Справа № 826/6135/17
Суддя: Стеценко С.Г.
Дата ухвалення: 2021-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 року

м. Київ

справа №826/6135/17

адміністративне провадження № К/9901/7711/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Стеценка С.Г.,

суддів: Стрелець Т.Г., Тацій Л.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в касаційному порядку адміністративну справу № 826/6135/17

за позовом ОСОБА_1

до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року (колегія у складі: головуючого судді Чаку Є. В., суддів: Файдюка В. В., Мєзенцева Є. І.)

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просив:

- визнати протиправними рішення, дії та бездіяльність посадових осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо невнесення позивача до переліку вкладників, що мали право на своєчасне одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Артем-Банк» (далі - ПАТ «Артем-Банк») за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у період з 21 грудня 2016 року по 03 лютого 2017 року та ненадання відповіді на заяви від 22 грудня 2016 року вх. № 4095, від 27 грудня 2016 року №4145, від 13 січня 2017 року № 188 протиправними та такими, що завдали матеріальних збитків та моральної шкоди;

- стягнути з відповідача на користь позивача завдану матеріальну шкоду у розмірі 401 911,16 гривень, що включає пеню, індекс інфляції та 3% річних від простроченої суми, а також моральну шкоду у розмірі 5 000 грн внаслідок неправомірної поведінки посадових осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та завданих моральних страждань.

2. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив про те, що незаконні рішення, дії та бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб призвели до несвоєчасної виплати позивачу гарантованої суми відшкодування за укладеним договором банківського вкладу з ПАТ «Артем-Банк».

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 23 жовтня 2019 року у задоволенні позову відмовив повністю.

4. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку вчинялися правомірні дії щодо перевірки правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення таких, що є нікчемними. Поряд з цим бездіяльність відповідача щодо несвоєчасної виплати позивачу коштів підтверджена не була, а Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та його посадові особи, у даному випадку, діяли правомірно та в межах повноважень.

5. Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 19 лютого 2020 року рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 жовтня 2019 року скасував, прийняв нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог повністю.

6. Приймаючи таке рішення, суд апеляційної інстанції виходив з того, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та його посадові особи діяли правомірно та в межах повноважень, а тому бездіяльність в діях відповідача щодо несвоєчасної виплати позивачу коштів відсутня.

Поряд з цим, скасовуючи рішення суду першої інстанції зазначив, що суд першої інстанції прийняв правильне по суті рішення, проте у тексті рішення не зазначив належних правових обґрунтувань відмови у задоволенні позовних вимог, а також взагалі не навів будь-яких обґрунтувань щодо частини позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо ненадання відповіді на заяви від 22 грудня 2016 року вх. №4095, від 27 грудня 2016 року № 4145, від 13 січня 2017 року № 188; стягнення матеріальної шкоди у розмірі 401 911,16 грн, що включає пеню, індекс інфляції та 3% річних від простроченої суми та моральної шкоди у розмірі 5 000 грн.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

7. Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, 17 травня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

8. Обґрунтовуючи касаційну скаргу, скаржник зазначає про те, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

9. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 травня 2020 року визначено колегію суддів для розгляду цієї справи у складі головуючого судді Стеценка С. Г., суддів: Стрелець Т. Г., Тацій Л. В.

10. Ухвалою Верховного суду від 16 квітня 2020 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року.

11. Ухвалою Верховного Суду від 18 жовтня 2021 року закінчено підготовку справи до касаційного розгляду і, враховуючи приписи п. 3 ч. 1 ст. 345 КАС України постановлено здійснювати такий в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами з 19 жовтня 2021 року.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

12. Як убачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 04 травня 2016 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Артем-Банк» було укладено договір № 90.00.005064.

За умовами вказаного договору, позивачем розміщено у ПАТ «Артем-Банк» грошові кошти у розмірі 12000 грн. строком до 11 травня 2017 року під 24,00 відсотків річних з правом поповнення вкладу.

13. Згідно банківської виписки, станом на 24 жовтня 2016 року на депозитному рахунку позивача № НОМЕР_1 перебувала сума коштів у розмірі 192 000 грн.

14. 15 листопада 2016 року Правлінням Національного банку України було прийнято рішення № 416-рш/БТ «Про віднесення ПАТ «Артем-Банк» до категорії неплатоспроможних».

