Справа № 200/7305/21
Суддя: Бєломєстнов О.Ю.
Дата ухвалення: 2021-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2021 р. Справа№200/7305/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бєломєстнова О.Ю.

при секретарі: Щербак Ю.В.

за участю сторін:

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

11.06.2021 року позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства юстиції України (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Архітектора Городецького, 13), у якому просить:

- визнати протиправними дії Міністерства юстиції України, що виявилися у відмові в наданні ОСОБА_1 публічної інформації про кількість повідомлень територіальних органів державної виконавчої служби щодо вчинення кримінальних та адміністративних правопорушень, які надійшли до Департаменту виконавчої служби протягом квітня 2021 року, відповідно до його запиту на отримання публічної інформації № 07/05-01 від 07.05.2021 року, який зареєстровано у Міністерстві юстиції України за № ПІ-Т-1897;

- зобов`язати Міністерство юстиції України повторно розглянути запит ОСОБА_1 на отримання публічної інформації № 07/05-01 від 07.05.2021 року, який зареєстровано у Міністерстві юстиції України за № ПІ-Т-1897, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що 07.05.2021 року звернувся до Міністерства юстиції України із письмовим запитом на отримання публічної інформації № 07/05-01, у якому просив надати інформацію про кількість повідомлень територіальних органів державної виконавчої служби щодо вчинення кримінальних та адміністративних правопорушень, які надійшли до Департаменту виконавчої служби протягом квітня 2021 року. У відповідь на звернення 12.05.2021 року на електронну пошту надійшов лист-відповідь №4849/ПІ-Т-1897/20.5.1 від 11.05.2021 року, підписаний директором Департаменту державної виконавчої служби Максимом Кисельовим, яким позивачу було відмовлено у наданні запитаної публічної інформації. У зазначеному листі позивачу повідомлялось, що облік запитуваної інформації в Департаменті державної виконавчої служби не ведеться.

Разом з тим, зазначає, що за результатами розгляду аналогічного запиту позивача від 27.04.2021 року № 27/04-02 про кількість повідомлень територіальних органів державної виконавчої служби щодо вчинення кримінальних та адміністративних правопорушень, які надійшли до Департаменту державної виконавчої служби протягом січня 2021 року, директором Департаменту державної виконавчої служби Максимом Кисельовим листом-відповіддю №4599/ПІ-Т-1751/20.5.1 від 30.04.2021 року позивачу була надана запитувана інформація.

Наведене стало підставою його звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 14.06.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб.

12.07.2021 року відповідачем через відділ діловодства та документообігу суду у строки, встановлені судом, був наданий відзив на адміністративний позов, з якого вбачається наступне. 07.05.2021 року позивач звернувся до Мін`юсту із письмовим запитом на отримання публічної інформації, у якому просив надати інформацію про кількість повідомлень територіальних органів державної виконавчої служби щодо вчинення кримінальних та адміністративних правопорушень, які надійшли до Департаменту виконавчої служби протягом квітня 2021 року. Водночас, визначальним для публічної інформації є те, що вона заздалегідь зафіксована та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях і знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації. Також, абзацами 3-4 підпункту 1.1 пункту 1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29.09.2016 № 10 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації" передбачено, що визначальним для публічної інформації є те, що вона заздалегідь зафіксована будь-якими засобами та на будь-яких носіях та знаходилась у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації. Отже, з аналізу Закону України "Про доступ до публічної інформації" та постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29.09.2016 №10 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації" дійшов висновку, що запит позивача від 07.05.2021 року № 07/05-01 не є інформаційним запитом, оскільки питання, поставлені позивачем не відповідають критеріям "відображеності та задокументованості" запитуваної інформації. Тобто, в даному випадку, для підготовки відповіді на питання позивача поставлені у вищевказаному запиті була потреба попередньої перевірки, аналізу запитуваної інформації, та її створення. З урахуванням наведеного листом - відповіддю Мін`юсту №4849/ПІ-Т-1897/20.5.1 від 11.05.2021 року позивача було поінформовано, що облік запитуваної ним інформ порядку до Першог

Просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

13.07.2021 року ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Продовжено на 30 днів строк проведення підготовчого провадження у справі.

З 30.07.2021 року по 28.08.2021 року та з 01.09.2021 року по 03.09.2021 року суддя Бєломєстнов О.Ю. перебував у відпустці.

