Справа № 500/4708/21
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2021-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/4708/21

19 жовтня 2021 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баб`юка П.М. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 19698,50 грн, по податку на доходи фізичних осіб та військовому збору,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Тернопільській області звернулося до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 19698,50 грн по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування та по військовому збору.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що за відповідачем рахується податковий борг в загальній сумі 19698,50 грн по платежу податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування та по військовому збору, що виник у зв`язку з несплатою узгодженого грошового зобов`язання, нарахованого контролюючим органом за результатами перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб. Контролюючим органом вживались заходи для стягнення заборгованості, однак податковий борг відповідачем не погашено, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

На виконання вимог частини 3 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддею надіслано запит до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи про надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 .

Згідно з відповіддю відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Тернопільській області, яка надійшла до суду 26.08.2021, місце проживання ОСОБА_1 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного без повідомлення учасників справи. Відповідно до статей 162-164 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Копію зазначеної ухвали направлено на адресу відповідача, вказану як зареєстрована адреса місця проживання відповідача згідно з відповіддю відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Тернопільській області, рекомендованими листами з повідомленнями про вручення. Однак поштове відправлення повернуто на адресу суду відділенням поштового зв`язку без вручення, з відміткою «за закінченням терміну зберігання» з відбитком календарного штемпеля.

Вказана копія ухвали не була вручена відповідачу з незалежних від суду причин. Відтак, у силу вимог частини одинадцятої статті 126, пункту 5 частини шостої статті 251 КАС України слід вважати, що копія ухвали про відкриття провадження у справі вручена відповідачу належним чином.

Відповідно до частини другої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В той же час, до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб, або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «за закінченням встановленого строку зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 04.04.2019 у справі №820/5676/17.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних міркувань.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Тернопільській області як платник податків.

Згідно з довідкою про наявність податкового боргу у відповідача існує податковий борг перед бюджетами та державними цільовими фондами в сумі 19698,50 грн (основний платіж - 14311,91 грн, штрафні санкції - 3747,98 грн, пеня -1638,61 грн) в тому числі по наступних платежах:

- по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в сумі - 15191,92 грн (основний платіж - 11009,16 грн, штрафні санкції - 2922,29 грн, пеня - 1260,47 грн);

- по військовому збору - 4506,58 грн (основний платіж - 3302,75 грн, штрафні санкції - 825,69 грн, пеня - 378,14 грн).

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, заборгованість по платежу податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування виникла у зв`язку з несплатою узгоджених грошових зобов`язань, нарахованих згідно: податкового повідомлення - рішення №5 від 03.01.2019 винесеного на підставі акта перевірки №2424/19-00-13-05-15/ НОМЕР_1 від 12.11.2018, яким встановлено, що відповідач як платник податків не подав річної податкової декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік до Тернопільської ОДПІ, не задекларував та не сплатив до бюджету податкові зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб за 2017 рік в сумі 11009,16 грн, не визначив та не перерахував до бюджету податкове зобов`язання по військовому збору в сумі 3302,75 грн.

Також, нараховано пеню на виявлені суми заниження податкових зобов`язань відповідно до податкових повідомлень - рішень №5 від 03.01.2019 на суму 13761,45 грн (податкове зобов`язання - 11009,16 грн, штрафні санкції - 2752,29 грн); №5 від 03.01.2019 на суму 170,00 грн.

Заборгованість по платежу військовий збір що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, виникла у зв`язку з несплатою узгоджених грошових зобов`язань, нарахованих згідно податкового повідомлення - рішення №5 від 03.01.2019 на суму 4128,44 грн (податкове зобов`язання - 3302,75 грн, штрафні санкції - 825,69 грн), винесеного на підставі акта перевірки №2424/19-00-13-05-15/ НОМЕР_1 від 12.11.2018.

Зазначені податкові повідомлення-рішення надсилались на податкову адресу відповідача, вказану ним при реєстрації суб`єкта господарювання в Єдиному державному реєстрі, та не були оскаржені ні в адміністративному, ні в судовому порядку.

Узгоджені суми грошових зобов`язань відповідачем своєчасно не сплачені та набули статусу податкового боргу.