15. 16 листопада 2016 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 2447 «Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Артем-Банк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Згідно з вказаним рішенням розпочато процедуру виведення ПАТ «Артем-Банк» з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 16 листопада 2016 року до 15 грудня 2016 року включно, призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

16. 15 грудня 2016 року Правлінням Національного банку України було прийнято рішення № 492-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Артем-Банк».

16 грудня 2016 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 2857 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Артем-Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку».

17. На офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було розміщено оголошення про те, що для отримання коштів вкладники ПАТ «Артем-Банк» з 21 грудня 2016 року до 03 лютого 2017 року включно можуть звертатись до установ банків-агентів Фонду.

18. Позивач звернувся до банку-агента для отримання відшкодування коштів, проте йому було повідомлено про його відсутність у переліку вкладників, що мають право на відшкодування.

19. ОСОБА_1 неодноразово звертався до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Артем-Банк» з заявами про роз`яснення причин невключення його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів, зокрема заяви від 22 грудня 2016 року, 23 грудня 2016 року, 26 грудня 2016 року, 13 січня 2017 року, 16 січня 2017 року.

20. 06 січня 2017 року листом № 37-036-386/17 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повідомив позивача про те, що у переліку вкладників відсутня інформація про виплати ОСОБА_1 відшкодування.

21. 10 січня 2017 року листом № 21-036-547/17 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повідомив позивача про те, що здійснення операцій щодо виплати коштів вкладникам за рахунком позивача тимчасово обмежена у зв`язку з проведенням перевірки.

22. 19 січня 2017 року листом № 101 уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «АРТЕМ-БАНК» повідомила позивача про те, що стосовно депозитного рахунку позивача триває перевірка на предмет виявлення нікчемних правочинів, на час проведення якої було прийнято рішення щодо тимчасового обмеження здійснення виплат відшкодування.

23. 27 лютого 2017 року позивачем було подано заяву про видачу готівки та цього ж дня ним було отримано суму коштів у розмірі 193 418,89 грн в якості відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Артем-Банк».

24. На думку позивача, затримка відповідачем видачі суми відшкодування коштів призвела до матеріальних втрат та моральних страждань, у зв`язку з чим ОСОБА_1 звернувся до суду із цим позовом.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

25. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених ст. 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

26. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

27. Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження ФГВФО, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені, зокрема, Законом України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон № 4452-VI).

28. Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

29. Згідно з положеннями пункту 3 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI, вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

30. Пунктом 4 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI передбачено, що вкладником є фізична особа (крім фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

31. Згідно з положеннями статті 27 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

32. Нарахування відсотків за вкладами припиняється у день початку процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

33. Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує:

1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню;

2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 цього Закону;

3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, що не виконане;

4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду;

5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак.

34. Виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду.

35. Відповідно до частини першої статті 36 Закону № 4452-VI з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

36. За частиною третьою цієї ж статті правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, є нікчемними.

37. Отже, Закон № 4452-VI пов`язує виникнення права на відшкодування суми коштів за вкладом разом з нарахованими на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних відсотками з настанням таких обставин: 1) прийняття Національним банком України рішення про віднесення відповідного банку до категорії неплатоспроможних; 2) наявність на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних у фізичної особи банківського вкладу за договором, укладеним до вказаної дати; 3) наявність на зазначеному банківському вкладі фізичної особи коштів разом з нарахованими відсотками на суму не менше 10 грн; 4) включення уповноваженою особою Фонду фізичної особи до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми коштів за вкладами, з визначенням конкретної суми відшкодування; 5) затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, які мають право на відшкодування сум коштів за банківськими вкладами, відповідно до складеного уповноваженою особою Фонду переліку вкладників; 6) опублікування Фондом оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур`єр», «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет, що здійснюється не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

38. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 826/18482/16.

37. За приписами ч. 2 ст. 38 Закону № 4452-VI протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов`язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч. 3 цієї статті.

Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.

38. З метою належного виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, уповноваженими особами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у неплатоспроможних банках та на підставі статті 6, пункту 10 частини першої статті 12 та абзацу одинадцятого частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішенням від 25 червня 2016 року № 826, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15 червня 2016 року за №863/28993 затвердила «Інструкцію про порядок виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі їх виявлення» (далі - Порядок № 826).

39. Згідно зі п. 1 розділу II Порядку № 826 протягом трьох робочих днів з дати запровадження Фондом тимчасової адміністрації Уповноважена особа Фонду розпочинає перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації у банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними.

