Справа № 280/8826/21
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ
18 жовтня 2021 року Справа № 280/8826/21 м.Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Семененко М.О., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, стягнення коштів,
ВСТАНОВИВ:
До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якій позивач просить суд:
1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не виплати позивачу в зв`язку із звільненням з військової служби грошової компенсації вартості за не отримане речове майно;
2) стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсацію вартості за не отримане речове майно у розмірі 9 617,80 грн.
Ухвалою суду від 27.09.2021 позовна заява залишена без руху, а позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня одержання ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду з даним позовом із заначенням причин та наданням доказів поважності причин його пропуску.
12.10.2021 на усунення недоліків позовної заяви від позивача до суду надійшла заява про поновлення строку звернення до суду.
За змістом поданої заяви позивач пояснює пропуск строку звернення до суду тим, що наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 13.07.2020 №156 позивача звільнено з військової служби та з 12.07.2021 виключено зі списків особового складу. До звільнення зі служби, а саме 25.05.2020 позивач подав командиру ВЧ НОМЕР_1 рапорт з проханням видати довідку - розрахунок для виплати йому грошової компенсації вартості за неотримане речове майно. Однак, ані довідки, ані відповіді на рапорт позивачу надано не було. У вересні 2020 року позивач повторно звернувся до Відповідача із заявою від 22.09.2020 з проханням надати довідку-розрахунок для виплати позивачу грошової компенсації вартості за неотримане речове майно. Листом від 05.10.2020 №5072 позивачу відмовлено у наданні такої довідки і повідомлено, що позивач взагалі не має право на виплату грошової компенсації за неотримане речове майно оскільки загальний термін його служби за контрактом складає 2 роки, що є меншим ніж 5 років та не дає змоги нарахувати йому заборгованість за не отримане речове майно в період проходження служби. У травні 2021 року позивач повторно звернувся до відповідача з заявою про надання довідки-розрахунку для виплати грошової компенсації вартості за неотримане речове майно. У відповідь на заяву позивачу надано Довідку №306 про вартість речового майна, що належить до видачі від 07.06.2021. У липні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення вартості неотриманого речового майна. Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 26.07.2021 у справі №280/6207/21 позовну заяву залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору. 11.08.2021 на виконання вказаної ухали суду позивачем було подано клопотання про звільнення його від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «про судовий збір», як учасника бойових дій. Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 06.09.2021 у справі № 280/6207/21 позовну заяву повернуто. 09.09.2021 позивачем повторно подано позовну заяву до суду. З урахуванням наведеного позивач вважає, що строк на звернення суду з адміністративним позовом пропущено з поважних причин.
Проаналізувавши наведені в заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду причини пропуску такого строку, слід зазначити таке.
Згідно з частиною 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до частини 5 статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Відповідно до частини 1, 4 статті 2 Закону України №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються цим Законом, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Зазначеними нормами права прямо передбачено, що військова служба є публічною службою.
За правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 26.05.2021 у справі №380/5093/20, чинне законодавство передбачає обов`язок виплатити військовослужбовцю, який звільняється зі служби, грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно на день виключення зі списків особового складу військової частини. Умовою для виникнення такого обов`язку є подання військовослужбовцем відповідного рапорту під час проходження служби. Компенсація вартості за неотримане речове майно належить до складу належних звільненому працівникові сум у розумінні статті 116 КЗпП України. Враховуючи визначену у постанові судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 30.11.2020 у справі №480/3105/19, правову природу грошової компенсації за неотримане речове майно, спеціальним строком звернення до суду з цим позовом є місячний строк, установлений частиною 5 статті 122 КАС України.
При цьому, згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом у постановах від 03.10.2018 у справі №803/756/17, від 23.08.2019 у справі №2040/7697/18, від 04.02.2020 у справі №825/1571/16, від 30.07.2020 у справі №820/5767/17 військовослужбовці після звільнення їх з військової служби зберігають право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно.
З матеріалів позовної заяви слідує, що позивача звільнено з військової служби з 13.07.2020, на відповідне звернення позивача листом від 05.10.2020 відповідач відмовивйому у виплаті компенсації вартості неотриманого речового майна, проте до суду з цим позовом позивач звернувся засобами поштового зв`язку лише 08.09.2021, тобто більш як через місяць після того, як дізнав про порушення свого права.
Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, та запобігає зловживанням.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі Перез де Рада Каванілес проти Іспанії від 28.10.1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
Отже, інститут строків давності в судовому процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого правовідносини можуть вважатися спірними.
Положення частин 1 та 2 ст.123 КАС України встановлюють, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Слід зазначити, що суд може встановити наявність підстав для поновлення строку звернення до суду виключно з ініціативи та в межах доводів, наведених особою, яка подала позовну заяву. При цьому з огляду на принцип правової визначеності поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише такі, підтверджені належними доказами, обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. Поважність причин пропуску строку звернення до суду суд оцінює у кожному конкретному випадку з метою визначення правових наслідків.
Необхідно зазначити, що наведені у заяві про поновлення строку звернення до суду обставини пов`язані з веденням листування з відповідачем та зверненням до суду з аналогічним позовом не можуть бути визнані такими, що свідчать про поважність причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом, оскільки останні вчинені вже після спливу строку звернення до суду
На час звільнення позивача зі служби 13.07.2020 позивач повинен був дізнатися про порушення свого права щодо не виплати компенсації вартості за неотримане речове майно. Крім того, після звільнення зі служби позивачу листом від 05.10.2020 №5072 відмовлено у виплаті компенсації за неотримане речове майно.
При цьому позивач не навів жодних причин, які об`єктивно ускладнювали або унеможливлювали подання позову у встановлений законодавством місячний строк після отримання листа відповідача про відмову у виплаті спірної компенсації.
Враховуючи, що позивачем не наведено обставин та не надано відповідних доказів на їх підтвердження, які б свідчили про виникнення об`єктивних перешкод в реалізації позивачем права на звернення до суду за захистом порушених прав у спірних правовідносинах в межах строку звернення до суду, установленого законом, а наведені причини пропуску строку є неповажними, позовну заяву належить повернути у відповідності до приписів ч.2 ст.123 КАС України .
Керуючись ст.ст.122, 123, 241, 243, 248 КАС України, суддя -
УХВАЛИВ:
Визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду з позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, стягнення коштів, наведені в заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду.
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду відмовити.
Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, стягнення коштів - повернути позивачеві.
Копію ухвали про повернення позовної заяви направити позивачу разом із позовною заявою і усіма доданими до неї матеріалами.
Роз`яснити, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 18.10.2021.

Суддя М.О. Семененко