Справа № 320/7933/21
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2021-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/7933/21 Головуючий у 1 інстанції: Шевченко А.В.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Сорочка Є.О.

Чаку Є.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 09 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Молочко та КО" про тимчасове припинення виробництва,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Молочко та КО" про тимчасове припинення виробництва.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09 липня 2021 року позовну заяву повернуто позивачеві разом із доданими до неї документами без розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду, позивач - Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2021 року продовжено строк розгляду справи за апеляційною скаргою Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 09 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Молочко та КО" про тимчасове припинення виробництва - на 15 (п`ятнадцять) днів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Згідно частини 2 статті 312 КАС України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на ухвалу, перегляд якої можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позов підписано особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено в установленому законом порядку.

В оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції вказав, що жодної інформації про ОСОБА_1 як особи, який має право підписувати від імені позивача, зокрема, позовні заяви до суду, ані матеріали позову, ані відомості ЄДР не містять.

Колегія суддів не погоджується з вищевказаними висновками суду першої інстанції та вважає їх помилковими, з огляду на наступне.

Положенням ч. 5 ст. 5 КАС України, яка гарантує право на судовий захист, передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Пунктом 3 частини 4 статті 169 КАС України встановлено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо, зокрема, позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Частиною 2 статті 160 КАС України визначено, що позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

В силу ч. 1 ст. 55 КАС України, сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява від імені Головного управління Держпродспоживслужби у Київській області підписана першим заступником начальника Головного управління Держпродспоживслужби у Київській області - головним державним інспектором та головним державним ветеринарним інспектором Миколою Тібежем.

На підтвердження повноважень позивачем надано копії наступних документів:

- наказу Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 04 квітня 2018 року № 265, відповідно до пункту 3 якого, покладено виконання повноважень головного державного інспектора та головного державного ветеринарного інспектора на посадових осіб територіальних органів, згідно з додатком 3 (а.с. 6).

- Додатку 3 до наказу Держпродспоживслужби від 04.04.2018 №265, згідно якого, Тібежу Миколі Васильовичу - першому заступнику начальника Головного управління Держпродспоживслужби у Київській області надано повноваження головного державного інспектора та головного державного ветеринарного інспектора (а.с. 7-10).

Відповідно до пункту 2 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року № 667, основними завданнями Держпродспоживслужби, є6 2) здійснення відповідно до закону державного ветеринарно-санітарного контролю, державного нагляду (контролю) за дотриманням санітарного законодавства, санітарного та епідемічного благополуччя населення (крім виконання функцій з реалізації державної політики у сфері епідеміологічного нагляду (спостереження) та у сфері гігієни праці та функцій із здійснення дозиметричного контролю робочих місць і доз опромінення працівників), здоров`ям та благополуччям тварин, безпечністю та окремими показниками якості харчових продуктів, неїстівних продуктів тваринного походження, репродуктивним матеріалом, племінною справою у тваринництві, біологічними продуктами, патологічним матеріалом, ветеринарними препаратами, субстанціями, кормовими добавками, преміксами, кормами та іншими об`єктами санітарних заходів, застосуванням санітарних та ветеринарно-санітарних заходів, профілактичних і протиепідемічних заходів щодо охорони в межах компетенції території України від проникнення хвороб людей, тварин та рослин з території інших держав або карантинних зон, вимог законодавства у сфері насінництва та розсадництва, дотриманням законодавства про захист прав споживачів, за дотриманням законодавства про рекламу в частині захисту прав споживачів реклами, законодавства щодо зберігання, транспортування, торгівлі та застосування засобів захисту рослин, показників вмісту шкідливих для здоров`я людини речовин та інгредієнтів у тютюнових виробах, які реалізуються на території України, дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, здійснення державного нагляду (контролю) у сфері агропромислового комплексу, здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони прав на сорти рослин, у сфері туризму та курортів, за якістю зерна та продуктів його переробки, за додержанням заходів біологічної і генетичної безпеки щодо сільськогосподарських рослин під час створення, дослідження та практичного використання генетично модифікованих організмів у відкритих системах на підприємствах, в установах та організаціях агропромислового комплексу незалежно від їх підпорядкування і форми власності, за рівнем радіоактивного забруднення сільськогосподарської продукції і продуктів харчування, за діяльністю суб`єктів господарювання, які здійснюють виробництво, перевезення, зберігання, реалізацію органічної продукції (сировини).

Пунктом 7 вищевказаного Положення передбачено, що Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

Матеріали справи свідчать, що, звертаючись до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Молочко та КО", Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області просило прийняти рішення суду про тимчасове припинення виробництва та/або обігу харчових продуктів на потужностях Товариства з обмеженою відповідальністю «Молочко та КО» за адресою: с. Устимівка, вул. Білоцерківська, 19, Білоцерківський (Васильківський) район, Київська область, 08653 до виконання рішення Головного управління від 03.06.2021 № Вих-10-01.2/5080-21.

