Справа № 400/2358/21
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2021-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 жовтня 2021 р. м. ОдесаСправа № 400/2358/21

Суддя П`ятого апеляційного адміністративного суду Бітов А.І., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України , Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання бездіяльності та дій протиправними,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду, 06 жовтня 2021 року засобом поштового зв`язку ГУ ДФС у Миколаївській області було подано апеляційну скаргу.

Також, апелянтом подано клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування заявленого клопотання, апелянтом зазначено, що копію оскаржуваного рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2021 року надійшла на адресу ГУ ДФС у Миколаївській області 06 серпня 2021 року. З метою своєчасного оскарження рішення працівником сектору правового забезпечення ГУ ДФС у Миколаївській області до сектору фінансово-бухгалтерського забезпечення направлено службову записку з необхідністю сплати судового збору. Станом на 10 серпня 2021 року та протягом всього встановленого законодавством строку на апеляційне оскарження розрахункові рахунки ГУ ДФС у Миколаївській області були заблоковані, кошти для сплати судового збору відсутні. Отже, неможливість сплати судового збору не залежала від відповідача, оскільки пов`язана виключно з неотриманням коштів, зокрема, на сплату судового збору як установи, яка утримується виключно за рахунок Державного бюджету України та у відповідності до затвердженого кошторису та плану асигнувань за напрямами видатків.

Розглянувши вищезазначене клопотання, суддя вважає підстави, вказані у заяві, неповажними, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно ч.2 ст. 295 КАС України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст. 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії.

Згідно ч.1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Судяд, надаючи оцінку наведеним доводам апелянта, зазначає, що КАС України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу. До їх числа відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Згідно з п.2 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 22 травня 2015 року №484-VIII, який набрав чинності з 01 вересня 2015 року, зобов`язано Кабінет Міністрів України забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Пунктом 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 року №228, визначено, що під час складання на наступний рік розписів відповідних бюджетів, кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету та планів спеціального фонду, планів використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувачів) і помісячних планів використання бюджетних коштів враховуються обсяги здійснених видатків і наданих кредитів з бюджету згідно з тимчасовими розписами відповідних бюджетів та тимчасовими кошторисами, тимчасовими планами використання бюджетних коштів і тимчасовими помісячними планами використання бюджетних коштів.

У п. 41 справи "Пономарьов проти України" Європейський Суд з прав людини зазначив, що "Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків".

Таким чином, у ситуації з державними органами, поважними причинами пропуску строку апріорі не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору податковим органом чи тимчасова відсутність таких коштів, тощо. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись раніше згаданого принципу "належного урядування" та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суддя вважає, що невжиття суб`єктом владних повноважень заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень не може вважатися поважною причиною пропуску процесуального строку для звернення до суду.

Відсутність відповідного бюджетного фінансування щодо видатків на оплату судового збору не можуть впливати на дотримання строку апеляційного оскарження судових рішень і, як наслідок, не є поважною підставою пропуску цього строку.

Відповідно до ч.3 ст. 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 295 КАС України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Крім того, апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 296 КАС України, а саме: по справі не сплачено в повному обсязі судовий збір за подачу апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на час подання позову) при поданні адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою, ставка судового збору становить 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно п.2 ч.3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду судовий збір становить 150% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду повинно бути перераховано або внесено на рахунок UA1015758, код бюджетної класифікації 22030101, одержувач ГУК у м. Одесі/Приморський р-н/22030101, код отримувача (код за ЄДПРОУ) 37607526, банк отримувач: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, в розмірі 633,59 грн.

Згідно з ч.2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 296 вищезазначеного Кодексу, застосовуються положення ст. 169 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 169 КАС України апеляційна скарга має бути залишена без руху, з наданням строку для усунення зазначених недоліків.

Враховуючи все вищевикладене, суддя приходить до висновку про необхідність залишити подану апеляційну скаргу без руху з наданням апелянту строку для усунення зазначених недоліків шляхом сплати судового збору та надання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції із зазначенням інших підстав для поновлення строку.

Керуючись ст.ст. 121, 169, 295, 296, 298, 299, ч.3 ст. 328 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області залишити без руху.

Надати апелянту строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання даної ухвали.

Роз`яснити Головному управлінню ДФС у Миколаївській області, що у разі не усунення недоліків апеляційної скарги шляхом сплати судового збору, відповідно до ст. 169 КАС України апеляційна скарга буде повернута скаржнику.

Роз`яснити Головному управлінню ДФС у Миколаївській області, що невиконання вимог даної ухвали щодо подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, відповідно до п.4 ч.1 ст. 299 КАС України, є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Бітов А.І.