Справа № 120/13254/21-а
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2021-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

19 жовтня 2021 р. Справа № 120/13254/21-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Слободонюк Михайло Васильович, перевіривши матеріали позовної заяви військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:
13.10.2021 засобами поштового зв`язку до суду надійшла позовна заява військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 4862,91 грн.

Частиною першою статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що після одержання позовної заяви суддя з`ясовує, серед іншого, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.ст. 160, 161, 172 цього Кодексу. Водночас, вказані положення поширюються на всі випадки звернення до адміністративного суду з позовною заявою, а їх недотримання свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам закону.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

1. Пунктом 4 статті 5 КАС України передбачено право суб`єкта владних повноважень на звернення до адміністративного суду. Відповідно до п. 2 ст. 160 КАС України, позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 161 КАС України, суб`єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси, копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Однак, у порушення вказаної вимоги позивач не додав до позовної заяви доказів направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу.

Отже, даний недолік позовної заяви позивачу необхідно усунути шляхом надання суду доказів надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення копії даного адміністративного позову з усіма додатними до нього матеріалами ОСОБА_1 .

2. Відповідно до частини 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За приписами частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Водночас, для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Частиною п`ятою статті 122 КАС України встановлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Тому, передумовою вирішення питання про дотримання позивачем строків звернення до суду є оцінка характеру спірних правовідносин з метою визначення категорії спору.

Правова оцінка зазначеному питанню надана Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 13.02.2019 у справі № 636/93/14-ц, від 05.12.2018 у справі № 11-892апп18 та від 12.12.2018 у справі № 14-481цс18. Зміст висновку суду касаційної інстанції полягає у наступному: "спір за позовом військової частини до військовослужбовця (у тому числі звільненого зі служби) підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такий, що пов`язаний з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби".

Аналіз висновку Великої Палати Верховного Суду дає підстави вважати, що по - перше спір за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди є публічно - правовим, а по - друге виникає із відносин публічної служби.

Отже, з огляду на те, що відшкодування шкоди за даним позовом пов`язано із зобов`язанням, яке виникло під час проходження особою (відповідачем) публічної служби, до спірних правовідносин застосуванню підлягає саме місячний строк звернення до суду, встановлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Саме такий висновок зроблено Верховним Судом і в ухвалі від 29.05.2020 у справі № 620/2818/19.

Так, з матеріалів позовної заяви вбачається, що відповідач - ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом та згідно наказу командира військової частини пп. В 4264 від 14.02.2017 № 40 (по стройовій частині) був зарахований до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_2 (правонаступником якої наразі є військова частина НОМЕР_1 ) та призначений на посаду курсанта навчального взводу навчальної батареї відділення підготовки фахівців ракетних військ і артилерій.

У подальшому, згідно наказу командира військової частини пп НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 14.06.2017 № 144 солдата військової служби ОСОБА_1 , курсанта навчального взводу навчальної батареї відділення підготовки фахівців ракетних військ і артилерії, звільненого наказом начальника центру від 13.06.2017 № 92--РС у запас за пунктом "е" (через службову невідповідність) вважати таким, що 14.06.2017 справи та посаду здав і вибув до Чернівецького РВК Вінницької області для постановки на військовий облік.

Водночас, цим же наказом передбачено проведення відрахування вартості обмундирування в сумі 5083,55 грн., обчислену пропорційно часу, що залишився до кінця строку носіння. Загальна вартість майна, що належить до утримання також підтверджується довідкою № 4 від 14.06.2017 нарахування вартості за речове майно, строки носіння яких не закінчилися від червня 2017 року.

Тобто, про факт наявності підстав для відшкодування коштів за отримане речове майно з відповідача, позивач був обізнаний на час прийняття наказу командира військової частини пп НОМЕР_2 від 14.06.2017 № 144.

В той же час з відповідним позовом до суду позивач звернувся лише у жовтні 2021 року (дата відправлення поштою), тобто з пропуском визначеного місячного строку, передбаченого ч. 5 ст. 122 КАС України. В цьому випадку суд зважає на тривалий термін такого пропуску, а саме: період з червня 2017 року по жовтень 2021 року, який не тільки свідчить про пропущення позивачем спеціального строку встановленого ч. 5 ст. 122 КАС України, а й підтверджує пропуск ним загального трьохмісячного строку, встановленого ч. 2 ст. 122 КАС України.

При цьому, позивач в обґрунтування причин пропуску строку вказує на те, що відповідач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , правонаступником якої є позивач, і лише після реорганізації всі документи були передані позивачеві та він мав змогу їх опрацювати та звернутися до суду з даним позовом.

Водночас суд критично ставиться до таких пояснень позивача, так як останнім не надані жодні підтверджуючі дані обставини документи. В той час, як при наявності об`єктивної неможливості вчасного звернення до суду із відповідним позовом, саме на позивача покладається процесуальний обов`язок навести переконливі доводи щодо існування певних обставин, які слугували перешкодою для вчасного звернення до суду із наданням належних, достатніх і достовірних доказів на підтвердження своїх доводів.

Також як причину пропуску строку позивач зазначає карантинні обмеження, введені поширенням коронавірусної хвороби.

У цьому контексті суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19"з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 на всій території України встановлено карантин лише з 12.03.2020. Втім, останнім днем звернення до суду з даним позовом було 14.07.2017.

Відповідно, суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що причини звернення до суду з пропуском законодавчо встановленого строку пов`язані з карантинними обмеженнями запровадженими на території України у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби.

За таких обставин суд не вважає наведені позивачем обставини пропуску строку звернення до суду поважними.

Принагідно суд зазначає, що ідентичним обставинам про які наголошує позивач як на підставу для поновлення строку звернення до суду уже надавалася оцінка судом у справах № 120/5709/20-а, № 120/1927/21-а, № 120/5164/21-а за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 з тими ж самими позовними вимогами, за результатами розгляду яких судом у всіх випадках постановлялись ухвали про повернення позовної заяви позивачу. Будь-яких інших обставин, які б підтверджували поважність причин пропуску строку звернення до суду позивач у цьому позові також не наводить.

Відповідно до частини 1 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 160, 161 КАС України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене позовну заяву необхідно залишити без руху з наданням позивачу розумного строку для усунення виявлених судом недоліків позовної заяви у спосіб:

- надання суду доказів направлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення позовної заяви з додаткам на адресу відповідача;

- надання суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших підстав, що можуть свідчити про поважність пропуску такого строку з підтверджуючими відповідні обставини доказами.

Керуючись статтями 4, 122, 123, 160, 161, 169, 171, 172, 256, 293 КАС України,

УХВАЛИВ:
1. Позовну заяву військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, залишити без руху.

2. Встановити позивачу 10-ти денний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали суду.

3. Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.
Відповідно до ч. 3 ст. 293 КАС України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович