Справа № 640/8363/21
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2021-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2021 року м. Київ №640/8363/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Об`єднана реєстраційна компанія»

до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку

про визнання протиправними та скасування рішень

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Об`єднана реєстраційна компанія» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, у якому просить суд:

- визнати протиправними дії Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, пов`язані із розглядом та вирішенням справи про правопорушення на ринках капіталу відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Об`єднана реєстраційна компанія»;

- визнати протиправним та скасувати розпорядження Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про усунення порушень законодавства на ринках капіталу від 05 березня 2021 року №22-ДП-ДУ, прийняте у відношенні Товариства з обмеженою відповідальністю «Об`єднана реєстраційна компанія»;

- визнати протиправною та скасувати постанову Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 05 березня 2021 року № 63-ДП-ДУ, прийняту у відношенні Товариства з обмеженою відповідальністю «Об`єднана реєстраційна компанія».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 березня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

За змістом позову заявлені вимоги мотивовані тим, що відповідачем у відношенні позивача без належних на те підстав, необґрунтовано винесено розпорядження щодо усунення порушень законодавства на ринках капіталу та притягнуто позивача до відповідальності, шляхом складання постанови про накладення штрафних санкцій.

Натомість, за доводами відповідача, викладеними зокрема у поданому відзиві на адміністративний позов, останній у зв`язку з наявністю відомостей, що свідчили про порушення позивачем встановлених правил провадження діяльності, яка здійснюється позивачем, при винесенні оскаржуваних рішень діяв у межах та у відповідності до вимог чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, враховуючи доводи, пояснення та заперечення сторін, судом встановлено наступне.

Як вбачається із наразі актуальних відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю «Об`єданна реєстраційна компанія» () (ТОВ «ОРК») займається наступними видами діяльності: - посередництво за договорами по цінних паперах або товарах (основний) (66.12); - інша допоміжна діяльність у сфері фінансових послуг, крім страхування та пенсійного забезпечення (66.19).

Вказане Товариство провадить професійну діяльність на фондовому ринку - депозитарну діяльність на підставі ліцензії серії АЕ №294645.

Так, 04 лютого 2021 року на адресу ТОВ «ОРК» звернувся уповноважений представник ОСОБА_2 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) - ОСОБА_3 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ), що діяв на підставі довіреності від 03 лютого 2021 року №130, та який надав документи для виконання депозитарної безумовної операції щодо успадкування акцій Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» (АТ «ПГЗК») - списання цінних паперів з рахунку у цінних паперах померлого власника ОСОБА_1 на рахунок у цінних паперах спадкоємця ОСОБА_2 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 грудня 2020 року (зареєстровано в реєстрі за №2495), виданого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Рогачем Вадимом Вікторовичем.

Згідно вказаного свідоцтва ОСОБА_2 був спадкоємцем простих іменних акцій АТ «ПГЗК» в кількості 70176 штук загальною номінальною вартістю 17544,00 грн., які належали померлому власнику ОСОБА_1 , 1931 р.н., на підставі виписки про стан рахунку в цінних паперах № НОМЕР_3 , виданої ТОВ «Перше реєстраційне бюро» (ТОВ «ПРБ») від 26 грудня 2019 року.

До вказаного запиту від 04 лютого 2021 року ОСОБА_3 додавались:

- нотаріальна копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 грудня 2020 року №2495 (бланк НМН 700539), засвідчена 03 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Рогачем Вадимом Вікторовичем за реєстровим №134;

- нотаріальна копія паспорта ОСОБА_2 , засвідчена 03 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Рогачем Вадимом Вікторовичем за реєстровим №135;

- нотаріальна копія р.н.о.к.п.п. ОСОБА_2 , засвідчена 03 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Рогачем Вадимом Вікторовичем за реєстровим №137;

- довідка від 04 лютого 2021 року №0402/1, видана депозитарною установою ТОВ «Навігатор-Інвест», про відкриття ОСОБА_2 в депозитарній установі ТОВ «Навігатор-Інвест» рахунку в цінних паперах № НОМЕР_4 ;

- копія виписки про стан рахунку в цінних паперах № НОМЕР_3 на 26 грудня 2019 року, виданої ТОВ «ПРБ» від 26 грудня 2019 року;

- нотаріальна копія довіреності від 03 лютого 2021 року №130 (бланк НМВ 523288), засвідчена 03 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Рогачем Вадимом Вікторовичем за реєстровим №130;

- копія сторінк №№ 1-5, 8, 9, 12, 13 паспорта ОСОБА_3 , засвідчена власним підписом;

- копія р.н.о.к.п.п. ОСОБА_3 , засвідчена власним підписом.

У відповідності до абзаців третього, одинадцятого пункту 7 глави 2 розділу V Положення про провадження депозитарної діяльності, затвердженого рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (НКЦПФР) від 23 квітня 2013 року №735 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 червня 2013 року за №1084/23616) (Положення №735), за результатом опрацювання запиту від 04 лютого 2021 року у ТОВ «ОРК» виникла необхідність в отриманні необхідної інформації для виконання операції, з приводу якої мало місце відповідне звернення ОСОБА_3 , а саме у зв`язку з тим, що свідоцтво про право на спадщину за законом від 25 грудня 2020 року (реєстровий №2495), видане приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Рогачем Вадимом Вікторовичем, не містило усіх необхідних реквізитів для виконання безумовної операції, зокрема для встановлення відповідності особи спадкодавця ОСОБА_1 , зазначеної у свідоцтві про право на спадщину, як особи, дані про яку містяться в системі депозитарного обліку депозитарної установи, що призвело до неможливості проведення безумовної операції.

Так, зазначене свідоцтво про право на спадщину за законом містило інформацію про померлого акціонера, зокрема: прізвище, ім`я, по-батькові - ОСОБА_1 на українській мові, дату народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 , дата смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В той же час, згідно даних депозитарної системи ТОВ «ОРК» рахунок в цінних паперах власника ОСОБА_1 містив наступну інформацію про особу: прізвище, ім`я, по-батькові російською мовою, паспортні дані та місце проживання.

Рахунок даного власника обслуговувався на підставі договору з емітентом АТ «ПГЗК», а тому з метою підтвердження інформації щодо особи померлого спадкодавця ОСОБА_1 як особи, якій у ТОВ «ОРК» відкрито рахунок у цінних паперах, ТОВ «ОРК» зроблено запит на адресу емітента цінних паперів АТ «ПГЗК» щодо надання більш детальних даних про власника, в тому числі дати народження.

При цьому, згідно довідки АТ «ПГЗК» від 05 лютого 2021 року №26 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працював на підприємстві з 26 червня 1989 року по 27 травня 1991 року.

Отже, провівши аналіз отриманих документів шляхом співвставлення даних, отриманих від АТ «ПГЗК» та наданих ОСОБА_3 , ТОВ «ОРК» було встановлено розбіжності в даті народження спадкодавця ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 - в свідоцтві про право на спадщину за законом; 03 серпня 1969 року - згідно довідки АТ «ПГЗК»).