Підставою звернення до суду стало неусунення відповідачем порушень законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, ветеринарну медицину та благополуччя тварин, викладених в приписі від 01.06.2021 № 10.20.1.3-11/08.

Правові та організаційні засади державного контролю, що здійснюється з метою перевірки дотримання операторами ринку законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, ветеринарну медицину та благополуччя тварин визначено в Законі України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, ветеринарну медицину та благополуччя тварин» від 18.05.2017 № 2042-VIII (далі - Закон № 2042-VIII).

Статтею 67 зазначеного Закону передбачено тимчасове припинення виробництва та/або обігу харчових продуктів, кормів, побічних продуктів тваринного походження, біологічних продуктів, репродуктивного матеріалу та ветеринарних препаратів.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Закону № 2042-VIII, не пізніше наступного дня після виявлення порушення законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, ветеринарну медицину та благополуччя тварин головний державний інспектор (головний державний ветеринарний інспектор) приймає рішення про тимчасове припинення виробництва та/або обігу харчових продуктів, кормів, побічних продуктів тваринного походження, біологічних продуктів, репродуктивного матеріалу або ветеринарних препаратів, якщо таке виробництво та/або обіг становлять загрозу для життя та/або здоров`я людини та/або тварин.

Згідно частини 3 статті 67 Закону № 2042-VIII, якщо для усунення оператором ринку порушення законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, ветеринарну медицину та благополуччя тварин необхідно припинити виробництво та/або обіг харчових продуктів, кормів, побічних продуктів тваринного походження, біологічних продуктів, репродуктивного матеріалу або ветеринарних препаратів на час, що перевищує граничний строк, встановлений частиною другою цієї статті, головний державний інспектор (головний державний ветеринарний інспектор) звертається в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України, до суду з позовом про зобов`язання оператора ринку тимчасово припинити виробництво та/або обіг харчових продуктів, кормів, побічних продуктів тваринного походження, біологічних продуктів, репродуктивного матеріалу або ветеринарних препаратів. Зазначений позов подається до суду не пізніше закінчення строку дії рішення про тимчасове припинення виробництва та/або обігу харчових продуктів, кормів, побічних продуктів тваринного походження, біологічних продуктів, репродуктивного матеріалу або ветеринарних препаратів.

Отже, з вищевказаної норми вбачається, що у випадку необхідності усунення оператором ринку порушення законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, ветеринарну медицину та благополуччя тварин необхідно припинити виробництво та/або обіг харчових продуктів, кормів, побічних продуктів тваринного походження, біологічних продуктів, репродуктивного матеріалу або ветеринарних препаратів, право на звернення до суду в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України, Законом № 2042-VIII надано головному державному інспектору (головному державному ветеринарному інспектору.

Таким чином, оскільки, на час звернення до суду з позовною заявою, ОСОБА_1 було надано повноваження головного державного інспектора та головного державного ветеринарного інспектора, колегія суддів вважає, що його право на звернення до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Молочко та КО" про тимчасове припинення виробництва передбачено безпосередньо нормами ч. 3 ст. 67 Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, ветеринарну медицину та благополуччя тварин».

Посилання суду першої інстанції на те, що до позовної заяви не надано жодних документів, що підтверджують повноваження Миколи Тібежа, як першого заступника начальника Головного управління Держпродспоживслужби у Київській області станом на 17.06.2021, колегія суддів вважає помилковим, оскільки, судом першої інстанції не встановлено, що ОСОБА_1 на час подання позовної заяви не займав посаду першого заступника начальника Головного управління Держпродспоживслужби у Київській області.

Крім того, як вбачається з наказу Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 12 липня 2021 року №394-к, наданого до суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 звільнено 13 липня 2021 року з посади першого заступника начальник Головного управлінь Держпродспоживслужби в Київській області в порядку переведення Міністерства економіки України, відповідно до пункту 2 частини, перш статті 41 Закону України «Про державну службу».

Зазначене підтверджує, що на час звернення до суду першої інстанції з позовною заявою ОСОБА_1 займав посаду першого заступника начальника Головного управління Держпродспоживслужби у Київській області.

З огляду на вищевказане, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що позов підписано особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено в установленому законом порядку.

Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 №3477-ІV встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі Bellet v. France, Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Не можуть бути встановлені обмеження щодо реалізації права на судовий захист у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено; ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями (справа Мушта проти України ).

У рішенні по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали дійшов помилкового висновку про повернення позовної заяви позивачеві, а тому, зазначена ухвала суду підлягає скасуванню, а справу слід передати на розгляд суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області задовольнити.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 09 липня 2021 року скасувати, а справу передати на розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.

Судді: Сорочко Є.О.

Чаку Є.В.