Справа № 280/5279/21
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
18 жовтня 2021 року Справа № 280/5279/21 :

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О. за участю секретаря судового засідання Стовбур А.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання представника Приватного акціонерного товариства «Український графіт» про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про розподіл судових витрат у справі
про визнання протиправними та скасування рішень,
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 27.09.2021 позов задоволено повністю.

08.10.2021 представником позивача подано до суду клопотання, в якому просить ухвалити додаткове рішення у даній справі, яким вирішити питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, а саме: стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені позивачем судові витрати на професійну правничу допомогу, надану адвокатом Кофановою Н.В., в розмірі 5000,00 грн.

Ухвалою суду від 11.10.2021 призначено до розгляду клопотання представника позивача у судовому засіданні на 18.10.2021.

13.10.2021 відповідачем подано клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу адвоката, в обґрунтування якого зазначено, що розмір гонорару адвоката є неспівмірним із складністю адміністративної справи та обсягом наданих адвокатом послуг, не підтверджені наданими документами. Також, відповідач посилався на те, що представником позивача не надано доказів того, що він не є штатним працівником підприємства. Крім того, не надано доказів про відсутність у штаті позивача юрисконсульта та/або адвоката та потреби у професійній правничій допомозі адвоката. З урахуванням викладеного, просить відмовити в задоволенні заяви.

В судове засідання 18.10.2021 учасники справи не з`явились, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином.

У відповідності до частини 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість вирішення клопотання про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про розподіл судових витрат в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Частиною 3 статті 143 КАС України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно з частинами 4, 5 статті 143 КАС України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно із частиною 2 статті 252 КАС України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд зазначає, що до закінчення судових дебатів у справі представником позивача було заявлено про намір подати докази, що підтверджують розмір понесених судових витрат для вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Частинами 1 та 2 статті 16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 132 КАС України).

Відповідно до вимог частин 3-5 статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 7 статті 139 КАС України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З метою отримання професійної правничої допомоги, 17 липня 2020 року між ПрАТ «Укрграфіт» та адвокатом Кофановою Н.В., яка діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ЗП 002650 від 14.07.2020, укладено Договір №804/2080373/16 про надання адвокатської допомоги (далі - Договір). Відповідно до п. 1.1. Договору Адвокат зобов`язується здійснювати захист, представництво або надавати інші види правової допомоги Клієнту в кримінальних, цивільних, господарських, адміністративних, податкових та інших правовідносинах з підприємствами, організаціями, установами незалежно від форм власності, з усіма без виключення державними органами, у тому числі судовими органами будь-яких юрисдикцій та інстанцій.

Пунктом 3.1 договору визначено, що Клієнт сплачує Адвокату гонорар у розмірі, що вказаний в Акті виконаних робіт за Договором про надання правової допомоги, протягом п`яти робочих днів з моменту підписання Сторонами Акту виконаних робіт. Адвокат має право відстрочити, розстрочити виплату гонорару або надати правову допомогу безоплатно з урахуванням фінансового стану клієнта та інших обставин.

28 травня 2021 року позивачем укладено з адвокатом Кофановою Н.В. додаткову угоду № 11 до Договору, згідно з якої Клієнт доручає Адвокатові надати правову (правничу) допомогу стосовно судового оскарження Клієнтом в Запорізькому окружному адміністративному суді (визнання протиправними та скасування) рішень Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA110230/2021/000058/2 від 05.03.2021, №UA110230/2021/000065/2 від 11.03.2021, №UA110230/2021/000084/2 від 02.04.2021 та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110230/2021/00151, №UA110230/2021/00161, №UA110230/2021/00207, а саме:

- аналіз документів, що стосуються спору, аналіз судової практики по аналогічних справах та збір доказів для формування правової позиції;

- підготовка та складання позовної заяви;

- підготовка повного пакету документів, необхідних для звернення з позовом до адміністративного суду, розрахунок судового збору та формування квитанцій для його оплати;

- за необхідності: ознайомлення з матеріалами справи; складання та подання адвокатських запитів; підготовка та складання інших процесуальних документів (заяв, клопотань, заперечень, доповнень, пояснень тощо), визначених Адвокатом на певному етапі;

- представництво інтересів Клієнта в суді (участь у судових засіданнях) під час розгляду адміністративної справи.

Умовами пункту 3 додаткової угоди № 11 від 28.05.2021 до Договору встановлено, що загальний розмір гонорару Адвоката за надання правової (правничої) допомоги, визначений як фіксована сума за підготовку та ведення Адвокатом в суді першої інстанції справи, за домовленістю Сторін складає: за умови прийняття Адвокатом участі в судових засіданнях 5000,00 грн. без ПДВ; без участі в судових засіданнях (спрощене провадження) 3000,00 грн. без ПДВ.

Відповідно до Акту прийняття виконаних робіт від 28.09.2021 адвокатом надано позивачу, а позивачем прийнято правову допомогу по додатковій угоді №11 від 28.05.2021 до Договору:

- проведений аналіз документів, що стосуються спору, аналіз судової практики по аналогічних справах та збір доказів для формування правової позиції;

- підготовлений повний пакет документів, необхідних для звернення з позовом до адміністративного суду (додаток до позову на 240 аркушах для суду та примірник позову з додатками на 174 аркушах для відповідача), зроблений розрахунок судового збору та підготовлена квитанція (реквізити) для його оплати;

- підготовлений та складений по суті спору позов до Дніпровської митниці Держмитслужби вих. №3/06 від 18.06.2021 на 30 сторінках;

- підготовлено та складено інші процесуальні документи (в т.ч. відповідь від 20.07.2021 №8/07 на відзив Дніпровської митниці Держмитслужби на позов у справі №280/5279/21 на 18 сторінках з додатковими доказами, клопотання №9/07 від 20.07.2021);

- здійснено представництво інтересів Клієнта в Запорізькому окружному адміністративному суді під час розгляду адміністративної справи №280/5279/21, в тому числі, в судовому засіданні при розгляді справи 27.09.2021.