Відтак, враховуючи виявлені розбіжності, у тому числі беручи до уваги вік спадкоємця, згідно паспортних даних останнього ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), ТОВ «ОРК» листом від 05 лютого 2021 року №36 запропонувало уповноваженому представнику ОСОБА_2 - ОСОБА_3 для встановлення відповідності особи ОСОБА_1 надати додаткову інформацію у вигляді: - копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 ; - копії свідоцтва про смерть ОСОБА_1 ; - довідки, виданої уповноваженим державним органом щодо паспортних даних ОСОБА_1 .

Однак, отримавши вищевказану відповідь ТОВ «ОРК», гр. ОСОБА_3 вирішив звернутись до НКЦПФР зі скаргою на позивача.

В свою чергу, з метою уточнення виявлених та раніше вказаних розбіжностей відносно гр. ОСОБА_1 , позивач звернувся із запитом на адресу нотаріуса, яким було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 25 грудня 2020 року №2495.

У відповідь на запит приватний нотаріус Київського нотаріального округу Рогач Вадим Вікторович в листі від 01 березня 2021 року вих. №23/02-14 просив вважати видане ним свідоцтво про право на спадщину за законом від 25 грудня 2020 року за реєстровим №2495 (бланк НМН 700539) помилковим та недійсним, оскільки дані у виписці були не повні, ідентифікувати особу не було можливості, а вся інформація була отримана з наданих спадкоємцем документів та його слів.

Також, ТОВ «ОРК» було отримано лист від 08 лютого 2021 року за вих. №1/08/02 депозитарної установи ТОВ «ПРБ», яке раніше обслуговувало рахунки акціонерів АТ «ПГЗК», згідно якого ТОВ «ПРБ» просило вважати виписку з рахунку в цінних паперах № НОМЕР_3 , видану депозитарною установою ТОВ «ПРБ» 26 грудня 2019 року, на підставі якої нотаріусом Рогачем В.В. видавалось свідоцтво про право на спадщину, - помилково виданою та вважати її недійсною.

01 березня 2021 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 повторно звернувся до ТОВ «ОРК» з копіями раніше поданих документів для проведення тієї ж самої депозитарної безумовної операції щодо спадкування акцій АТ «ПГЗК» померлого ОСОБА_1 , з приводу якої він звертався 04 лютого 2021 року.

Листом від 02 березня 2021 року №63 ТОВ «ОРК» повідомило ОСОБА_3 , що в наданих ним документах містяться розбіжності з даними системи депозитарного обліку депозитарної установи, а саме щодо виявлених розбіжностей про дату народження спадкодавця ОСОБА_1 .

Крім того, позивачем повідомлялося про розбіжності в реквізитах рахунку у цінних паперах ОСОБА_1 (паспортні дані та місце проживання), зазначених у запиті ОСОБА_3 та згідно даних системи депозитарного обліку депозитарної установи.

Водночас, представника ОСОБА_2 було повідомлено і про отримання позивачем вищевказаних листів від нотаріуса Рогача В.В. та ТОВ «ПРБ», у яких містились прохання останніх вважати видані ними свідоцтво про право на спадщину за законом від 25 грудня 2020 року реєстровий №2495 (бланк НМН 700539) та виписку з рахунку в цінних паперах від 26 грудня 2019 року №402743-UA10001030 відповідно - помилковими та недійсними.

Разом з цим, ТОВ «ОРК» листом від 26 лютого 2021 року №59 звернулось до НКЦПФР з проханням роз`яснити подальші дії депозитарної установи щодо пакету документів, поданих ОСОБА_3 для виконання вищезазначеної депозитарної операції, з приводу якої мало місце звернення останнього.

Попри це, як зазначено позивачем - не надавши відповіді на вказане звернення, 05 березня 2021 року на підставі скарги ОСОБА_3 , без врахування доводів ТОВ «ОРК» про явні невідповідності в поданих даним громадянином документах, листів приватного нотаріуса Рогача В.В. від 01 березня 2021 року вих. №23/02-14 та депозитарної установи ТОВ «ПРБ» від 08 лютого 2021 року за вих. №1/08/02 про недійсність виданих ними документів, НКЦПФР винесено наступні рішення:

- постанову №63-ДП-ДУ за порушення депозитарною установою порядку провадження депозитарної діяльності, а саме застосовано у відношенні ТОВ «ОРК» штрафну санкцію у розмірі 5000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (85000,00 грн.) за ухилення від внесення змін до системи депозитарного обліку;

- розпорядження №22-ДП-ДУ, яким зобов`язано ТОВ «ОРК» у термін до 18 березня 2021 року усунути порушення законодавства на ринках капіталу шляхом проведення безумовної депозитарної операції щодо спадкування цінних паперів АТ «ПГЗК» на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, тобто зобов`язано у визначений строк вчинити безумовну операцію про переведення цінних паперів з рахунку в цінних паперах гр. ОСОБА_1 на рахунок в цінних паперах гр. ОСОБА_2 , та до 18 березня 2021 року письмово проінформувати з наданням підтверджуючих документів уповноважену особу комісії та департаменту фінансового моніторингу та проведення інспекцій НКЦПФР про виконання цього розпорядження.

Власне, вважаючи, що за викладених вище обставин дії відповідача по притягненню ТОВ «ОВК» до відповідальності за не внесення змін до системи депозитарного обліку на підставі відповідного звернення та поданих заявником документів - були протизаконними, а вчинення таких дій, у тому числі шляхом виконання розпорядження відповідача може призвести до тяжких наслідків і сприятиме вчиненню кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 190 Кримінального кодексу України, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом за захистом своїх прав та порушених законом інтересів.

Зокрема, на користь своєї позиції щодо правомірності не вчинення відповідний дій пов`язаних із внесенням змін до системи депозитарного обліку позивачем повідомлено у тому числі наступне.

Так, в рамках надання правової допомоги ТОВ «ОРК» адвокатом позивача від Святошинського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) отримано відомості (лист від 10 березня 2021 року №498/21.10-09), що за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо наявності актового запису про смерть ОСОБА_1 , 1931 р.н. та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , інформації не виявлено.

Одночасно повідомлено про відсутність актового запису від 06 серпня 2000 року №17 про смерть ОСОБА_1 , складеного відділом.

Листом від 12 березня 2021 року №395/21.6-34а Броварського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у відповідь на запит адвоката позивача повідомлено, що в архіві відділу не виявлено актового запису про смерть ОСОБА_1 , 1931 р.н. та ІНФОРМАЦІЯ_3 . Перевірку проведено за період з 01 січня 2000 року по 01 січня 2001 року по первинним актовим записам, з 02 січня 2001 року по теперішній час по поновленим актовим записам по м. Бровари та Броварському району Київської області та за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Свідоцтво НОМЕР_5 видавалось виконавчим комітетом Мокрецької сільської ради Броварського району Київської області 09 серпня 2001 року на іншу особу, а не на ОСОБА_1 . Крім цього, копія свідоцтва про смерть ОСОБА_1 містить зовсім іншу дату видачі - 10 серпня 2000 року.

Зокрема, враховуючи викладені обставини, за заявою ТОВ «ОРК» Бучанським районним управлінням ГУ Нацполіції в Київській області 14 березня 2021 року внесено відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000167 та розпочато досудове розслідування щодо кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 190 Кримінального кодексу України.

