної ціни, договірна ціна, довідка про вартість виконаних робіт та витрат, акт приймання виконаних будівельних робіт, податкова накладна №556, 1206, витяг про реєстрацію п/н №57012, 51306, платіжні доручення №1077, 2220.

Між TOB «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ТОВ «СВЄТСТРОЙ» укладено Договір надання послуг від 02.07.2019 року №0207/19.

На виконання договору надані: протокол узгодження договірної ціни, специфікація №1, акт приймання-передачі №1, рахунок на оплату №605, акт надання послуг №605, податкова накладна №605, витяг про реєстрацію п/н №57449, платіжне доручення №1117.

Між TOB «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ТОВ «СВЄТСТРОЙ» укладено Договір надання послуг з розвантаження відходів від 02.01.2020 року №ПРВ-2020.

На виконання договору надані: протокол узгодження ціни, замовлення послуг №1-16, рахунки на оплату №9, 13, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 86, 87, 138, 139, 140, 141, 142; акти надання послуг №9, 13, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 86, 87, 138, 139, 140, 141, 142; податкові накладні №9, 13, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 86, 87, 138, 139, 140, 141, 142; витяги про реєстрацію п/н №53804, 53836, 54180, 54958, 54978; платіжні доручення №157, 158, 260, 373, 374, 382, 383.

Між TOB «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ТОВ «СВЄТСТРОЙ» укладено Договір постачання товару від 02.01.2020 року №Т-2020.

На виконання договору надані: попереднє замовлення № 1, специфікація № 1, рахунок на оплату № 38, видаткова накладна № 38, податкова накладна № 43, витяг про реєстрацію п/н № 54254, платіжне доручення № 294.

Між TOB «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ТОВ «СВЄТСТРОЙ» укладено Договір про надання клінінгових послуг від 02.01.2020 року №КлП-2020.

На виконання договору надані: перелік виконуваних робіт, рахунок на оплату №91, акт надання послуг №91, податкова накладна №91, витяг про реєстрацію п/н №54958, платіжне доручення №371.

Між TOB «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ТОВ «СВЄТСТРОЙ» укладено Договір поставки від 02.01.2020 року №РВм-2020.

На виконання договору надані: специфікація №1, рахунок на оплату №82, видаткова накладна №82, податкова накладна №82, витяг про реєстрацію п/н №54929, платіжне доручення №372.

Між TOB «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ТОВ «СВЄТСТРОЙ» укладено Договір надання послуг від 02.01.2020 року №РВм-2020.

На виконання договору надані: кошторис на ремонтні роботи, акт приймання-передачі матеріалів, рахунок на оплату №83, акт надання послуг, податкова накладна №83, витяг про реєстрацію п/н №54929, платіжне доручення № 8, 377, 419, 856, 917, 982, 1174, 1270, 3197.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Статтями 1 і 8 Конституції України проголошено, що Україна є правовою державою, де діє верховенство права.

У ч. 2 ст. 19 Конституції України згадано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, у ч.1 ст.68 Конституції України також згадано, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Отже, усі без виключення суб`єкти права на території України зобов`язані дотримуватись існуючого у Державі правового порядку, а суб`єкти владних повноважень (органи публічної адміністрації) додатково обтяжені ще й обов`язком виконувати доведені законом завдання виключно за наявності приводів та способом, чітко обумовленими законом.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Так, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України.

В розумінні п.п.14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України "податковий кредит" - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

При цьому, відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового Кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Виходячи з вищевикладеного, податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість має бути фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображатимуть реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування податкового кредиту з податку на додану вартість обов`язковому з`ясуванню підлягають обставини щодо руху активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції; установлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

При цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції: договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо. В обов`язковому порядку необхідно досліджувати наявність господарської мети при вчиненні відповідних дій платника податку.

Разом з тим, сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас, наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.

Крім того, окремо слід зазначити, шо представником відповідача під час дослідження письмових доказів наголошено на тому, що у відповідача наявні зауваження лише щодо договорів поставки товару через відсутність товаро-транспортних накладних. І це є єдиним порушенням позивача.

Стосовно інших господарських договорів позивача відповідач заперечень не висловив.

Щодо необхідності складання товаро-транспортних накладних.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88 затверджено Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (далі - Положення № 88).

Згідно з пунктом 2.1 цього Положення первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Пунктом 2.2 Положення № 88 передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Відповідно до частини другої статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» № 2344-III від 5 квітня 2001 року документом для здійснення внутрішніх перевезень вантажів для водія є, серед інших, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж.

Наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14 жовтня 1997 року затверджені Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні (далі - Правила № 363).

