Справа № 721/943/19
Суддя: Проскурняк С. П.
Дата ухвалення: 2021-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 721/943/19
Провадження 2а/721/10/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Путильський районний суд Чернівецької області в складі:

Головуючого судді: Проскурняка С.П.

за участю секретаря: Помазан М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Путила Чернівецької області адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, треті особи: ПрАТ «Путильський лісокомбінат», ДП «Путильський лісгосп» про поновлення строку звернення до суду та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про поновлення строку звернення до суду та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області від 10 жовтня 2019 року №472-ДК0185По/08/01-19 його визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. В якості підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності посадовою особою ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області зазначено, що в результаті перевірки було встановлено, що гр. ОСОБА_1 використовує земельну ділянку державної форми власності лісогосподарського призначення, на якій розміщена реконструйована будівля площею 45,42 кв.м., яка у 2015 році була викуплена у ПрАТ «Путильський лісокомбінат» у відповідності до накладних документів. Правовстановлюючі документи на земельну ділянку у громадянина ОСОБА_1 відсутні. Винесену постанову вважає незаконною та такою, що не відповідає дійсності і підлягає скасуванню, зважаючи на те, що державним інспектором не дотримано вимог Закону, не з`ясовано, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винен він у його вчинені та чи підлягає адміністративній відповідальності. Виходячи зі змісту оскаржуваної постанови, за виявленні під час перевірки порушення він не повинен відповідати оскільки правовстановлюючі документи та реєстрація даного майна ще не оформлені належно, тому його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності.Також позивач просить поновити строк на оскарження, оскільки після отримання даної постанови він знаходився на стаціонарному лікуванні з цукровим діабетом, тому пропустив строк на її оскарження.

Встановлений законом строк представником відповідача було подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки ОСОБА_1 використовує земельну ділянку площею 0,004542 га, на якій розміщена реконструйована будівля площею 45,42 кв.м, яка у 2015 році була викуплена у ПрАТ «Путильський лісокомбінат» у відповідності до накладних документів. Правовстановлюючі документи на земельну ділянку у громадянина ОСОБА_1 відсутні.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просив розглядати справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просив розглядати справу без його участі проти позовних вимог заперечує.

Представник третьої особи ДП «Путильський лісгосп» в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просив розглядати справу без його участі. Проти задоволення позовних вимог заперечують, просять відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи ПрАТ «Путильський лісокомбінат» в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій вказав, що гуртожиток по АДРЕСА_1 перебував на балансі ПрАТ «Путильський лісокомбінат» та знаходився в аварійному стані, а тому ПрАТ «Путильський лісокомбінат» доручив члену ОСОБА_1 , надавши йому необхідні матеріали та інструменти провести ремонт даного гуртожитку.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Згідно з ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позов і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 10.09.2019 року на адресу Головного управління надійшов лист Путильського відділення поліції Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області від 04.09.2019 року щодо звернення ДП «Путильський лісгосп» про вжиття заходів відносно ОСОБА_1 , який самовільно зайняв земельну ділянку лісового фонду в кварталі 30, виділ 1,37 Яблунецького лісництва ДП «Путильський лісгосп» /а.с.30/.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області від 25.09.2019 року №472-ДК державним інспекторам у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог земельного законодавства України про охорону земель визначено Стражиру Михайлу Тодоровичу та ОСОБА_2 здійснити державний контроль за додержанням вимог земельного законодавства, шляхом проведення перевірки законності використання земельної ділянки лісового фонду в кварталі 30 виділ 1,37 Яблунецького лісництва ДП «Путильський лісгосп» /а.с.29/.

26 вересня 2019 року державними інспекторами контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області проведено перевірку додержання вимог земельного законодавства, а саме законності використання земельної ділянки із земель державної форми власності лісогосподарського призначення в кварталі 30 виділ 1,37 Яблунецького лісництва ДП «Путильський лісгосп», за результатами якої встановлено, що ОСОБА_1 використовує земельну ділянку площею 0,004542 га, на якій розміщена реконструйована будівля площею 45,42 кв.м, яка у 2015 році була викуплена у ПрАТ «Путильський лісокомбінат» у відповідності до накладних документів. Правовстановлюючі документи на земельну ділянку у громадянина ОСОБА_1 відсутні, чим порушено вимоги ст.ст. 125, 126 та передбачена відповідальність відповідно до п. «б» ч.1 ст.211 Земельного кодексу України та ст.53-1 КУпАП України та складено: Акт обстеження земельної ділянки №472-ДК/093/АО/10/01-19 від 26.09.2019 року; Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства №472-ДК/452АП/09/01-19 від 26.09.2019 із план-схемою частини самовільно зайнятої земельної ділянки; Припис №472-ДК/0174Пр/03/01-19 від 26.09.2019 року про усунення порушень вимог земельного законодавства; Протокол про адміністративне правопорушення №472-ДК/0172П/07/01-19 від 26.09.2019 року /а.с.31-34/.