Таким чином, позивачем зазначено, що не маючи на те законних підстав, всупереч вимогам пункту 4 частини другої статті 7 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» від 30 жовтня 1996 року №448/96-ВР (Закон №448/96-ВР), а також пункту 7 глави 2 розділу V Положення №735 відповідачем винесено оскаржувані розпорядження із зобов`язанням позивача вчинити дії щодо проведення безумовної депозитарної операції та постанову по притягненню ТОВ «ОВК» до відповідальності за не вчинення таких дій за запитом заявника.

Згідно відзиву на адміністративний позов, на переконання відповідача НКЦПФР під час розгляду справи за заявою скаржника про порушення ТОВ «ОРК» вимог профільного законодавства та вирішення питання щодо притягнення позивача до відповідальності, діяло в межах повноважень, наданих Законом №448/96-ВР та зокрема у відповідності до Правил розгляду справ про порушення вимог законодавства на ринках капіталу та застосування санкцій або інших заходів впливу, затверджених рішенням НКЦПФР 28 липня 2020 року № 405 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02 жовтня 2020 року за № 966/35249) (Правила №405).

Щодо обставин справи відповідачем серед іншого наголошено на пункті 9 глави 2 розділу V Положення №735, яким встановлено вичерпний перелік документів необхідних до подання депозитарній установі заявником для здійснення безумовної операції щодо цінних паперів, які отримані у спадщину.

За доводами відповідача, заявником гр. ОСОБА_3 , що представляв інтереси ОСОБА_2 , було надано ТОВ «ОВК» всі документи, які вимагаються зазначеним пунктом 9 глави 2 розділу V Положення №735 та що містили усі необхідні реквізити для здійснення відповідної депозитарної операції, а відтак ТОВ «ОВК» в порушення вимог пункту 7 глави 2 розділу V Положення №735 безпідставно ухилилося від виконання безумовної операції щодо спадкування цінних паперів, з приводу вчинення якої звертався гр. ОСОБА_3 , чим зокрема і порушило відповідні вимоги законодавства в частині пропозиції останньому надати додаткові документи.

Щодо тверджень позивача про неотримання ним відповіді НКЦПФР на звернення від 26 лютого 2021 року №59, відповідачем вказано, що таке не відповідає дійсності, оскільки на відповідний лист ТОВ «ОВК» відповідачем було надіслано роз`яснення щодо подальших дій листом від 05 квітня 2021 року вих. №13/04/7223 згідно списку №3 згрупованих поштових відправлень на зареєстровану адресу позивача.

Таким чином, позиція відповідача ґрунтується на тому, що НКЦПФР діяла виключно у законодавчо визначених межах наданих їй повноважень, а отже вимоги позивача, заявлені в межах даного адміністративного позову, на думку відповідача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Визначає правові засади функціонування депозитарної системи України, встановлює порядок реєстрації та підтвердження прав на емісійні цінні папери та прав за ними у системі депозитарного обліку цінних паперів, а також порядок проведення розрахунків за правочинами щодо емісійних цінних паперів Закон України «Про депозитарну систему України» від 06 липня 2012 року №5178-VI (Закон №5178-VI).

Згідно визначень, наведених у статті 1 Закону №5178-VI: - власник рахунка у цінних паперах - особа, якій професійним учасником депозитарної системи України та/або Національним банком України відкрито рахунок у цінних паперах; - депозитарна діяльність - діяльність професійних учасників депозитарної системи України та Національного банку України щодо надання послуг із зберігання та обліку цінних паперів, обліку і обслуговування набуття, припинення та переходу прав на цінні папери і прав за цінними паперами та обмежень прав на цінні папери на рахунках у цінних паперах депозитарних установ, емітентів, депозитаріїв-кореспондентів, осіб, які провадять клірингову діяльність, Розрахункового центру з обслуговування договорів на фінансових ринках (далі - Розрахунковий центр), депонентів, номінальних утримувачів, а також надання інших послуг, які відповідно до цього Закону мають право надавати професійні учасники депозитарної системи України; - депозитарна система України - сукупність учасників депозитарної системи та правовідносин між ними щодо ведення обліку цінних паперів, прав на цінні папери і прав за цінними паперами та їх обмежень, що встановлюються в системі депозитарного обліку цінних паперів, у тому числі внаслідок проведення розрахунків за правочинами щодо цінних паперів; - депонент - власник цінних паперів, співвласники цінних паперів, нотаріус, на депозит якого внесено цінні папери, яким рахунок у цінних паперах відкривається депозитарною установою на підставі відповідного договору про обслуговування рахунка в цінних паперах, а також депозитарна установа, яка відкриває собі рахунок у цінних паперах на підставі наказу керівника цієї депозитарної установи. Національний банк України може бути депонентом у випадках, передбачених цим Законом; - права на цінні папери - речові права на цінні папери (право власності, інші визначені законом речові права); - професійні учасники депозитарної системи України - Центральний депозитарій, депозитарні установи; - реєстр власників іменних цінних паперів - перелік власників іменних цінних паперів, складений відповідно до вимог законодавства Центральним депозитарієм або, у випадках, встановлених цим Законом, - Національним банком України на певну дату із зазначенням кількості іменних цінних паперів, належних зазначеним власникам на праві власності, номінальної вартості і виду таких цінних паперів та іншої інформації, визначеної Комісією; -учасники депозитарної системи України - Національний банк України, професійні учасники депозитарної системи України, депозитарії-кореспонденти, фондові біржі, клірингові установи, Розрахунковий центр, емітенти, торговці цінними паперами, компанії з управління активами, депоненти, номінальні утримувачі".

Законодавство про депозитарну систему України складається з Цивільного кодексу України, цього Закону, Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок", інших законів України та нормативно-правових актів Комісії та Національного банку України (частина перша статті 1 Закону №5178-VI).

Види депозитарної діяльності та їх поєднання визначені статтею 3 Закону №5178-VI.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону №5178-VI система депозитарного обліку цінних паперів (далі - система депозитарного обліку) - сукупність інформації, записів про емісійні цінні папери (вид із зазначенням типу, номінальна вартість і кількість, реєстр кодів цінних паперів (міжнародних ідентифікаційних номерів цінних паперів), обмеження обігу тощо) на рахунках у цінних паперах власників таких рахунків; інформації про емітентів; про власників цінних паперів, які мають права за цінними паперами та права на цінні папери; про обмеження прав на цінні папери та прав за цінними паперами; про осіб, уповноважених власниками цінних паперів (управителів, заставодержателів, інших осіб, наділених відповідними правами щодо цінних паперів); про номінальних утримувачів; інші дані, що дають змогу ідентифікувати емісійні цінні папери і зазначених осіб; інша передбачена законодавством інформація.

Згідно частини другої статті 4 Закону №5178-VI набуття і припинення прав на цінні папери і прав за цінними паперами здійснюються шляхом фіксації відповідного факту в системі депозитарного обліку. У системі депозитарного обліку реєструються обмеження прав на цінні папери. У системі депозитарного обліку можуть реєструватися обмеження прав за цінними паперами у випадках та в порядку, встановлених Комісією.

Передбачені абзацом першим цієї частини фіксація, обмеження у разі їх вчинення щодо цінних паперів, які обліковуються на рахунку номінального утримувача, здійснюються з урахуванням особливостей, встановлених Комісією.

Згідно приписів частини першої статті 5 Закону №5178-VI рахунок у цінних паперах депонента відкривається депозитарною установою на підставі договору про обслуговування рахунка в цінних паперах власнику цінних паперів, співвласникам цінних паперів або нотаріусу, на депозит яких внесено цінні папери, а також самій депозитарній установі (на підставі наказу керівника цієї депозитарної установи) або Національному банку України відповідно до законодавства.

Рахунок у цінних паперах депонента відкривається Національним банком України при провадженні ним депозитарної діяльності депозитарної установи на підставі договору про обслуговування рахунка в цінних паперах особам, визначеним Національним банком України за погодженням з Комісією відповідно до закону.

Власник цінних паперів, співвласники цінних паперів можуть передати власні повноваження щодо відкриття рахунка у цінних паперах іншій особі, уповноваженій діяти від його (їх) імені на підставі визначеного законодавством правочину.

Депозитарна установа в процесі відкриття рахунка в цінних паперах депонента присвоює власникові цінних паперів код власника цінного паперу в порядку, встановленому Центральним депозитарієм за погодженням з Комісією.

За частиною третьою вказаної статті Закону рахунок (рахунки) у цінних паперах депозитарної установи, на якому (яких) зберігаються та обліковуються цінні папери, відкривається (відкриваються) депозитарній установі Центральним депозитарієм або у випадках, встановлених цим Законом, - Національним банком України на підставі депозитарного договору.

На рахунку (рахунках) в цінних паперах депозитарної установи на підставі депозитарного договору в порядку, встановленому Комісією, а у випадках, встановлених цим Законом, - Національним банком України, зберігаються та обліковуються цінні папери, права на які та права за якими належать депонентам такої депозитарної установи, у разі зарахування цінних паперів на депозит нотаріуса - відповідному кредиторові.

Депозитарний облік цінних паперів регламентовано статтею 6 Закону №5178-VI, відповідно до частини першої якої депозитарний облік цінних паперів - облік цінних паперів, прав на цінні папери та їх обмежень на рахунках у цінних паперах (далі - депозитарний облік).

Згідно частини другої статті 6 Закону №5178-VI внесення змін до системи депозитарного обліку стосовно цінних паперів конкретного власника (крім встановлених Комісією випадків стосовно цінних паперів, права на які обліковуються на рахунку номінального утримувача) здійснюється виключно депозитарними установами (у визначених законодавством випадках - Національним банком України або депозитаріями-кореспондентами), в установленому Комісією порядку на підставі, зокрема: - розпорядження та інших документів (у випадках, встановлених Комісією), що подаються депонентом, - у разі встановлення або зняття обмеження прав на цінні папери та прав за цінними паперами відносно прав цього депонента; - документів, визначених Комісією, у разі спадкування, правонаступництва чи в інших установлених Комісією випадках.

Порядок подання розпорядження та інших документів, передбачених частинами другою та шостою цієї статті щодо цінних паперів, вимоги до їх змісту (крім вимог до судового рішення), а також порядок їх реєстрації в системі депозитарного обліку та строки їх зберігання встановлюються Комісією, а щодо цінних паперів, облік яких відповідно до компетенції, встановленої цим Законом, веде Національний банк України, - встановлюються Національним банком України за погодженням з Комісією, щодо передбачених частиною третьою та четвертою - встановлюються Комісією, а щодо передбачених частиною п`ятою - встановлюються Національним банком України за погодженням з Комісією (частина сьома статті 6 Закону №5178-VI).

Депозитарна установа зобов`язана не пізніше робочого дня, наступного за днем прийняття від депонента розпорядження та інших документів, у випадках, установлених законодавством, прийняти розпорядження до виконання або надати вмотивовану відповідь про відмову у прийнятті. Якщо депозитарна установа у визначений у цій частині строк не надала депоненту вмотивованої відповіді про відмову у прийнятті розпорядження до виконання, таке розпорядження вважається прийнятим до виконання. У разі прийняття розпорядження до виконання депозитарна установа зобов`язана внести зміни до системи депозитарного обліку відповідно до вимог розпорядження (частина восьма статті 6 Закону №5178-VI).

Стаття 8 регламентує підтвердження прав на цінні папери та прав за цінними паперами.

Зокрема, згідно частини першої статті 8 Закону №5178-VI підтвердженням прав на цінні папери та прав за цінними паперами, що існують в бездокументарній формі, а також обмежень прав на цінні папери у певний момент часу є обліковий запис на рахунку в цінних паперах депонента в депозитарній установі, а якщо права на відповідні цінні папери обліковуються на рахунку в цінних паперах номінального утримувача - обліковий запис на рахунку в цінних паперах власника цінних паперів в обліковій системі номінального утримувача, клієнта номінального утримувача.

Документальним підтвердженням наявності на певний момент часу прав на цінні папери та прав за цінними паперами депонента (у разі зарахування цінних паперів на депозит нотаріуса - відповідного кредитора) є виписка з рахунка в цінних паперах депонента, яка видається депозитарною установою на вимогу депонента або в інших випадках, установлених законодавством та договором про обслуговування рахунка в цінних паперах.

Визначає правові засади здійснення державного регулювання ринку цінних паперів та державного контролю за випуском і обігом цінних паперів та їх похідних в Україні Закон України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» від 30 жовтня 1996 року №448/96-ВР.

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону №448/96-ВР: - державне регулювання ринку цінних паперів - здійснення державою комплексних заходів щодо упорядкування, контролю, нагляду за ринком цінних паперів та їх похідних та запобігання зловживанням і порушенням у цій сфері; - професійні учасники ринку цінних паперів - особи, які здійснюють професійну діяльність на ринку цінних паперів.

У відповідності до положень статті 2 Закону №448/96-ВР державне регулювання ринку цінних паперів здійснюється з метою, в тому числі: - гарантування прав власності на цінні папери; - захисту прав учасників фондового ринку (у тому числі споживачів фінансових послуг) щодо фінансових послуг, які надаються особами, які здійснюють професійну діяльність на ринку цінних паперів; - дотримання учасниками ринку цінних паперів вимог актів законодавства.

Згідно статті 3 Закону №448/96-ВР державне регулювання ринку цінних паперів здійснюється зокрема у таких формах: - прийняття актів законодавства з питань діяльності учасників ринку цінних паперів; - видача ліцензій на здійснення професійної діяльності на ринку цінних паперів та забезпечення контролю за такою діяльністю; - контроль за достовірністю інформації, що надається емітентами та особами, які здійснюють професійну діяльність на ринку цінних паперів, контролюючим органам; - встановлення правил і стандартів здійснення операцій на ринку цінних паперів та контролю за їх дотриманням.

Державне регулювання ринку цінних паперів здійснює Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку. Інші державні органи здійснюють контроль за діяльністю учасників ринку цінних паперів у межах своїх повноважень, визначених чинним законодавством (частина перша статті 5 Закону №448/96-ВР).