Ухвалою суду від 07.09.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Позивач у судове засідання з`явився, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час, дату та місце судового засідання.

Дослідивши подані сторонами документи, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 є громадянином України, РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 . Має повну адміністративну правосуб`єктність. У спірних правовідносинах вважається запитувачем інформації.

Відповідач - Міністерство юстиції України (, місцезнаходження: вул. Архітектора Городецького, 13, м. Київ, 01001) є суб`єктом владних повноважень у сфері доступу до публічної інформації у розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації».

07.05.2021 року позивач звернувся до Міністерства юстиції України із письмовим запитом на отримання публічної інформації № 07/05-01, у якому просив надати інформацію про кількість повідомлень територіальних органів державної виконавчої служби щодо вчинення кримінальних та адміністративних правопорушень, які надійшли до Департаменту виконавчої служби протягом квітня 2021 року.

11.05.2021 року на електронну пошту позивача від Міністерства юстиції України надійшов лист-відповідь №4849/ПІ-Т-1897/20.5.1 за підписом директора Департаменту державної виконавчої служби Максима Кисельова. Як вбачається зі змісту вказаного листа, позивачу повідомлялося, що визначальним для публічної інформації є те, що вона заздалегідь зафіксована та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях і знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації. Зазначено що Департаментом державної виконавчої служби облік запитуваної інформації не ведеться.

Не погодившись з результатом розгляду запиту на публічну інформацію, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зі змісту преамбули Закону України «Про доступ до публічної інформації» №2939-VII (далі - Закон №2939) слідує, що він визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, установлених законом (ст.1 Закону №2939).

Отже, слід погодитися з відповідачем, що визначальним для публічної інформації є те, що вона заздалегідь зафіксована будь-якими засобами та на будь-яких носіях та знаходилась у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації.

Статтею 12 Закону №2939 визначено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Згідно з частиною 1 та 2 статті 19 Закон №2939 запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 вказаного Закону право на доступ до публічної інформації гарантується обов`язком розпорядників інформації надавати і оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 20 Закону України "Про інформацію" визначено, що за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом (ч. 1 Закону).

Відповідно до частини 2 статті 1 Закону №2939 публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 6 вказаного Закону інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.

Відповідно до частини 2 статті 20 Закону України "Про інформацію" будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 20 Закону №2939 розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно з частиною 2 статті 7 Закону України "Про інформацію" суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.

Частинами 2 і 3 статті 23 Закону №2939 встановлено, що запитувач має право оскаржити, зокрема: відмову в задоволенні запиту на інформацію; ненадання відповіді на запит на інформацію; надання недостовірної або неповної інформації; несвоєчасне надання інформації; інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача. Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Разом з тим, в п. 1 Постанови Пленум Вищого адміністративного суду України від 29.09.2016 №10 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації" зазначено, що визначальним для публічної інформації є те, що вона заздалегідь зафіксована будь-якими засобами та на будь-яких носіях та знаходилась у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації.

Не є інформаційним запитом звернення, для відповіді на яке необхідно створити інформацію, крім випадків, коли розпорядник інформації не володіє запитуваною інформацією, але зобов`язаний нею володіти (пункт 1 частини першої статті 22 Закону № 2939).

Якщо запит стосується інформації, яка міститься в кількох документах і може бути зібрана і надана без значних інтелектуальних зусиль (наприклад, без проведення додаткового змістовного аналізу), то така інформація відповідає критеріям "відображеності та задокументованості" і є публічною.

Велика палата Європейського суду з прав людини у рішенні від 8 листопада 2016 року у справі "Magyar Helsinki Bizottsag v. Hungary" (заява № 18030/11) вказала, що те, наскільки заборона доступу до інформації є втручанням у права заявника на свободу вираження поглядів, слід оцінювати у кожному конкретному випадку та з урахуванням його особливих обставин. Для цього, серед критеріїв, має бути оцінено чи є інформація готовою та доступною. Надання інформації не повинно накладати на державні органи надмірного тягаря зі збирання та обробки даних.

З наведеного слід дійти висновку, що запитувана інформація повинна бути готовою та доступною, міститься, принаймні, в кількох документах і може бути зібрана і надана без значних інтелектуальних зусиль. Не є інформаційним запитом звернення, для відповіді на яке необхідно створити інформацію, крім випадків, коли розпорядник інформації не володіє запитуваною інформацією, але зобов`язаний нею володіти.