Відповідно до пункту 1 цих Правил товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

За змістом підпунктів 11.4 та 11.6 Правил № 363 товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів.

Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача, передається Перевізнику.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2009 року № 207 затверджено Перелік документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні.

За змістом пунктів 1 та 2 вказаного Переліку наявність ТТН є обов`язковою у випадку здійснення перевезень на договірних умовах. У випадку ж здійснення перевезення для власних потреб - накладна не оформлюється.

Таким чином, ТТН підтверджує факт надання послуг з перевезення товарів (якщо таке перевезення здійснюється на договірних умовах), документує рух матеріальних цінностей та є одним із доказів реальності здійснення господарської операції з постачання товарів.

Відсутність ТТН, тим не менш, не може бути самостійною підставою вважати господарську операцією такою, що не відбулася, а причини відсутності ТТН у кожному конкретному випадку мають бути досліджені судом.

Тому питання щодо наявності ТТН, а також правильності її оформлення має оцінюватися в сукупності з іншими документами, створеними в процесі здійснення господарської операції.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 29 квітня 2021 року по справі № 810/3713/16.

Як встановлено судом під час дослідженні письмових доказів, позивачем надано усі необхідні первинні документи по взаємовідносинам зі своїми контрагентами, вони не мають помилок в оформленні, не є дефектними, а тому твердження відповідача про не підтвердження здійснення господарських операції первинними документами не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні.

Щодо реєстрації податкових накладних.

Статтею 201 Податкового кодексу України визначено наступне.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Як встановлено судом, податкові накладні по взаємовідносинам позивача з його контрагентами зареєстровані після 1 липня 2017 року, їх реєстрація не зупинялась податковим органом, а тому вони є достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження в силу прямої норми закону.

Щодо вини позивача у вчиненні податкового правопорушення.

Із набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» від 16.01.2020 р. № 466-IX запроваджується нова концепція відповідальності. Вона стосується як відповідальності платників податків, так і контролюючих органів.

Відповідно до п. 109.1 ст. 109 Кодексу, податковим правопорушенням, є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (у т.ч. осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених Кодексом.

Основною відмінністю такого визначення від формулювання, яке застосовувалося до 1 січня 2021 року - у включенні до визначення податкового правопорушення критерію винного діяння (дії чи бездіяльності) платника податків.

Кодекс не містить визначення поняття «вина», однак умови за яких особа вважається винною наведені у ст. 112 Кодексу та полягають у тому, що особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.

Таким чином, умовами які визначають вину особи, у розумінні ст. 112 Кодексу є:

- встановлення можливості дотримання особою правил та норм, за порушення яких Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжиття цією особою достатніх заходів щодо їх дотримання;

- доведення контролюючим органом того, що вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

Саме можливість особою дотримуватися правил та норм, за порушення яких Кодексом передбачена відповідальність, однак не вжиття нею достатніх заходів щодо їх дотримання, через вчинення дій, які можуть бути кваліфіковані як нерозумні, недобросовісні та без належної обачності, за умови доведення цього контролюючим органом, є свідченням вини особи, у вчинені податкового правопорушення.

Кваліфікуючою ознакою податкового правопорушення є вчинення особою діяння умисно. Податкове законодавство не містить визначення «умислу, умисності діяння», однак так само як і поняття «вини», розкриває його зміст та суть.

Згідно з приписами п. 109.1 ст. 109 Кодексу діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Подібна правова позиція була викладена у Постанові Касаційного адміністративного суду від 03.05.2018р. по справі №818/1070/17, в якій зазначено: «Суд зауважує, що відповідно до пункту 109.1 статті 109 Податкового кодексу України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи… Відсутність вини платника податків, як необхідної складової податкового правопорушення, обумовила протиправність застосування штрафних (фінансових) санкцій спірними податковими повідомленнями-рішеннями.»

В 1976 році у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що для цілей Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, поняття «кримінальне обвинувачення» має автономне значення, а не обмежується лише кваліфікацією «криміналу» згідно з національним законодавством.

ЄСПЛ встановив свої критерії для визначення поняття «кримінальне обвинувачення», а саме:

критерій національного права. Тобто, чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами відповідної держави. Цей критерій є «не більше ніж відправною точкою», а отримані таким чином відомості мають лише формальну цінність;

критерій кола адресатів. Якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне;

критерій мети та тяжкості наслідків. У випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину.

Так, ще у 1976 році Рішенням «Енгель та інші проти Нідерландів» ЄСПЛ наголосив, що поняття «кримінального обвинувачення» у значенні статті 6 Конвенції має «автономне» значення і не залежить від того, чи пов`язано обвинувачення та застосовані санкції з кримінальним правопорушенням відповідно до національного законодавства, чи ні.