При цьому, згідно приписів статті 4 Закону №448/96-ВР Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, відповідно до законів України, що регулюють професійну діяльність на ринку цінних паперів та діяльність у системі накопичувального пенсійного забезпечення, нормативно-правових актів, прийнятих згідно з цими законами - здійснює ліцензування професійної діяльності на ринку цінних паперів та діяльності у системі накопичувального пенсійного забезпечення.

Завдання Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку визначені статтею 7 Закону №448/96-ВР, основними з яких зокрема є захист прав інвесторів (у тому числі споживачів фінансових послуг) щодо фінансових послуг, які надаються особами, які здійснюють професійну діяльність на ринку цінних паперів, шляхом застосування заходів щодо запобігання і припинення порушень законодавства на ринку цінних паперів, застосування санкцій за порушення законодавства у межах своїх повноважень.

Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку відповідно до покладених на неї завдань, у тому числі: - встановлює порядок та видає ліцензії, передбачені статтею 4 цього Закону, а також анулює зазначені ліцензії в разі порушення вимог законодавства; - здійснює контроль за дотриманням законодавства і призначає державних представників на фондових біржах та у депозитаріях; - встановлює порядок розгляду справ про правопорушення на ринку цінних паперів та у системі накопичувального пенсійного забезпечення; - розробляє і організовує виконання заходів, спрямованих на запобігання порушенням законодавства України; - видає дозволи, визначає стандарти і правила діяльності, реєструє випуск та інформацію про випуск інвестиційних сертифікатів інвестиційних фондів та інвестиційних компаній; - роз`яснює порядок застосування чинного законодавства про цінні папери та акціонерні товариства; - встановлює наявність ознак маніпулювання на фондовому ринку; - виконує інші завдання відповідно до закону.

Повноваження Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку визначенні статтею 8 Закону №448/96-ВР, за пунктами 5, 5-6, 8, 9-2, 10, 10-3, 11, 13, 14, 21, 30, 33 якої НКЦПФР має право: - у разі порушення законодавства про цінні папери та/або про систему накопичувального пенсійного забезпечення виносити попередження, зупиняти на строк до одного року обіг цінних паперів, зупиняти або анулювати дію ліцензій, передбачених статтею 4 цього Закону; - розглядати справи про порушення прав споживачів фінансових послуг та накладати адміністративні стягнення, фінансові санкції та застосовувати заходи впливу, передбачені законодавством; - здійснювати контроль за достовірністю і розкриттям інформації, що здійснюється емітентами, суб`єктами системи накопичувального пенсійного забезпечення (крім вкладників та учасників) та особами, які здійснюють професійну діяльність на ринку цінних паперів, і саморегулівними організаціями, та її відповідністю встановленим вимогам; - самостійно чи спільно з іншими відповідними органами проводити перевірки осіб, які здійснюють професійну діяльність на ринку цінних паперів, на предмет дотримання законодавства про захист прав споживачів фінансових послуг; - надсилати емітентам, суб`єктам системи накопичувального пенсійного забезпечення (крім вкладників та учасників), особам, які здійснюють професійну діяльність на ринку цінних паперів, фондовим біржам та саморегулівним організаціям обов`язкові для виконання розпорядження про усунення порушень законодавства та фондовий ринок, а також законодавства про захист прав споживачів фінансових послуг та вимагати надання необхідних документів відповідно до чинного законодавства; - вимагати надання пояснень (у письмовій та усній формі), документів, інформації від державних органів, учасників фондового ринку або будь-яких інших фізичних чи юридичних осіб, які здійснюють (виявили намір здійснювати) операції на ринку цінних паперів та/або яким можуть бути відомі обставини, пов`язані з предметом перевірки; - надсилати матеріали в правоохоронні органи стосовно фактів правопорушень, за які передбачена адміністративна та кримінальна відповідальність, якщо до компетенції комісії не входить накладення адміністративних стягнень за відповідні правопорушення; - розробляти і затверджувати з питань, що належать до її компетенції, обов`язкові для виконання нормативні акти; - накладати адміністративні стягнення, штрафні та інші санкції за порушення чинного законодавства на юридичних осіб та їх співробітників, аж до анулювання ліцензій на здійснення професійної діяльності на ринку цінних паперів та діяльності у системі накопичувального пенсійного забезпечення; - вилучати під час проведення перевірок на строк до трьох робочих днів документи, що підтверджують факти порушення актів законодавства про цінні папери та захист прав споживачів фінансових послуг; - для захисту інтересів держави та інвесторів у цінні папери зупиняти на підставі рішення Комісії внесення змін до системи реєстру власників іменних цінних паперів або до системи депозитарного обліку щодо цінних паперів певного емітента або певного власника на строк до усунення порушень, що стали підставою для прийняття такого рішення; - здійснювати інші права, передбачені законом.

Зокрема, статтею 10 Закону №448/96-ВР унормовано відносини Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку з правоохоронними органами та іншими державними органами.

Працівники правоохоронних органів сприяють уповноваженим особам Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку у виконанні ними своїх службових обов`язків. На прохання уповноважених осіб Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку правоохоронні органи надають інформацію, яка є в їх розпорядженні і необхідна для забезпечення належного контролю за ринком цінних паперів (частина перша статті 10 Закону №448/96-ВР).

Відповідальність юридичних осіб за правопорушення на ринку цінних паперів та у системі накопичувального пенсійного забезпечення встановлена статтею 11 Закону №448/96-ВР.

Зазначеною статтею установлено, що Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку застосовує до юридичних осіб фінансові санкції, в тому числі за: - неподання, подання не в повному обсязі інформації та/або подання недостовірної інформації до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку; - невиконання або несвоєчасне виконання рішень Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку або розпоряджень, постанов або рішень уповноважених осіб Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку щодо усунення порушень законодавства на ринку цінних паперів, у системі накопичувального пенсійного забезпечення, законодавства про акціонерні товариства; - порушення Центральним депозитарієм цінних паперів або депозитарною установою порядку провадження депозитарної діяльності, що призвело до втрати інформації, що міститься у системі депозитарного обліку цінних паперів, а також ухилення від внесення змін або внесення завідомо недостовірних змін до системи депозитарного обліку.

Рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про застосування заходу впливу у вигляді накладення штрафу набирає чинності з робочого дня, наступного за днем прийняття такого рішення. У разі якщо рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про застосування заходу впливу у вигляді накладення штрафу протягом місяця з дня набрання ним чинності не було виконано або не було оскаржено у судовому порядку, таке рішення набуває статусу виконавчого документа, підлягає оформленню Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження" та передається до органів державної виконавчої служби для примусового виконання згідно із законодавством.

Рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про застосування заходу впливу у вигляді накладення штрафу може бути оскаржено у судовому порядку відповідно до законодавства. У разі якщо зазначене рішення протягом місяця з дня набрання ним чинності було оскаржено у судовому порядку та адміністративним судом було відкрито провадження у справі про оскарження зазначеного рішення, таке рішення набуває статусу виконавчого документа з дня набрання законної сили відповідним судовим рішенням з урахуванням строків, передбачених Законом України "Про виконавче провадження".