Згідно з Актом прийняття виконаних робіт від 28.09.2021 загальний розмір гонорару Адвоката за надання правової (правничої) допомоги складає 5000,00 грн. без ПДВ.

При визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

У пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Разом з тим, аналіз положень статті 134 КАС України дозволяє дійти висновку, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до КАС України законодавцем принципово по новому визначено роль суду при вирішенні питання розподілу судових витрат, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами, та не може діяти на користь будь-якої із сторін.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц вказала про виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Отже, принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини 6 статті 134 КАС України за наявності клопотання іншої сторони.

Це означає, що відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а суд, керуючись принципом співмірності, обґрунтованості та фактичності, вирішує питання розподілу судових витрат керуючись критеріями, закріпленими у статті 139 КАС України.

Аналогічні висновки викладені також у постанові Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі №640/15803/19, від 09 березня 2021 року у справі № 200/10535/19-а тощо.

Щодо заперечень відповідача стосовно розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке.

Відповідно до частин 1, 2 статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, крім випадку, встановленого частиною дев`ятою статті 266 цього Кодексу. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

Також відповідачем не надано доказів, що повноваженнями вчиняти юридичні дії, в тому числі, діяти в судах України від імені позивача, крім керівника наділені інші особи.

В той же час, з відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що єдиною особою, що наділена правом вчиняти юридичні дії від імені ПрАТ «Укрграфіт» є керівник (представник) Кутузов Сергій Володимирович.

Крім того, за умовами Договору, встановлення гонорару адвоката у фіксованому розмірі, незалежно від обсягу послуг та часу, витраченого адвокатом, відповідає приписам статті 30 Закон України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» та пункту 1 частини 3 статті 134 КАС України.

Верховний Суд у постанові від 21.01.2021 у справі №280/2635/20 виклав правовий висновок, згідно якого КАС України у редакції, чинній з 15.12.2017, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено. Зазначені норми (ст.ст. 134, 139) були введені в КАС України з 15.12.2017, у тому числі, з метою унормування відносин між суб`єктами, які потребують юридичного супроводу, та адвокатами. Так, за існуючого правового регулювання у сторін з`явилась можливість відшкодувати понесені на правову допомогу витрати (у разі доведення власної правоти у спорі із суб`єктом владних повноважень). При цьому, норми зазначених статей спрямовані саме на захист прав та інтересів позивачів-суб`єктів господарювання, а не адвокатів. Встановлена на законодавчому рівні можливість позивачів отримати відшкодування понесених витрат на правничу допомогу сприяє нормальному розвитку галузі, дозволяє учасникам судових процесів залучати для захисту свої прав кваліфікованих адвокатів, даючи при цьому таким особам законне право сподіватись на повне або часткове відшкодування понесених витрат у разі доведення власної правової позиції.

Отже, у даному випадку відсутність доказів оплати послуг на правову допомогу не є підставою для відмови у відшкодуванні витрат на правничу допомогу, оскільки умовами Додаткової угоди №11 від 28.05.2021 до Договору сторони узгодили порядок оплати послуг на умовах відстрочки платежу до моменту фактичного отримання позивачем відшкодованих за рішенням суду коштів судових витрат, що узгоджується з приписами діючого законодавства, зокрема статтями 627, 628 Цивільного кодексу України, статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», частиною 3 статті 134 КАС України.

Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження доводів, зазначених в клопотанні про зменшення витрат на правничу допомогу, зокрема доказів наявності у штаті позивача юрисконсульта та/або адвоката, наділеного в установленому порядку повноваженнями здійснювати представництво в суді від імені позивача (самопредставництво юридичної особи), доказів не співмірності та необґрунтованості розміру витрат на оплату послуг адвоката.

Разом із цим, надану у цій справі правничу допомогу оцінено у розмірі 5000,00 грн., що, на думку суду, є співмірним з ціною позову, характером спірних правовідносин, складністю справи та значенням справи для сторін.

Таким чином суд вважає, що судові витрати заявлені до відшкодування обґрунтовано, вартість послуг і робіт правничої допомоги, зазначена у наданих до суду документах, є співмірною з фактично виконаними послугами та роботами, що підтверджуються наданими позивачем належними доказами, в зв`язку з чим клопотання про ухвалення додаткового судового рішення у справі підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 132, 134, 139, 143, 241-243, 248, 252 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Клопотання представника Приватного акціонерного товариства «Український графіт» про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про розподіл судових витрат задовольнити.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «Український графіт» за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниця Держмитслужби витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. (п`ять тисяч гривень 00 коп.).

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач Приватне акціонерне товариство «Український графіт», місцезнаходження: 69600, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, буд. 20; .

Відповідач Дніпровська митниця Держмитслужби, місцезнаходження: 49038, Дніпропетровська область, м.Дніпро, вул. Княгині Ольги, буд. 22; .

Повне судове рішення складено 18.10.2021.

Повне судове рішення складено 18.10.2021.

Суддя М.О. Семененко