У зв`язку з наведеним суд зазначає, що наказом Міністерства юстиції України від 14.04.2017 № 1277/5 затверджено перелік відомостей, що становлять службову інформацію в Міністерстві юстиції України.

При цьому, номенклатуру справ Департаменту державної виконавчої служби не включено до відомостей, що становлять службову інформацію у Міністерстві юстиції України.

Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.2019 року №3101/5 затверджена Інструкція з діловодства в Міністерстві юстиції України (далі - Інструкція з діловодства в Міністерстві юстиції України).

Абзацом другим пункту 180 Інструкції з діловодства в Міністерстві юстиції України Інструкції з діловодства в Міністерстві юстиції України визначено, що до номенклатури справ включаються назви справ, що формуються та відображають усі етапи роботи, яка документується в Міністерстві. Строки зберігання документів визначаються під час реєстрації або створення проекту документа автором.

Положеннями пункту 182 розділу VI Інструкції з діловодства в Міністерстві юстиції України передбачено, що номенклатура справ структурного підрозділу створюється в електронній формі (додаток 6) посадовою особою відповідальною за діловодство в підрозділі, не пізніше 15 листопада поточного року та погоджується в Департаменті комунікації, документообігу та контролю.

Форма та зміст Додатку 6 до Інструкції з діловодства в Міністерстві юстиції України передбачає, зокрема, наявність кваліфікованого електронного підпису особи, відповідальної за діловодство у підрозділі укладання, якою сформовано таблицю (складено номенклатуру), керівника підрозділу укладання та відповідального (уповноваженого) працівника архіву Міністерства.

У матеріалах справи міститься номенклатура справ Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на 2021 рік, яка зареєстрована у Міністерстві юстиції України 25.11.2020 року за № 39-20.3-20, має кваліфікований електронний підпис директора Департаменту державної виконавчої служби Кисельова М.

Таким чином відповідач веде облік та накопичення інформації, яку запитував позивач у даній справі.

Як вбачається з вказаної номенклатури справ, розпорядник інформації веде номенклатурну справу № 20.5-05, до якої в хронологічному порядку додаються документи (спецповідомлення) територіальних органів державної виконавчої служби щодо вчинення кримінальних та адміністративних правопорушень, які надходять до Міністерства юстиції України, структурним підрозділом якого є Департамент державної виконавчої служби.

Крім того, суд не приймає посилання відповідача на те, що Департаментом державної виконавчої служби облік запитуваної інформації не ведеться, з огляду на наступне.

За результатами аналогічного запиту позивача від 27.04.2021 року № 27/04-02 про кількість повідомлень територіальних органів державної виконавчої служби щодо вчинення кримінальних та адміністративних правопорушень, які надійшли до Департаменту державної виконавчої служби протягом січня 2021 року, директором Департаменту державної виконавчої служби Максимом Кисельовим листом-відповіддю №4599/ПІ-Т-1751/20.5.1 від 30.04.2021 року позивачу була надана запитувана інформація. Повідомлено, що до Департаменту державної виконавчої служби протягом січня 2021 року надійшло одне повідомлення щодо затримання державного виконавця в рамках кримінального провадження.

Отже судом встановлено, що облік запитуваної позивачем інформації відповідачем ведеться, тому суд вважає, що відповідачем було неправомірно відмовлено позивачу в наданні інформації за його запитом № 07/05-01 від 07.05.2021 року.

Посилання відповідача на специфічні підстави для існування у нього інформації за січень 2021 року суд не приймає до уваги у зв`язку з тим, що наведене підтверджує відсутність значних інтелектуальних зусиль, необхідних для зібрання аналогічної інформації з урахуванням обов`язковості її обліку у призначеній для цього номенклатурній справі.

Водночас, щодо обраного позивачем способу захисту його порушених прав та законних інтересів суд звертає увагу на таке.

Критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.

Адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин конкретної справи. Перебирання непритаманних суду повноважень державного органу не відбувається за відсутності обставин для застосування дискреції.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.02.2020 у справі № 0940/2394/18.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці зазначив, що ефективний спосіб захисту повинен бути незалежним від будь-якої вжитої на розсуд суб`єкта владних повноважень дії, бути безпосередньо доступним для тих, кого він стосується (Рішення у справі Гурепка проти України від 06.09.2005) і такий спосіб захист повинен існувати незалежно від форми його вираження у правовій системі тієї чи іншої країни (Рішення у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства від 15.11.1996). Ефективний спосіб захисту повинен запобігати виникненню або продовженню порушенню чи надати належне відшкодування порушенню, що мало місце (Рішення у справі Кудла проти Польщі від 26.10.2000).