Порядок застосування санкцій до юридичних осіб за правопорушення на ринку цінних паперів, у системі накопичувального пенсійного забезпечення визначено статтею 12 Закону №448/96-ВР.

Посадові особи, які порушують законодавство про цінні папери, несуть кримінальну і майнову відповідальність, установлену відповідними законодавчими актами України (стаття 14 Закону №448/96-ВР).

Відповідно до Законів №448/96-ВР та №5178-VI, з метою врегулювання питання щодо визначення порядку провадження депозитарної діяльності Центральним депозитарієм цінних паперів та депозитарними установами з дня набрання чинності Законом №5178-VI НКЦПФР рішенням від 23 квітня 2013 року №735 затверджено Положення про провадження депозитарної діяльності (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 червня 2013 року за № 1084/23616).

Це Положення, згідно його пункту 1 розділу І визначає порядок провадження депозитарної діяльності Центральним депозитарієм цінних паперів (далі - Центральний депозитарій) та депозитарними установами з надання послуг із зберігання та обліку цінних паперів, обліку і обслуговування набуття, припинення та переходу прав на цінні папери і прав за цінними паперами та обмежень прав на цінні папери на рахунках у цінних паперах, вимоги до порядку відкриття та ведення рахунків у цінних паперах, порядку проведення операцій на рахунках у цінних паперах та їх видів, порядку зарахування цінних паперів до системи депозитарного обліку при емісії, їх обліку та зберігання, а також списання цінних паперів у зв`язку з їх погашенням та/або анулюванням, порядку внесення змін до системи депозитарного обліку стосовно цінних паперів конкретного власника, стосовно всього випуску цінних паперів, стосовно здійснення розрахунків за правочинами щодо цінних паперів тощо, вимоги до діяльності учасників депозитарної системи та взаємовідносин між ними, вимоги до порядку складання реєстру власників іменних цінних паперів, у тому числі порядку взаємодії депозитарних установ з Центральним депозитарієм щодо складання реєстру, вимоги до змісту внутрішніх документів професійних учасників депозитарної системи України та інші вимоги, встановлення яких належить до компетенції Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (далі - Комісія) відповідно до Закону України «Про депозитарну систему України» (далі - Закон).

Зокрема, згідно визначень, наведених у пункті 2 розділу І Положення №735: - депозитарна операція - сукупність дій Центрального депозитарію, депозитарної установи, Розрахункового центру з обслуговування договорів на фінансових ринках (далі - Розрахунковий центр) або клірингової установи у разі провадження ними депозитарної діяльності депозитарної установи щодо здійснення ними депозитарної діяльності відповідно до законодавства України; - депозитарна установа - юридична особа, що утворюється та функціонує у формі акціонерного товариства або товариства з обмеженою відповідальністю і яка в установленому порядку отримала ліцензію на провадження депозитарної діяльності депозитарної установи, Розрахунковий центр або клірингова установа - при провадженні ними депозитарної діяльності депозитарної установи; -ініціатор депозитарної операції - особа, за розпорядженням чи іншою вимогою якої в системі депозитарного обліку Центрального депозитарію, депозитарної установи виконуються депозитарні операції. Ініціатором депозитарної операції можуть бути депонент, клієнт, керуючий рахунком у цінних паперах, заставодержатель, Центральний депозитарій, депозитарна установа, державні органи у межах їх повноважень, а також інші суб`єкти у випадках, визначених законом; - реєстр власників іменних цінних паперів (далі - реєстр власників) - перелік власників іменних цінних паперів, складений відповідно до вимог законодавства Центральним депозитарієм на певну дату із зазначенням кількості іменних цінних паперів, належних зазначеним власникам на праві власності, номінальної вартості і виду таких цінних паперів та іншої інформації, визначеної цим Положенням; - розпорядження - документ, що містить вимогу до Центрального депозитарію, депозитарію-кореспондента, депозитарної установи виконати одну чи декілька взаємопов`язаних депозитарних операцій.

Аналіз вищенаведених положень законодавства свідчить про те, що НКЦПФР здійнює державне регулювання ринку цінних паперів задля упорядкування, контролю, нагляду за ринком цінних паперів та їх похідних та запобігання зловживанням і порушенням у цій сфері.

При цьому, до основних завдань діяльності НКЦПФР належить захист прав інвесторів (у тому числі споживачів фінансових послуг) щодо фінансових послуг, які надаються особами, які здійснюють професійну діяльність на ринку цінних паперів, шляхом застосування відповідних заходів.

НКПФР з метою забезпечення своєї діяльності наділено повноваженнями, які зокрема передбачають: - розгляд справ про порушення прав споживачів фінансових послуг та накладення адміністративних стягнень, фінансових санкцій та застосовування заходів впливу, передбачених законодавством; - надіслання особам, які здійснюють професійну діяльність на ринку цінних паперів обов`язкових для виконання розпоряджень про усунення порушень законодавства та вимоги надання необхідних документів відповідно до чинного законодавства; - вимогу надання пояснень (у письмовій та усній формі), документів, інформації від державних органів, учасників фондового ринку або будь-яких інших фізичних чи юридичних осіб, які здійснюють (виявили намір здійснювати) операції на ринку цінних паперів та/або яким можуть бути відомі обставини, пов`язані з предметом перевірки; - надіслання матеріалів в правоохоронні органи стосовно фактів правопорушень, за які передбачена адміністративна та кримінальна відповідальність, якщо до компетенції комісії не входить накладення адміністративних стягнень за відповідні правопорушення.

З метою забезпечення дотримання учасниками ринку цінних паперів, суб`єктами системи накопичувального пенсійного забезпечення вимог законодавства на ринках капіталу, захисту прав учасників ринку цінних паперів (у тому числі споживачів фінансових послуг) рішенням НКЦПФР від 28 липня 2020 року №405 затверджено Правила розгляду справ про порушення вимог законодавства на ринках капіталу та застосування санкцій або інших заходів впливу (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02 жовтня 2020 року за №966/35249) (Правила №405), які визначають порядок та строки розгляду НКЦПФР справ про порушення громадянами, посадовими особами та юридичними особами вимог законодавства про захист прав споживачів фінансових послуг, на ринку цінних паперів, у системі накопичувального пенсійного забезпечення та порядку оприлюднення фінансової звітності разом з аудиторським звітом (далі - законодавства на ринках капіталу).

Завданням провадження у справах про правопорушення є своєчасне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законодавством, забезпечення виконання винесеного рішення, а також виявлення причин та умов, що сприяють учиненню правопорушень, і запобігання правопорушенням (пункт 4 розділу І Правил №405).

За пунктом 5 розділу І Правил №405 уповноважені особи НКЦПФР (далі - уповноважені особи) в межах своїх повноважень зобов`язані в кожному випадку виявлення правопорушення всебічно, повно та об`єктивно проаналізувати дані та інформацію стосовно порушення, вжити всіх необхідних заходів для документального закріплення факту правопорушення, а також своєчасно застосувати передбачені законодавством санкції або інші заходи впливу.