40. Як убачається з матеріалів справи та встанволено судами попередніх інстанцій, договір банківського вкладу № 90.00.005064 між ОСОБА_1 та ПАТ «Артем-Банк» було укладено 04 травня 2016 року, а рішення виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 2447 «Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Артем-Банк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку було прийнято 16 листопада 2016 року.

Отже, у Фонда (Уповноваженої особи) були наявні передбачені частиною 2 статті 38 Закону № 4452-VI підстави для здійснення перевірки правочину (договору), укладеного між позивачем та ПАТ «Артем-Банк», оскільки останній був укладений протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку.

41. Відповідно до пункту 2-9 розділу ІІ Порядку № 826 Уповноважена особа Фонду забезпечує ефективний та ґрунтовний аналіз всіх документів, пов`язаних із вчиненням правочинів (укладенням договорів), а також проведення неупередженого дослідження наявних доказів, які мають підтвердити правомірність або неправомірність їх вчинення (укладення).

Уповноважена особа Фонду своїм розпорядчим документом створює комісію для здійснення перевірки документів, пов`язаних із вчиненням правочинів (укладенням договорів), метою якої є виявлення фактів нікчемності таких правочинів (укладених договорів), виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій зі сторони працівників банку або інших осіб стосовно банку (далі - Комісія).

Уповноважена особа Фонду не входить до складу Комісії.

До прийняття рішення про виявлення факту нікчемності правочину (договору) Уповноважена особа Фонду може приймати рішення щодо тимчасового обмеження здійснення неплатоспроможним банком операцій, що можуть призвести до зменшення активів банку, втрати майна, збільшення збитків банку, збільшення витрат Фонду тощо, обов`язково повідомивши про таке рішення Фонд. Зазначене рішення може прийматися в межах здійснення тимчасової адміністрації або ліквідації в банку.

Уповноважена особа Фонду зобов`язана щомісяця звітувати про стан проведення перевірки виконавчій дирекції Фонду.

42. За наслідками проведення перевірки Комісією складаються та подаються на розгляд Уповноваженій особі Фонду пропозиції та висновки, які оформлюються відповідним актом(ами) перевірки.

Уповноважена особа Фонду протягом двох робочих днів з дня подання відповідного акта перевірки розглядає пропозиції й висновки, викладені у ньому, та у разі згоди з висновками готує та підписує відповідний розпорядчий документ та вчиняє інші необхідні дії.

У розпорядчому документі зазначається інформація про наявність/відсутність обґрунтованих підстав нікчемності правочинів (договорів) та обов`язково додається перелік нікчемних правочинів (договорів) із зазначенням номера рахунку/договору, назви операції, підстави нікчемності (норма закону) щодо кожного правочину (договору).

Про прийняте рішення Уповноважена особа Фонду повідомляє протягом одного робочого дня Фонд, сторони виявленого нікчемного правочину (договору) та у разі потреби - правоохоронні органи.

43. Рішення про зняття обмежень на здійснення неплатоспроможним банком операцій за правочином (договором), щодо якого було встановлено нікчемність, приймається Фондом за наслідками здійснення Уповноваженою особою Фонду перевірки документів, пов`язаних із вчиненням правочинів (укладенням договорів), або на підставі рішення суду про визнання правочину (договору) дійсним, яке набрало законної сили.

Прийняте Фондом рішення про зняття обмеження на операції направляється до Уповноваженої особи Фонду не пізніше наступного робочого дня після його прийняття.

44. Судами попередніх інстанцій встановлено, що Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Артем-Банк» зазначила, що 30 листопада 2016 року було видано наказ № 48, яким застосовано тимчасове обмеження здійснення операцій з виплати коштів окремим вкладникам до переліку яких було включено і ОСОБА_1 , оскільки правочин, вчинений позивачем щодо формування свого вкладу відповідач одному з критеріїв, визначених пунктом 6 Порядку №826, що визначають обов`язковість його перевірки на наявність ознак нікчемності.

Оскільки Комісія, яка була створена Уповноваженою особою для здійснення перевірки на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними дійшла висновку про відсутність ознак нікчемності правочинів (операцій) по формуванню вкладу ОСОБА_1 згідно договору банківського вкладу (депозиту) № 90.00.005064 від 04 травня 2016 року, передбачених частиною 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Уповноваженою особою 28 грудня 2016 року було прийнято рішення, яким внесено зміни до наказу № 48 від 30 листопада 2016 року і виключено із переліку рахунків виплати по яким було тимчасово обмежено та знято тимчасове обмеження на виплати по таким рахункам.