В рішенні суд зазначив, що держави безспірно наділені правом визнавати ті чи інші дії/бездіяльність кримінальним правопорушенням. Однак держави не наділені правом класифікувати як дисциплінарні правопорушення дії/бездіяльність, які за своєю суттю є кримінальними, та здійснювати переслідування правопорушника на дисциплінарному, а не кримінальному рівні (п. 81 Рішення ЄСПЛ «Енгель та інші проти Нідерландів»).

Тобто, ЄСПЛ визначив, що у разі, коли певні дії держави насправді мають на меті кримінальне переслідування, такі дії повинні відповідати принципам, закріпленим у ст. 6 Конвенції.

Для визначення переслідування кримінальним відповідно до Конвенції, суд застосовує наступні три критерії, що отримали назву «Критерії Енгеля» (п. 82 Рішення ЄСПЛ «Енгель та інші проти Нідерландів»):

(1) критерій національного права;

(2) критерій кола адресатів;

(3) критерій мети і тяжкості наслідків.

З огляду на позицію ЄСПЛ, варто розглянути штрафи за порушення податкового законодавства в розрізі визначених ЕСПЛ критеріїв для визначення необхідності застосування ст. 6 Конвенції при їх нарахуванні.

Перший критерій - критерій національного права є базовим, і ЕСПЛ аналізує, чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину відповідно до національних норм відповідної держави. Однак цей критерій відіграє досить незначну роль у контексті застосування гарантії справедливого судового розгляду, бо держава могла б уникати виконання вимог ст. 6 Конвенції шляхом декриміналізації злочинів.

Тому, законодавство відповідної держави є «не більше ніж відправною точкою», а отримані таким чином відомості мають лише формальну цінність (п. 82 Рішення ЄСПЛ «Енгель та інші проти Нідерландів»).

Розглядувані штрафи за порушення податкового законодавства містяться у ПКУ і за першим критерієм не відносяться до кримінального переслідування відповідно до Конвенції.

Тому такі штрафи слід розглянути далі за наступними двома критеріями. Такі критерії є альтернативними і не кумулятивними: для того, щоб стаття 6 була застосовною у справі, в якій фігурує термін «кримінальне обвинувачення», достатньо, щоб відповідне правопорушення мало «кримінальний» характер у значенні Конвенції або загрожувало відповідній особі санкціями, які за своїм характером і суворістю належать до «кримінальної» сфери, (п. 57 Рішення ЄСПЛ у справі «Лауко проти Словаччини», с. 2504- 05, п. 57).

Другим критерієм є дія норми, якою встановлюється відповідальність, за колом осіб. Якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне. В свою чергу штрафи за порушення податкового законодавства відповідно до ПКУ застосовуються до невизначеного кола осіб і, відповідно, відповідають вказаному критерію.

Однак, на цьому перевірка також не закінчується, і вона була б «ілюзорною», якщо б у цих критеріях не враховувалися мета та ступінь суворості відповідальності, якого особа ризикує зазнати (п. 82 Рішення ЄСПЛ «Енгель та інші проти Нідерландів»).

Тому третій критерій полягає в оцінці характеру та суворості відповідальності за його вчинення. Відповідно до загального правила, у випадку, якщо елемент покарання наявний, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину. В такому разі таке переслідування має відповідати, зокрема, принципам, закріпленим у ст. 6 Конвенції.

Розглядувані санкції мають на меті саме покарання особи, і таке покарання є досить суворим. Адже в спірних правовідносинах позивач здійснив усі законодавчо встановлені дії задля належного оподаткування за результатами фінансово-господарських операцій. Проте через відсутність таких документів відповідач визначає позивачеві зобов`язання.

Отже за третім критерієм, враховуючи мету та суворість, відповідальність та штрафи за ПКУ у розумінні Конвенції та практики ЄСПЛ є кримінальним переслідуванням, їх застосування повинно допускатися тільки за дотримання відповідних критеріїв.

Такі висновки підтверджуються практикою ЄСПЛ. Зокрема, приналежність податкових штрафів до кримінального переслідування визначено ще у 2001 році у Рішенні ЄСПЛ у справі «Справа J. В. проти Швейцарії» від 3 травня 2001 року, де суд вказав (п./п. 48,49), у Рішенні по справі «Остерлунд проти Фінляндії» від 10.05.2015 року. Зокрема, за законодавством Фінляндії податкові штрафи, як і в Україні, формально не відносяться до кримінального покарання, проте, застосувавши «Правила Енгеля», суд визнав такі штрафи кримінальним переслідуванням, зазначивши що:

«відповідно до фінського законодавства, податкові донарахування здійснювалися не з метою грошової компенсації завданої шкоди, а як покарання для запобігання повторному вчиненню правопорушень. Тобто податкові донарахування відігравали такий собі стримуючий фактор і мали каральний характер».