Суд вважає, що належним та повним способом захисту порушених прав та законних інтересів позивача є визнання дій Міністерства юстиції України, що виявилися у відмові надати ОСОБА_1 публічну інформацію про кількість повідомлень територіальних органів державної виконавчої служби щодо вчинення кримінальних та адміністративних правопорушень, які надійшли до Департаменту виконавчої служби протягом квітня 2021 року, відповідно до його запиту на отримання публічної інформації № 07/05-01 від 07.05.2021 року, - протиправними.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Міністерства юстиції України повторно розглянути запит на отримання публічної інформації № 07/05-01 від 07.05.2021 року, з урахуванням правової оцінки наданої судом у рішенні суд зазначає наступне.

Враховуючи те, що в межах розгляду цієї справи суд дійшов висновку про те, що відмова Міністерства юстиції України від 11.05.2021 року не містить жодного з передбачених положеннями Закону №2939 обґрунтувань, тому належним способом відновлення порушених прав позивача на даний час є зобов`язання Міністерства юстиції України повторно розглянути запит ОСОБА_1 про надання публічної інформації № 07/05-01 від 07.05.2021 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій Міністерства юстиції України та зобов`язання повторно розглянути запит позивача, з урахуванням правової оцінки наданої судом у рішенні, є достатнім та належним способом захисту порушених прав позивача.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача постановити окрему ухвалу, яку направити до відповідача- Міністерства юстиції України, для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону для усунення вказаних порушень слід зазначити, що частиною 1 ст.249 КАС України передбачене право суда постановити окрему ухвалу.

У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними (ч.2 ст.249 КАС України).

Окрема ухвала суду є процесуальним засобом судового впливу на виявлені під час судового розгляду грубі порушення законності, а також причини та умови, що цьому сприяли. Правовими підставами постановлення окремої ухвали є виявлені під час розгляду справи порушення матеріального або процесуального права, встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню таких порушень.

З системного аналізу наведених норм вбачається, що при виявленні під час розгляду справи порушення закону, судом може бути постановлена окрема ухвала, де мають бути визначені вказівки щодо усунення порушень.

Суд зауважує, що винесення окремої ухвали є правом, а не обов`язком суду, і реалізація такого права безпосередньо пов`язана з виявленням саме судом під час розгляду справи порушення закону. Для встановлення факту допущеного порушення вказане має бути належним чином обґрунтовано та підтверджено відповідними доказами.

В межах спірних правовідносин суд не вбачає підстав для використання вказаного права.

Щодо звернення рішення до негайного виконання суд виходить з того, що відповідно до приписів частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду, прийняті в адміністративних справах, визначених пунктами 1, 5 частини першої статті 263, пунктами 1-4 частини першої статті 283 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію. Перехід до розгляду справи в порядку загального позовного провадження не змінює її належність до вказаної вище категорії справ.

Таким чином, рішення суду у цій справі підлягає негайному виконанню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 8 статті 139 КАС України також визначено, що у випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Позивачем при зверненні до суду з даним адміністративним позовом сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Враховуючи викладені вище висновки суду, судовий збір, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 908,00 грн.

Керуючись статтями 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 293-295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Міністерства юстиції України, що виявилися у відмові надати ОСОБА_1 публічну інформацію про кількість повідомлень територіальних органів державної виконавчої служби щодо вчинення кримінальних та адміністративних правопорушень, які надійшли до Департаменту виконавчої служби протягом квітня 2021 року, відповідно до його запиту на отримання публічної інформації № 07/05-01 від 07.05.2021 року.

Зобов`язати Міністерство юстиції України (, місцезнаходження: вул. Архітектора Городецького, 13, м. Київ, 01001) повторно розглянути запит ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про надання публічної інформації № 07/05-01 від 07.05.2021 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Звернути до негайного виконання рішення суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України (, місцезнаходження: вул. Архітектора Городецького, 13, м. Київ, 01001) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

У судовому засіданні 05 жовтня 2021 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст судового рішення виготовлений та підписаний 18 жовтня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Бєломєстнов О.Ю.