45. Рішення, яке оформлене наказом № 72 від 28 грудня 2016 року з відповідними додатками до нього було передано до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб разом із клопотанням про розгляд питання щодо зняття тимчасового обмеження здійснення операцій з виплати коштів за рахунками вкладників Банку до переліку яких входив і ОСОБА_1 .

46. 28 січня 2017 року комісією з питань тимчасових обмежень здійснення неплатоспроможності банком операцій за вкладами було задоволено клопотання Уповноваженої особи та прийнято рішення про зняття тимчасового обмеження здійснення операцій з виплати коштів за рахунками вкладників Банку до переліку яких входив і ОСОБА_1 .

47. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що в подальшому до Фонду від Уповноваженою особою було надано додаткову інформацію до Переліку вкладників ПАТ «Артем-Банк», які мають право на відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а саме про включення до переліку інформації про позивача.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було затверджено зміни до Загального Реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Артем-Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та включено позивача до Загального реєстру.

27 лютого 2017 року позивачу було виплачено гарантовану суму відшкодування вкладу у відділенні банку-агента ПАТ «Кредобанк», що підтверджується наявною у матеріалах справи роздруківкою з програмно-апаратного комплексу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

48. Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та його посадові особи в даному випадку діяли правомірно та в межах повноважень, а тому бездіяльність в діях відповідача щодо несвоєчасної виплати позивачу коштів відсутня.

49. Необгрунтованими та безпідставними є посилання скаржника на те, що відповідач протягом дії тимчасової адміністрації не забезпечив перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемним з підстав, визначених ч.3 ст. 38 Закону № 4452-VI, з огляду на таке.

50. За приписами ч. 2 ст. 38 Закону № 4452-VI протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов`язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч. 3 цієї статті.

Пунктом 5 розділу II Порядку № 826 визначено, що перевірка правочинів (договорів) на предмет нікчемності проводиться Комісією у період здійснення Фондом тимчасової адміністрації банку.

Водночас, у абз. 2 п. 5 розділу ІІ Порядку №826 зазначено, що у разі необхідності проведення перевірки протягом процедури ліквідації банку така перевірка повинна бути завершена не пізніше шести місяців з дня початку процедури ліквідації банку. За рішенням виконавчої дирекції Фонду перевірку може бути продовжено, але не більше, ніж на шість місяців.

51. Між тим, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 жовтня 2017 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2018 року та постановою Верховного Суду від 18 жовтня 2019 року, визнано протиправним та нечинним абз. 2 п. 5 розділу II Порядку № 826.

Постанова окружного адміністративного суду міста Києва від 25 жовтня 2017 року набрала чинності 13 березня 2018 року, отже до цього часу абз. 2 п. 5 розділу ІІ Порядку №826 був чинним та підлягав застосуванню.

52. Згідно рішення від 16 листопада 2016 року № 2447 розпочато процедуру виведення ПАТ «Артем-Банк» з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 16 листопада 2016 року до 15 грудня 2016 року включно, призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

53. 15 грудня 2016 року Правлінням Національного банку України було прийнято рішення № 492-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Артем-Банк».

54. 16 грудня 2016 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 2857 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Артем-Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що перевірку на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними Комісією було закінчено вже під час процедури ліквідації ПАТ «Артем-Банк», а не тимчасової адміністрації, як про це зазначає апелянт.

Між тим, такі дії відповідача не можна визнати протиправними, оскільки на час проведення перевірки діяв абз. 2 п. 5 розділу ІІ Порядку № 826, який передбачав можливість здійснення перевірки протягом процедури ліквідації банку.

55. Посилання скаржника на те, що Фонд повинен був повідомити його як сторону за договором про нікчемність договору та вчинення дії щодо застосування наслідків нікчемності договору є необгрунтованими, з огляду на наступне.

56. Згідно зі п. 1 ч. 4 ст. 38 Закону № 4452-VI Фонд протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

57. Поряд з цим, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що Фондом не приймалось рішення про нікчемність договору та не вчинялись дії щодо застосування наслідків нікчемності, а лише проводилась перевірка на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними та було застосовано тимчасове обмеження здійснення операцій з виплати коштів окремим вкладникам.