У Рішенні «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» від 23.07.2008 року, враховуючи, що за законодавством Швеції податкові штрафи також не відносяться до кримінальної відповідальності, ЕСПЛ, дослідивши їх з точки зору «Правил Енгеля», встановив (п./п. 79, 80, 82):

«податкові штрафи не є засобом фінансової компенсації витрат, які могли бути спричинені поведінкою платника податків. Адже головна мета відповідних положень законодавства - спонукати платника податків до виконання ним своїх юридичних обов`язків та покарати за ухиляння від них. Отже, такі стягнення мають запобіжний і каральний характер. Останній зазвичай є ознакою кримінального покарання.

Про кримінальний характер правопорушення свідчить також суворість потенційного та фактичного покарання. Податкові штрафи у Швеції призначаються в розмірі, пропорційному до податку, від якого платник ухилився, надавши неточну чи невідповідну інформацію. Податкові штрафи, розмір яких становить, як правило, 20 або 40 % від суми податку, від якого ухилився платник, не мають верхнього ліміту і можуть сягати Значних розмірів...

ЕСПЛ має без сумніву однозначну позицію, що штрафи за порушення податкового законодавства є кримінальним переслідуванням, яке повинно здійснюватися виключно з дотриманням приписів статті 6 Конвенції, зокрема, обов`язковості доведення вини платника.

Відповідно до положень ст.23 Кримінального кодексу України (надалі - КК України») вина особи є її психічним ставленням до вчинюваного нею діяння та відповідних наслідків у формі умислу (ст. 24 КК України) або необережності (ст. 25 КК України).

При цьому, при будь-якому виді умислу особа усвідомлює небезпечний характер свого діяння й передбачає його суспільно небезпечні наслідки, та в залежності від того прямий чи непрямий умисел - бажає їх настання або хоч і не бажає, але свідомо припускає їх настання.

В спірних правовідносинах позивачем дотримано приписів чинного податкового законодавства, всі господарські операції оформлені належним чином, більш того, підприємство задля відновлення свого імені доклало значних зусиль для відновлення первинних документів, які в рамках досудового розслідування кримінального провадження були вилучені і до теперішнього часу не повернуті.

Тобто, повністю виключається будь-які умисел та необережність як складові вини, яка є обов`язковою передумовою можливості залучення до кримінальної відповідальності.

Вина є одним із елементів складу злочину як суспільно небезпечного діяння. Саме суспільна небезпечність винного діяння, тобто злочину, відрізняє його від інших правопорушень, за які відповідальність кримінального характеру застосована бути не може.

Більш того, доведення вчинення платником податків податкового правопорушення має обов`язково супроводжуватися доведенням, зокрема, вини платника податків як однієї з головних ознак складу податкового правопорушення.

Отже, ґрунтуючись на позиції ЄСПЛ щодо відсутності вини діяння, виключають визначення податкових зобов`язань та накладення штрафних санкцій, які за своєю природою є кримінальним переслідуванням у розумінні Конвенції та практики ЄСПЛ.

Податковим органом не доведено вини позивача, оскільки позивачем подано первинні документи, а відповідачем не спростовано невідповідність таких документів чи їх дефектність.

У розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, статті 8 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України належна поза розумним сумнівом вмотивованість офіційного письмового документу владного суб`єкта є гарантією особи на доступ до суду. Незабезпечення владним суб`єктом цієї вимоги призводить до однозначної та очевидної протиправності управлінського діяння у зв`язку з дефектом у юридичній визначеності.

Такий правовий висновок сформовано ВС КАС у постанові від 25.03.2021 року по справі №520/4577/19, у постанові від 09.12.2020 року по справі №824/1276/18-а.

Щодо наявності податкової інформації.

Податкова інформація є недопустимим доказом.

Пунктом 63.12 ст. 63 Податкового кодексу України встановлено, що інформація, яка збирається, використовується та формується органами доходів і зборів у зв`язку з обліком платників податків, вноситься до інформаційних баз даних і використовується з урахуванням обмежень, передбачених для податкової інформації з обмеженим доступом.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про інформацію» податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб`єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Відповідно до пп. 17.1.9 п. 17.1 ст. 17 Податкового кодексу України платник податків має право на нерозголошення контролюючим органом (посадовими особами) відомостей про такого платника без його письмової згоди та відомостей, що становлять конфіденційну інформацію, державну, комерційну чи банківську таємницю та стали відомі під час виконання посадовими особами службових обов`язків, крім випадків, коли це прямо передбачено законами.

Жодний закон не містить прямого дозволу на використання контролюючими органами податкової інформації про контрагентів для обґрунтування нереальності господарських операцій між платниками податків без письмової згоди контрагента.

Відповідно до ст. 74 Кодексу адміністративного судочинства України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Інспектори зазначають, що використовують узагальнену податкову інформацію керуючись пп. 83.1.2 п. 83.1 ст. 83 Податкового кодексу України. Проте, той факт, що податкова інформація може бути підставою для висновків під час перевірок, не надає податківцям право використовувати її без письмової згоди контрагентів.

Постанова Верховного Суду від 21.06.2019 року у справі № 803/817/14 суд не бере до уваги і посилання відповідача на податкову інформацію відносно контрагента позивача надану іншим контролюючим органом, оскільки така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Постанова Верховного Суду від 15.03.2019 року у справі № 815/3276/15 дії контролюючого органу щодо внесення до електронної бази даних інформації, отриманої внаслідок здійснення заходів податкового контролю, є лише службовою діяльністю працівників податкового органу на виконання своїх професійних обов`язків по збиранню доказової інформації щодо наявності чи відсутності документального підтвердження даних податкового обліку платників податків, які не створюють для платника податків самостійного юридичного наслідку.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу "заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом". Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

На сьогодні у праві існують три основні стандарти доказування: "баланс імовірностей" (balance of probabilities) або "перевага доказів" (preponderance of the evidence); "наявність чітких та переконливих доказів" (clear and convincing evidence); "поза розумним сумнівом" (beyond reasonable doubt) та у справах, де суб`єкт владних повноважень доводить правомірність своїх рішень, що передбачають втручання у власність або діяльність суб`єкта приватного права, подані таким суб`єктом владних повноважень докази, за загальним правилом, повинні відповідати критерію "поза розумним сумнівом".

У справі "Федорченко та Лозенко проти України" (заява № 387/03, 20 вересня 2012 року, п.53) Європейський суд з прав людини висловив позицію, відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумними сумнівом", тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

У розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, статті 8 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України належна поза розумним сумнівом вмотивованість офіційного письмового документу владного суб`єкта є гарантією особи на доступ до суду. Незабезпечення владним суб`єктом цієї вимоги призводить до однозначної та очевидної протиправності управлінського діяння у зв`язку з дефектом у юридичній визначеності.

Такий правовий висновок сформовано ВС КАС у постанові від 25.03.2021 року по справі №520/4577/19, у постанові від 09.12.2020 року по справі №824/1276/18-а.

Щодо самостійної відповідальність за ведення податкового обліку

Частиною 2 ст. 61 Конституції України встановлює, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

«Презумпція добросовісності платника податків» означає, що подані платником контролюючому органу документи податкової звітності є дійсними, повно та об`єктивно відтворюють господарські операції, що є об`єктом оподаткування та/або фінансові показники яких впливають на податковий обов`язок платника податків, якщо інше не буде доведено контролюючим органом.

Платник податків не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов`язань, адже поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань.

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського Суду з прав людини.

У пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

Вищенаведений висновок Європейський суд з прав людини повторно підтвердив у рішенні від 18.03.2010 року по справі Бізнес Супорт Центре проти Болгарії. При цьому у п.23 даного рішення Європейський суд з прав людини наголошує, що у разі виявлення податковими органами невиконання постачальником своїх обов`язків як платника ПДВ, вони могли б розпочати податкову перевірку цього постачальника, з тим щоб стягнути з нього належні платежі та штрафні санкції. Втім, зазначив Суд, прямого впливу на оподаткування організації-заявника (Бізнес Супорт Центре) це не мало б.

Європейський суд з прав людини чітко констатує правило індивідуальної відповідальності платника податків та наголошує, що добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через будь-які негаразди із його контрагентом.

Отже, здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства України, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно з ч.1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно зі ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись ст.ст. 2-9, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Науково - виробнича компанія «Укрекопром» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управлінню ДПС в Одеській області № від 24.05.2021 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № від 24.05.2021 року.

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення підписано 18.10.2021 року у зв`язку із перебуванням судді на лікарняному.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково - виробнича компанія «Укрекопром» (адреса: 65095, м.Одеса, вул. Комітетська, 14-А, , телефон: )

Головне управління ДПС в Одеській області - адреса: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, код ЄДРПОУ ВП:44069166, телефон: , електронна пошта:

Головуючий суддя Нінель ПОТОЦЬКА