Рішення у справі повинно бути законним та обґрунтованим. Рішення повинно ґрунтуватися лише на тих доказах, які були досліджені під час розгляду справи.

Доказами в справі про правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку уповноважені особи встановлюють наявність чи відсутність правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 1 розділу VIII Правил №405 передбачено, що у разі якщо на момент розгляду справи порушення законодавства може бути усунуто, за наслідками розгляду справи про правопорушення одночасно з прийнятим відповідного рішення уповноваженою особою виноситься розпорядження про усунення порушень законодавства.

Так, за змістом постанови НКЦПФР від 05 березня 2021 року №63-ДП-ДУ про накладення санкції за правопорушення на ринках капіталу та розпорядження від 05 березня 2021 року №22-ДП-ДУ про усунення порушень законодавства на ринках капіталу відповідачем було встановлено порушення ТОВ «ОРК» вимог пункту 7 глави 2 розділу V Положення №735, а тому на підставі пункту 10 статті 8, пункту 9 частини першої статті 11 Закону №448/96-ВР та пункту 1 розділу VIII та XV Правил №405 винесено дані рішення у відношенні позивача.

Згідно абзацу третього пункту 2 розділу І Положення №735 безумовна операція з управління рахунком у цінних паперах - списання, зарахування або переказ цінних паперів, прав на цінні папери на рахунку у цінних паперах клієнта Центрального депозитарію, власника цінних паперів, нотаріуса, на депозит якого зараховано цінні папери, номінального утримувача без його розпорядження під час проведення емітентом операцій з цінними паперами (у випадках, передбачених законодавством), а також у зв`язку зі зміною дієздатності (обмеження дієздатності або визнання особи недієздатною), внаслідок передачі цінних паперів у спадщину та в інших випадках, які передбачені законодавством України.

Згідно пункту 7 глави 2 розділу V Положення №735 безумовні операції щодо цінних паперів/прав на цінні папери здійснюються на підставі наданих депозитарній установі та/або Центральному депозитарію оригіналів або копій:

- судового рішення або рішення уповноваженого законом державного органу чи його посадової особи, виконавчих документів, визначених законом, під час здійснення виконавчого провадження;

- свідоцтва про право на спадщину та договору (правочину) про поділ спадкового майна (за наявності);

- свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя;

- документів, що посвідчують виконання корпоративних операцій емітента (у випадках, передбачених законодавством);

- розпорядження уповноваженої особи Комісії про скасування реєстрації випуску цінних паперів (у зв`язку з визнанням їх емісії недійсною, припиненням акціонерного товариства чи пайового інвестиційного фонду, виконанням судового рішення або рішення уповноваженого законом державного органу чи його посадової особи);

- рішення Комісії щодо зупинення внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів щодо цінних паперів певного власника;

- копій документів, що підтверджують передачу майна юридичної особи, яке залишилося після задоволення вимог кредиторів у процесі ліквідації юридичної особи, учасникам відповідної юридичної особи;

- інших документів, визначених законодавством України.

Якщо зазначені вище документи не містять усіх необхідних реквізитів для виконання безумовної операції та/або їх оформлення не відповідає вимогам законодавства, Центральний депозитарій та/або депозитарна установа мають право вимагати надання необхідної інформації.

Отже, вищевказаним пунктом 7 глави 2 розділу V Положення №735 встановлено вичерпний перелік документів, надання яких є необхідним для здійснення безумовної операції депозитарною установою щодо цінних паперів/прав на цінні папери.

Також, даним пунктом Положення №735 передбачено право депозитарної установи вимагати надання необхідної інформації у разі, якщо відповідні документи не містять усіх необхідних реквізитів для виконання безумовної операції та/або їх оформлення не відповідає вимогам законодавства.

При цьому, як зазначено у пункті 9 глави 2 розділу V Положення №735 безумовні операції щодо цінних паперів, які отримані у спадщину, здійснюються депозитарними установами за рахунками у цінних паперах померлих власників (співвласників) після встановлення відповідно до законодавства і внутрішніх документів депозитарної установи особи (осіб) спадкоємця(ів), який (які) повинен(ні) мати (крім випадку звернення такого(их) спадкоємця(ів) щодо переведення боргових цінних паперів, строк обігу яких закінчився, на рахунок у цінних паперах їх емітента) рахунок у цінних паперах, що обслуговується обраною ним(и) депозитарною установою, та надання ним(и) таких документів, що підтверджують наявність підстав для їх проведення:

- копії свідоцтва про право на спадщину, засвідченої нотаріально;

- копії договору (правочину) про поділ спадкового майна (у разі наявності);

- документів щодо встановлення особи спадкоємця відповідно до законодавства і внутрішніх документів депозитарної установи;

- інформації щодо реквізитів рахунку(ів) у цінних паперах спадкоємця(ів), що обслуговується(ються) іншою депозитарною установою, на який (які) необхідно перевести права на цінні папери, що спадкуються (не подається у разі, якщо права на цінні папери, що спадкуються, зараховуються на рахунок у цінних паперах, що обслуговується депозитарною установою, яка обслуговувала спадкодавця, або на рахунок у цінних паперах емітента таких цінних паперів). У разі переведення боргових цінних паперів, строк обігу яких закінчився, на рахунок у цінних паперах їх емітента зазначається інформація щодо реквізитів рахунку(ів) у цінних паперах емітента в Центральному депозитарії або Національному банку України.

Як вже зазначалось вище, за результатами опрацювання звернення гр. ОСОБА_3 , що діяв в інтересах ОСОБА_2 з метою виконання ТОВ «ОВК» безумовної операції щодо прав на прості іменні акції АТ «ПГЗК» на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачем була встановлена наявність суперечливих відомостей щодо особи спадкодавця, на рахунку якого обліковувалися відповідні цінні папери та ПІБ якого було вказано у наданому свідоцтві про право на спадщину, а саме в частині відмінностей у даті народження та написанні (російською та українською мовами) ПІБ даної особи.

Таким чином, викладені обставини у розрізі вимог профільного законодавства, зокрема приписів Положення №735, дають суду підстави для висновків про те, що у позивача були обґрунтовані сумніви в частині відповідності особи, зазначеної у наданому заявником свідоцтві про право на спадщину та у відомостях, що містилися в системі депозитарного обліку депозитарної установи (довідка АТ «ПГЗК» від 05 лютого 2021 року №26), що в свою чергу призвело до неможливості проведення безумовної операції, а також викликало необхідність в отриманні необхідної інформації для проведення такої операції.

Суд звертає увагу, що листи ТОВ «ОВК» (від 05 лютого 2021 року вих. №36, від 02 березня 2021 року вих. №63) у відповідь на звернення гр. ОСОБА_3 не містили повідомлення про відмову у вчиненні безумовної операції, з приводу якої звертався останній, а вказували на встановлені в ході опрацювання цих звернень обставини, зокрема про необхідність надання інформації відносно особи спадкодавця та про те, що ТОВ «ОВК» звернулось до НКЦПФР з проханням роз`яснення подальших дій позивача.

Таким чином, суд погоджується із зауваженнями позивача та відхиляє доводи відповідача, викладені у поданих запереченнях, що ТОВ «ОВК» було відмовлено гр. ОСОБА_3 у проведенні безумовної операції, з приводу якої той звертався.

