Справа № 480/1636/20
Суддя: Єресько Л.О.
Дата ухвалення: 2021-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 жовтня 2021 року

Київ

справа №480/1636/20

адміністративне провадження № К/9901/10728/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Єресько Л.О.,

суддів: Загороднюка А.Г., Соколова В.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 29 вересня 2021 року у справі № 480/1636/20 за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Сумський слідчий ізолятор" про зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду із позовом до Державної установи "Сумський слідчий ізолятор", де просив зобов`язати Державну установу "Сумський слідчий ізолятор" невідкладно скласти та подати до відповідного суду, який виконує вирок Апеляційного суду Сумської області від 11 жовтня 2004 року, клопотання на підставі статті 152 Кримінально-виконавчого кодексу України, статті 74, частини першої статті 80 Кримінального кодексу України про звільнення ОСОБА_1 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку, стягнути з відповідача суму моральної шкоди у розмірі 80 євро за добу, починаючи з 15 лютого 2020 року, через незаконне тримання ОСОБА_1 під вартою без рішення суду після 15 лютого 2020 року.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року, відмовлено у задоволенні адміністративного позову.

Постановою Верховного Суду від 29 вересня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року у справі № 480/1636/20 - скасовано. Провадження в адміністративній справі № 480/1636/20 за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Сумський слідчий ізолятор" про зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди - закрито у зв`язку з непідсудністю вказаного спору адміністративним судам (пункт 1 частини першої статті 238 КАС України).

18 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із заявою про роз`яснення судового рішення у порядку статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

У заяві ОСОБА_1 просить роз`яснити постанову Верховного Суду від 29 вересня 2021 року в частині застосування статті 80 КК України щодо застосування давності до особи засудженої до довічного позбавлення волі; підстави на яких судом було призначено покарання у вигляді довічного позбавлення волі (частина перша статті 65 КК України); порядок обчислення строку для осіб засуджених до довічного позбавлення волі відповідно до статті 80 КК України; підстави застосування частини п`ятої статті 80 КК України до осіб, засуджених до довічного позбавлення волі.

Також вказує, що поділ судами осіб (засуджених) на тих, вироки яких звернуто до виконання, та тих, вироки яких не звернуті до виконання, є прямою дискримінацією.

Отже, заявнику не зрозумілий зміст постанови Верховного Суду від 29 вересня 2021 року в контексті статті 80 КК України щодо застосування строків давності, перебігу строку давності, поширення приписів частини шостої статті 80 КК України на осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, вирішення питання судом наявності обставин для застосування приписів статті 80 КК України.

З огляду на викладене, заявник просить у якості розуміння постанови Верховного Суду від 29 вересня 2021 року підтвердити правильність розуміння ним норм та положень статті 80 КК України та Конституції України.

Дослідивши доводи ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення, Верховний Суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частин першої та другої статті 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання.

Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідповідають з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.

Крім того, роз`яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові вимоги або на невирішені вимоги, він лише пояснює положення постановленого ним рішенням, які нечітко сформульовані, або є незрозумілими для заінтересованих осіб.

За результатами касаційного розгляду справи № 480/1636/20 Верховний Суд скасував рішення судів першої та апеляційної інстанції про відмову у задоволенні позову та закрив провадження в адміністративній справі на підставі пункт 1 частини першої статті 238 КАС України у зв`язку з непідсудністю вказаного спору адміністративним судам.

Відповідно до частини першої статті 359, частини п`ятої статті 355 КАС України постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття. Судові рішення суду касаційної інстанції є остаточними і оскарженню не підлягають.

Судове рішення про закриття провадження у справі не підлягає виконанню.

Крім цього, Верховний Суд зауважує, що при розгляді заяви про роз`яснення судового рішення, яке набрало законної сили, суд не здійснює нового перегляду справи.

У мотивувальній частині постанови Верховного Суду від 29 вересня 2021 року наведено норми матеріального права, якими керувався суд касаційної інстанції при вирішенні питання щодо підсудності вказаного спору адміністративним судам, та сформовані за наслідками їх аналізу висновки в частині визначених скаржником меж касаційного оскарження, а саме щодо спірного у цій справі питання відносно можливості розгляду адміністративними судами спірних правовідносин, які регулюються приписами статей 74, 80 КК України. При цьому, тлумачень положень вказаних норм права щодо наявності/відсутності правових підстав для вирішення у цій справі позовних вимог по суті спору, Судом не здійснювалося.

Так, Верховним Судом у постанові від 29 вересня 2021 року чітко зазначено, що питання застосування приписів та положень статей 74, 80 КК України у межах спірних правовідносин у цій справі здійснюються в порядку кримінального судочинства.

У вказаній постанові Верховний Суд роз`яснив, що згідно частини другої статі 539 КПК України визначено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається, зокрема, до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Отже, тлумачення приписів статей 74 та 80 КК України та вирішення питання щодо підстав їх застосування у цій справі повинен здійснювати уповноважений суд належної юрисдикції.

Додатково Верховний Суд зауважує, що, виходячи із системного тлумачення положень статті 254 КАС України, роз`яснено може бути судове рішення у разі, якщо без такого роз`яснення його тяжко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Проте заявник просить роз`яснити постанову Верховного Суду в частині, яка не підлягає виконанню.

Разом з тим постанова Верховного Суду від 29 вересня 2021 року є зрозумілою, її резолютивна частина містить чіткі й такі, що не містить положень, які допускають її неоднозначне розуміння.

Таким чином, Верховний Суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 29 вересня 2021 року у цій справі, оскільки судове рішення є чітким, зрозумілим та належним чином вмотивованим з посиланням на відповідні норми чинного законодавства України та в частині, в якій позивач просить його роз`яснити не підлягає виконанню.

Керуючись статтею 254, 345 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 29 вересня 2021 року у справі № 480/1636/20.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Л.О. Єресько

А.Г. Загороднюк

В.М. Соколов

Судді Верховного Суду