За таких обставин, колегія суддів вважає вірними висновки судів попередніх інстанцій, що обов`язок щодо повідомлення позивача про вказані обставини у відповідача був відсутній.

58. Доводи скаржника про те, що відповідачем було порушено строк виплати відшкодування за його вкладом, колегія суддів також вважає необґрунтованим, оскільки Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не встановлено чітких строків, протягом яких Фонд гарантування вкладів фізичних осіб має здійснити виплату гарантованої суми.

59. З огляду на вказане, колегія суддів погоджується з всиновками судів попередніх інстанцій, що відповідачем не було вчинено протиправних дій чи бездіяльності відносно ОСОБА_1 , а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог щодо визнання протиправними рішення та бездіяльність відповідача щодо невнесення позивача до переліку вкладників, що мали право на своєчасне одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Артем-Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у період з 21 грудня 2016 року по 03 лютого 2017 року.

60. Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненадання відповіді на заяви від 22 грудня 2016 року вх. №4095, від 27 грудня 2016 року № 4145, від 13 січня 2017 року № 188, слід зазначити таке.

61. Як встановлено судами попередніх інстанцій, 22 грудня 2016 позивачем було направлено на адресу відповідача дві заяви за вх. № В-28552/16 та вх. № В-28553/16.

62. На вказані заяви Фондом гарантування вкладів фізичних осіб було надано відповідь від 10 січня 2017 року вих. №21-036-547/17, в якій зазначено, що Фондом розглянуто заяви позивача та запропоновано останньому для врегулювання питання, звернутися безпосередньо до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Артем-банк» у встановленому законодавством порядку.

63. 26 грудня 2016 року позивачем було подано до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб заяву, в якій ОСОБА_1 просив вжити негайних заходів щодо термінового включення його до реєстру вкладників Пат «Артем-Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду з визначенням суми, що підлягає відшкодуванню.

64. 08 січня 2017 року відповідачем також було надано відповідь вих. №37-036-386/17, в якій запропоновано позивачу для врегулювання питання, звернутися безпосередньо до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Артем-банк» у встановленому законодавством порядку.

65. Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що Фондом гарантування вкладів фізичних осіб було виконано свій обов`язок та було вчасно надано відповіді на подані ОСОБА_1 заяви.

66. Посилання скаржника на те, що він не отримав відповіді на заяви від 22 грудня 2016 року вх. № 4095, від 27 грудня 2016 року № 4145, від 13 січня 2017 року № 188 є безпідставними, оскільки такі заяви було подано до ПАТ «Артем-Банк» та адресовані вони були уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а не Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а тому у останнього був відсутній обов`язок щодо надання відповіді на вказані заяви.

67. За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов обгрунтованого висновку щодо відсутності підстав для задоволення вказаних позовних вимог.

68. Також колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 401 911,16 грн, що включає пеню, індекс інфляції та 3% річних від простроченої суми, оскільки матеріали справи не містять та ОСОБА_1 не надано доказів, що діями відповідача йому було спричинено матеріальну шкоду.

69. Колегія суддів вважає вірним висновок суду апеляційної інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 5 000 грн, оскільки судом встановлено, що відповідач у спірних правовідносинах діяв правомірно та в межах наданих повноважень.

70. Інші доводи касаційної скарги не містять належних та об`єктивно обумовлених міркувань, які б спростовували наведені висновки суду апеляційної інстанції, та є аналогічними тим, які зазначені у позові та в апеляційній скарзі. Проте таким доводам, з огляду на вищенаведені висновки, судом апеляційної інстанції надано належну правову оцінку з дотриманням норм матеріального права.

71. Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

72. Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

73. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

74. У справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03, Рішення від 03 квітня 2008 року, пункт 40) Європейський суд з прав людини звернув увагу, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.

75. Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).и повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах «Beyeler v. Italy» № 33202/96, «Oneryildiz v. Turkey» № 48939/99, «Moskal v.Poland» № 10373/05).

76. Відповідно до ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

77. Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що рішення суду апеляційної інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в оскаржуваному судовому рішенні повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

78. Оскільки колегія суддів залишає в силі рішення суду апеляційної інстанції, то відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.

Керуючись ст. ст. 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

СуддіС.Г. Стеценко Т.Г. Стрелець Л.В. Тацій