10.10.2019 року Державним інспектором з контролю за використанням та охороною земель у Чернівецькій області Стражир М.Т. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення №472-ДК0185По/08/01-20, якою гр. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.53-1 та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 гривень, з якої вбачається, що ОСОБА_1 використовує земельну ділянку державної форми власності лісогосподарського призначення, на якій розміщена реконструйована будівля площею 45,42 кв.м., яка у 2015 році була викуплена у ПрАТ «Путильський лісокомбінат» у відповідності до накладних документів. Правовстановлюючі документи на земельну ділянку у громадянина ОСОБА_1 відсутні /а.с.37/.

Відповідно до виявленого порушення, державним інспектором контролю за використанням та охороною земель здійснено розрахунок розміру шкоди заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, яка розрахована відповідно до «Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу», затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 р №963 та становить 35,67 грн. /а.с.28/.

В ч.1 ст.5 КАС України зазначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАСУ у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності із законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Виносячи оскаржувану постанову, відповідач не дотримався вимог статей 251, і прийняв не обґрунтоване рішення (постанову), зміст якого викликав сумнів у його достовірності, неупередженості, добросовісності та розсудливості.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Втім, відповідачем, всупереч вимог ст. 251 КУпАП, до матеріалів справи не додано жодного належного та беззаперечного доказу на підтвердження факту самовільного зайняття позивачем земельної ділянки.

Так, об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст. 53-1 КУпАП виражається у самовільному зайнятті земельної ділянки, суб`єктивна сторона характеризується прямим умислом. Винна особа усвідомлює відсутність у неї права на конкретну земельну ділянку, однак бажає її захопити.

Поняття самовільного зайняття земельної ділянки міститься у статті 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" від 19.06.2003 N 963-IV та визначається як будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Відповідно, самовільному зайняттю земельних ділянок притаманні такі юридичні ознаки, як: - з об`єктивної сторони - це будь-які дії особи, які свідчать про фактичне заволодіння чи використання земельної ділянки; - відсутність при цьому відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її відчуження або надання у користування; - відсутність вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки; - такі дії є неправомірними, тобто їх правомірність не закріплена жодним нормативно-правовим актом України;- з суб`єктивної сторони - такі дії є винними.

Як встановлено судом згідно заяви ПрАТ «Путильський лісокомбінат», гуртожиток по вул. Голошинська,44, в с. Голошина Путильського району (нині Вижницького району) перебував на балансі ПрАТ «Путильський лісокомбінат» та знаходився в аварійному стані, а тому ПрАТ «Путильський лісокомбінат» доручив члену ОСОБА_1 , надавши йому необхідні матеріали та інструменти провести ремонт даного гуртожитку/а.с.59/.

Тобто, в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна та суб`єктивна сторони правопорушення, оскільки останній здійснював ремонт гуртожитку за дорученням власника нерухомого майна, що виключає в діях ОСОБА_1 адміністративну відповідальність, передбачену ст. 53-1 КУпАП.

Отже відсутність умислу на самовільне заняття земельної ділянки, як елементу вини, є достатньою підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Суд критично ставиться до твердження представника відповідача у відзиві на позов про те, що ОСОБА_1 використовує спірну земельну ділянку на якій знаходиться нерухоме майно, що було придбане ним на підставі договору купівлі-продажу №3 від 13 жовтня 2015 року та акту прийому передачі від 10.11.2015 року з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації врегульовано нормами Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин, надалі - Закон №1952), який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

За визначенням частини першої статті 2 Закону №1952, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За правилами частини першої статті 4 Закону №1952, обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування.

Враховуючи вищевикладені норми суд вважає, що вказана в оскаржуваній постанові реконструйована будівля на момент притягнення до адміністративної відповідальності позивача, належала ПрАТ «Путильський лісокомбінат».

Відповідно до ст.286 КАСУ, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Виходячи з наведеного, дослідивши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні в судовому засіданні обставин справи, досліджених доказів, в їх сукупності, керуючись принципом верховенства права, суд прийшов до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність за ст.53-1 КУпАП. Вина позивача у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53-1 КУпАП, не доведена.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого зазначеним Кодексом або іншими законами. Частиною третьою цієї статті встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до суду. Оскільки після отримання копії вищевказаної постанови позивач перебував на стаціонарному лікуванні в період з 20.10.2019 року по 01.11.2019 року з діагнозом цукровий діабет 2 типу, середньої важкості, що підтверджується довідкою №22, а тому клопотання про поновлення строку звернення до суду з позовом підлягає до задоволення.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст. 7, 33, 53-1, 247 ч.1 п.1, 251, 280 КУпАП, ст.ст. 5, 6, 9, 72, 77, 241-246, 286, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк, встановлений для оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Скасувати постанову державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області Стражир М.Т. № 472-ДК0185/По/08/01-19 від 10 жовтня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 53-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 гривень.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 53-1 КУпАП закрити.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі до Путильського районного суду Чернівецької області апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , мешканець АДРЕСА_2 , паспорт серія НОМЕР_1 .

Відповідач: Головне управління Держгеокадастру в Чернівецькій області, м. Чернівці, вул. Героїв Майдану,194А, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ПрАТ «Путильсьий лісокомбінат», смт. Путила вул. Українська,186, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ДП «Путильський лісгосп», смт. Путила, вул. Шевченка,3Б, .

Суддя: С.П. Проскурняк