З метою погашення заборгованості контролюючим органом була виставлена відповідачу податкова вимога форми "Ф" №11338-54 від 12.03.2019. Вказані заходи не призвели до сплати відповідачем податкового боргу. При цьому, з часу виставлення податкової вимоги податковий борг не переривався. Заперечень щодо суми податкового боргу або доказів його сплати відповідачем суду не надано.

До спірних правовідносин суд застосовує наступні правові норми.

У статті 16 Податкового кодексу України (далі ПК України) визначені зобов`язання платників податків, один з яких зобов`язує, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За приписами пункту 177.2 статті 177 ПК України об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Згідно з пп. 164.2.10 п. 164.2 ст. 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід у вигляді вартості успадкованого чи отриманого у дарунок майна у межах, що оподатковується згідно з цим розділом.

За ставкою, визначеною пунктом 167.2 статті 167 цього Кодексу, вартість будь-якого об`єкта спадщини, що успадковується спадкоємцями, які не зазначені у підпункті 174.2.1 цього пункту (пп.174.2.2 п. 174.2 ст. 172 ПК України).

Згідно з п. 174.3 ст. 174 ПК України особами, відповідальними за сплату (перерахування) податку до бюджету, є спадкоємці, які отримали спадщину.

Дохід у вигляді вартості успадкованого майна (кошти, майно, майнові чи немайнові права) у межах, що підлягає оподаткуванню, зазначається в річній податковій декларації, крім спадкоємців-нерезидентів, які зобов`язані сплатити податок до нотаріального оформлення об`єктів спадщини або в сільських населених пунктах - до оформлення уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, та спадкоємців, які отримали у спадщину об`єкти, що оподатковуються за нульовою ставкою податку на доходи фізичних осіб, а також іншими спадкоємцями - резидентами, які сплатили податок до нотаріального оформлення об`єктів спадщини.

Згідно з пп. в п. 176.1 ст. 176 ПК України платники податку зобов`язані подавати податкову декларацію за встановленою формою у визначені строки у випадках, коли згідно з нормами цього розділу таке подання є обов`язковим.

Платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу (п. 179.1 ст. 179 ПК України).

Відповідно до підпункту 49.18.5 пункту 49.18 статті 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - підприємців - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством (підпункт 54.3.1 пункту 54.3 статті 54 ПК України)

В силу приписів пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

Як слідує з матеріалів справи, податкові зобов`язання по платежах податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування та військовий збір нараховані позивачем на підставі податкових повідомлень-рішень, є узгодженими у порядку і на умовах, визначених ПК України.

Податковий борг сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання (підпункт 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Оскільки податкові зобов`язання по платежах податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в сумі - 15191,92 грн та по військовому збору у сумі 4506,58 грн відповідачем не сплачено в установлений чинним законодавством строк, таке зобов`язання є податковим боргом.

Зокрема, згідно пункту 41.2 статті 41 ПК України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі сплачувала узгодженні суми податкових зобов`язань по платежах податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 15191,92 грн та військовий збір у сумі 4506,58 грн, а тому даний податковий борг підлягає до стягнення в судовому порядку.

При цьому, суд звертає увагу, що вимогою заявленого позову є стягнення податкового боргу, предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку: встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених ПК України, тощо.

Питання правомірності застосованих контролюючим органом фінансових санкцій не охоплюється предметом даного позову, оскільки податкові повідомлення-рішення суб`єкта владних повноважень, згідно з якими відповідні штрафи застосовано, не є предметом позову у справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.02.2018 року у справі №826/18379/14 (№К/9901/8600/18), висновок якої суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин у відповідності до частини п`ятої статті 242 КАС України.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, не спростовані відповідачем, а отже підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 (дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) податковий борг в сумі - 19698 грн (дев`ятнадцять тисяч шістсот дев`яносто вісім гривень), 50 коп:

- по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі - 15191 грн (п`ятнадцять тисяч сто дев`яносто одна гривня), 92 коп на р/р UA0019751, код одержувача 37977599, МФО 899998, банк одержувача Казначейство України (ЕАП), код бюджетної класифікації 11010500;

- по військовому збору в сумі - 4506 грн (чотири тисячі п`ятсот шість гривень) 58 коп на р/р UA0019751, код одержувача 37977599, МФО 899998, банк одержувача Казначейство України (ЕАП), код бюджетної класифікації 11011001.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, 46003; );

відповідач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Головуючий суддя Баб`юк П.М.