При цьому, позивач сам вжив відповідних заходів з метою отримання необхідної інформації, за результатами яких було встановлено, що надані гр. ОСОБА_3 окремі та обов`язкові для вчинення безумовної операції документи не відповідали вимогам законодавства, адже суб`єкти, що їх видали просили вважати такі документи недійсними.

Відтак, суд не вбачає у діях позивача порушення вимог пункту 7 глави 2 розділу V Положення №735.

Також, позивач вжив заходів щодо звернення до правоохоронних органів, з метою недопущення вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 190 Кримінального кодексу України.

Крім того, на доводи відповідача про те, що ТОВ «ОВК» було надано відповідь на звернення останнього щодо надання роз`яснень з приводу подальших дій за зверненням гр. ОСОБА_3 , позивачем висловлено заперечення, згідно якого отриманий від НКЦПФР лист мав посилання на листи з зовсім іншими датами та не містив жодних роз`яснень щодо подальших дій депозитарної установи у зв`язку з нововиявленими обставинами та відкритого кримінального провадження. Зокрема, отриманий лист лише вказував на необхідності виконання спірного розпорядження та відсутності підстав для продовження терміну його виконання.

Суд зауважує, що згідно частин першої, другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Варто відзначити, що вимоги щодо законності та обґрунтованості прийнятого рішення містяться і у цитованих вище приписах Правил №405, що зокрема встановлюють обов`язок відповідача під час розгляду справи про правопорушення, розгляд якого віднесено до його компетенції, в кожному випадку всебічно, повно та об`єктивно проаналізувати дані та інформацію стосовно порушення, вжити всіх необхідних заходів для документального закріплення факту правопорушення.

Доказами в справі про правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку уповноважені особи встановлюють наявність чи відсутність правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд, із врахуванням згаданих вище положень Закону №448/96-ВР та зокрема приписів Правил №405, зазначає, що матеріали справи не містять будь-яких доказів на користь того, що відповідач під час розгляду заяви скаржника та вирішення питання щодо встановлення факту правопорушення і притягнення ТОВ «ОВК» до відповідальності - взяв до уваги викладені позивачем обставини та зокрема отримані останнім докази на їх підтвердження.

Також, відсутні докази щодо самостійного вжиття відповідачем заходів задля отримання необхідних документів чи пояснень для з`ясування всіх обставин справи та виконання заходів, спрямованих на запобігання порушенням законодавства України.

Тобто, по суті спору відповідач обмежився формальним підходом, прийнявши до розгляду лише ті обставини, що у скаржника номінально були наявні документи, визначені як необхідні для вчинення відповідної операції, з приводу якої той звертався до позивача, а останній всупереч вимогам законодавства не вчинив таку операцію безумовно на вимогу заявника.

Таким чином, не з`ясувавши всіх обставин, а саме те, що за документами, наданими гр. ОСОБА_3 позивачу для вчинення депозитарної безумовної операції щодо спадкування акцій АТ «ПГЗК» померлого ОСОБА_1 , були наявні суперечливі відомості стосовно особи спадкодавця (власне, в частині відповідних та необхідних реквізитів), а також те, що обов`язкові документи для вчинення даної операції, як то свідоцтво про спадщину за законом і виписка по рахунку в цінних паперах, не відповідали вимогам законодавства - відповідач прийняв оскаржувані рішення, що не відповідають вимогам статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України та зокрема вимогам Правил №405, а відтак наявні підстави для визнання таких протиправними та скасування.

Попри це, в частині вимог позивача щодо визнання протиправними дій НКЦПФР, пов`язаних із розглядом та вирішенням справи про правопорушення на ринках капіталу відносно ТОВ «ОРК», суд вважає такі необґрунтованими, оскільки за відповідними положеннями законодавства, які згадувались вище, розгляд та вирішення справ про правопорушення на ринках капіталу віднесено до компетенції відповідача, а отже прийняття скарг, та розгляд за ними відповідних справ про правопорушення на ринках капіталу і, як наслідок, в подальшому вирішення питання щодо притягнення певного суб`єкта до відповідальності - є дискреційними повноваженнями НКЦПФР.

Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Згідно з позицією Верховного Суду, яка сформована у постановах від 13 лютого 2018 року у справі №361/7567/15-а, від 07 березня 2018 року у справі №569/15527/16-а, від 20 березня 2018 року у справа №461/2579/17, від 20 березня 2018 року у справі №820/4554/17, від 03 квітня 2018 року у справі №569/16681/16-а та від 12 квітня 2018 року у справі №826/8803/15, дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Таким чином, відповідач приймаючи до розгляду скаргу заявника на дії позивача та надалі здійснюючи розгляд справи про правопорушення на ринках капіталу - діяв у межах та у відповідності до вимог законодавства. При цьому, під час вирішення вказаної справи відповідач мав певну свободу розсуду, що надавало йому право на прийняття відповідного рішення в межах наданих прав та згідно визначених обов`язків.

Позаяк судом встановлено, що саме прийняті відповідачем рішення за результатом розгляду справи про правопорушення на ринках капіталу відносно позивача не відповідали встановленим вимогам законодавства, суд вбачає наявність підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В межах розгляду даної адміністративної справи відповідач не виконав покладеного на нього обов`язку і не навів суду достатні та переконливі заперечення на твердження позивача щодо протиправності винесених ним рішень, а отже наявні підстави для визнання заявлених вимог позивача у відповідній частині такими, що підлягають задоволенню. В цілому позовні вимоги підлягають частковому задовленню.

Згідно частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем в межах спору заявлялось дві вимоги немайнового характеру та одна вимога майнового характеру, у відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір» сума судового збору за даним адміністративним позовом становила 6810,00 грн.

Оскільки суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, а саме в частині визнання протиправними та скасування розпорядження відповідача від 05 березня 2021 року № 63-ДП-ДУ та постанови від 05 березня 2021 року № 63-ДП-ДУ, прийнятих у відношенні позивача, сума судового збору що підлягає відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача складає 4540,00 грн.

Керуючись статтями 2, 12, 77, 139, 243-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України Окружний адміністративний суд міста Києва -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Об`єднана реєстраційна компанія» до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати розпорядження Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про усунення порушень законодавства на ринках капіталу від 05 березня 2021 року №22-ДП-ДУ, прийняте у відношенні Товариства з обмеженою відповідальністю «Об`єднана реєстраційна компанія».

3. Визнати протиправною та скасувати постанову Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 05 березня 2021 року № 63-ДП-ДУ, прийняту у відношенні Товариства з обмеженою відповідальністю «Об`єднана реєстраційна компанія».

4. В решті заявлених позовних вимог - відмовити.

5. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Об`єднана реєстраційна компанія» (код: 23785133, адреса: 08297, Київська обл., м. Буча, бульв. Богдана Хмельницького, буд. 6, офіс 253) за рахунок бюджетних асигнувань Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (код: 37956207, адреса: 01010, м. Київ, вул. Московська, буд. 8, к. 30) судовий збір в сумі 4540,00 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295- 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко