Справа № 520/4787/19
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2021-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2021 р. № 520/4787/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панова М.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПОРТ ТРАСТ-КОМПАНІ" до Слобожанської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ІМПОРТ ТРАСТ-КОМПАНІ" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківської митниці ДФС, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UА807000/2019/000976/2 від 11.02.2019 Харківської митниці ДФС за підписом Битяк Валерія та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА807170/2019/00398 від 11.02.2019 Харківської митниці ДФС за підписом ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UА807000/2019/00777/2 від 11.02.2019 Харківської митниці ДФС за підписом ОСОБА_2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UА807170/2019/00390 від 11.02.2019 Харківської митниці ДФС за підписом ОСОБА_3 ;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UА807000/2019/01689/2 від 27.02.2019 Харківської митниці ДФС за підписом Битяк Валерія та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА807170/2019/00755 від 27.02.2019 Харківської митниці ДФС за підписом ОСОБА_4 ;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UА807000/2019/01627/2 від 27.02.2019 Харківської митниці ДФС за підписом ОСОБА_2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА807170/2019/00752 від 27.02.2019 Харківської митниці ДФС за підписом ОСОБА_5 ;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UА807000/2019/001592 від 27.02.2019 Харківської митниці ДФС за підписом ОСОБА_6 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА807170/2019/00753 від 27.02.2019 Харківської митниці ДФС за підписом ОСОБА_5 ;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UА807000/2019/00255/2 від 13.03.2019 Харківської митниці ДФС за підписом ОСОБА_7 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА807170/2019/00789 від 13.03.2019 Харківської митниці ДФС за підписом ОСОБА_8 ;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UА807000/2019/01735/2 від 13.03.2019 Харківської митниці ДФС за підписом ОСОБА_2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА807170/2019/00785 від 13.03.2019 Харківської митниці ДФС за підписом ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UА807000/2019/01736/2 від 13.03.2019 Харківської митниці ДФС за підписом ОСОБА_2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА807170/2019/00787 від 13.03.2019 Харківської митниці ДФС за підписом ОСОБА_9 ;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UА807000/2019/01737/2 від 13.03.2019 Харківської митниці ДФС за підписом ОСОБА_2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА807170/2019/00786 від 13.03.2019 Харківської митниці ДФС за підписом ОСОБА_3 ;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UА807000/2019/01738/2 від 13.03.2019 Харківської митниці ДФС за підписом ОСОБА_2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА807170/2019/00788 від 13.03.2019 Харківської митниці ДФС за підписом ОСОБА_10 .

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.09.2019 в задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПОРТ ТРАСТ-КОМПАНІ" до Харківської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови - відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з судовим рішенням першої інстанції позивачем 08.10.2021 було подано апеляційну скаргу на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.09.2019.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПОРТ ТРАСТ-КОМПАНІ" залишено без задоволення. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.09.2019 по справі №520/4787/19 скасовано. Прийнято постанову, якою адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПОРТ ТРАСТ-КОМПАНІ" до Харківської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови - задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Харківської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA807000/2019/000976/2 від 11.02.2019 року за підписом ОСОБА_11 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807170/2019/00398 від 11.02.2019 Харківської митниці ДФС за підписом ОСОБА_1 . Визнано протиправним та скасовано рішення Харківської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA807000/2019/000777/2 від 11.02.2019 року за підписом ОСОБА_2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807170/2019/00390 від 11.02.2019 Харківської митниці ДФС за підписом ОСОБА_3 . Визнано протиправним та скасовано рішення Харківської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA807000/2019/001689/2 від 27.02.2019 року за підписом ОСОБА_11 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807170/2019/00755 від 27.02.2019 Харківської митниці ДФС за підписом ОСОБА_4 . Визнано протиправним та скасовано рішення Харківської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA807000/2019/001627/2 від 27.02.2019 року за підписом ОСОБА_2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807170/2019/00752 від 27.02.2019 Харківської митниці ДФС за підписом ОСОБА_5 . Визнано протиправним та скасовано рішення Харківської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA807000/2019/001592/2 від 27.02.2019 року за підписом ОСОБА_6 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807170/2019/00753 від 27.02.2019 Харківської митниці ДФС за підписом ОСОБА_5 . Визнано протиправним та скасовано рішення Харківської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA807000/2019/000255/2 від 13.03.2019 року за підписом ОСОБА_7 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807170/2019/00789 від 13.03.2019 Харківської митниці ДФС за підписом ОСОБА_8 . Визнано протиправним та скасовано рішення Харківської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA807000/2019/001735/2 від 13.03.2019 року за підписом ОСОБА_2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807170/2019/00785 від 13.03.2019 Харківської митниці ДФС за підписом ОСОБА_1 . Визнано протиправним та скасовано рішення Харківської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA807000/2019/001736/2 від 13.03.2019 року за підписом ОСОБА_2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807170/2019/00787 від 13.03.2019 Харківської митниці ДФС за підписом ОСОБА_9 . Визнано протиправним та скасовано рішення Харківської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA807000/2019/001737/2 від 13.03.2019 року за підписом ОСОБА_2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807170/2019/00786 від 13.03.2019 Харківської митниці ДФС за підписом ОСОБА_3 . Визнано протиправним та скасовано рішення Харківської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA807000/2019/001738/2 від 13.03.2019 року за підписом ОСОБА_2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807170/2019/00788 від 13.03.2019 Харківської митниці ДФС за підписом Марченко Олени Дмитрівни. Стягнуто з Харківської митниці ДФС (, адреса: вул. Короленка, буд. 16-Б, м. Харків, 61003) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПОРТ ТРАСТ-КОМПАНІ" (, адреса: вул. Беркоса, буд. 86-А, прим. 19, м. Харків, 61040) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 13872 (тринадцять тисяч вісімсот сімдесят дві) грн. 05 коп.

Не погоджуючись з постановою Другого апеляційного адміністративного суду відповідачем 27.01.2020 було подано касаційну скаргу на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2019.

Постановою Верховного Суду від 04.08.2021 касаційну скаргу Слобожанської митниці Держмитслужби задоволено частково. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2019 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно витягу з протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 12.08.2021 вказана справа передана на розгляд судді Панова М.М.

Ухвалою суду від 19.08.2021 адміністративну справу №520/4787/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПОРТ ТРАСТ-КОМПАНІ" до Харківської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови - прийнято до розгляду. Справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження в порядку ст. 262 КАС України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані рішення відповідача є протиправними та такими, що суперечать нормам законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Представником відповідача до суду надано відзив на позов, в якому зазначено, що рішенян відповідача є правомірними, та відповідають вимогам чинного законодавства. В задоволенні адміністративного позову просить відмовити.

Оцінивши повідомлені сторонами обставини, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно Контракту №ІТС-019, укладеного 13.12.2018 між ТОВ «ІМПОРТ ТРАСТ-КОМПАНІ» та ZHEJIANG YA ZHI XING AUTOMOBILE COMPONENTS CO., LTD (Китай), позивачем були придбані автопромислові товари походженням з Китаю, виробником яких є ZHEJIANG YA ZHI XING AUTOMOBILE COMPONENTS CO., LTD.

З метою здійснення митного контролю та митного оформлення товарів походженням з Китаю, що надійшли на адресу ТОВ «ІМПОРТ ТРАСТ- КОМПАНІ», до митного поста «Харків-центральний» Харківської митниці ДФС особою, уповноваженою ТОВ «ІМПОРТ ТРАСТ-КОМПАНІ» на декларування товарів, протягом лютого 2019 року були подані наступні електронні митні декларації (далі - ЕМД):

- №UA807170/2019/007617 від 11.02.2019 - на товари, що надійшли в рамках зовнішньоекономічної угоди купівлі-продажу, а саме, Контракту №ІТС-019 від 13.12.2018, відповідно до специфікації №2 від 13.12.2018 та інвойсу №GJ201807071 від 15.12.2018;

- №UA807170/2019/007753 від 11.02.2019 - на товари, що надійшли в рамках зовнішньоекономічної угоди купівлі-продажу, а саме, Контракту №ІТС-019 від 13.12.2018, відповідно до специфікації №1 від 13.12.2018 та інвойсу №GJ201807071 від 13.12.2018;

- №UA807170/2019/012505 від 27.02.2019 - на товари, що надійшли в рамках зовнішньоекономічної угоди купівлі-продажу, а саме, Контракту №ІТС-007 від 01.11.2018, відповідно до специфікації №5 від 08.01.2019 та інвойсу №SNА20181005HHS-5 від 08.01.2019;

- №UА807170/2019/012513 від 27.02.2019 - на товари, що надійшли в рамках зовнішньоекономічної угоди купівлі-продажу, а саме, Контракту №ІТС-005 від 15.10.2018, відповідно до специфікації №5 від 05.01.2019 та інвойсу №YСН-1903 від 05.01.2019;

- №UА807170/2019/012514 від 27.02.2019 - на товари, що надійшли в рамках зовнішньоекономічної угоди купівлі-продажу, а саме, Контракту №ІТС-002 від 04.10.2018, відповідно до специфікації №2 від 22.12.2018 та інвойсу №2 від 22.12.2018;

- №UА807170/2019/014978 від 13.03.2019 - на товари, що надійшли в рамках зовнішньоекономічної угоди купівлі-продажу, а саме, Контракту №ІТС-001 від 04.10.2018, відповідно до специфікації №4 від 04.01.2019 та інвойсу №4 від 04.10.2018;

- №UА807170/2019/014957 від 13.03.2019 - на товари, що надійшли в рамках зовнішньоекономічної угоди купівлі-продажу, а саме, Контракту №ІТС-007 від 01.11.2018, відповідно до специфікації №7 від 10.01.2019 та інвойсу №SNА20181005НHS від 10.01.2019;

- №UА807170/2019/014964 від 13.03.2019 - на товари, що надійшли в рамках зовнішньоекономічної угоди купівлі-продажу, а саме, Контракту №ІТС-019 від 30.12.2018, відповідно до специфікації №4 від 10.01.2019 та інвойсу №GJ201810041 від 10.01.2019;

- №UА807170/2019/014947 від 13.03.2019 - на товари, що надійшли в рамках зовнішньоекономічної угоди купівлі-продажу, а саме, Контракту №ІТС-022 від 10.01.2019, відповідно до специфікації №1 від 10.01.2019 та інвойсу №BZ-AU06 від 10.01.2019;

- №UА807170/2019/014951 від 13.03.2019 - на товари, що надійшли в рамках зовнішньоекономічної угоди купівлі-продажу, а саме, Контракту №ІТС-021 від 01.01.2019, відповідно до специфікації №1 від 01.01.2019 та інвойсу №1 від 01.01.2019.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за вказаними ЕМД, здійснювався посадовими особами митниці відповідно до вимог ст. 54 Митного кодексу України шляхом перевірки числових значень митної вартості товарів та наявності в документах усіх відомостей, що їх підтверджують, а також ст.ст. 336, 337, 363 Митного кодексу України в частині контролю із застосуванням системи управління ризиками.

Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів позивача посадовими особами митного поста «Харків-центральний» по вказаним ЕМД відбулось спрацювання ризику, згенерованого автоматизованою системою аналізу управління ризиками (далі - АС АУР), зокрема, за кодами « 105-2 «Контроль правильності визначення митної вартості товарів», « 106-2 «Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів» та « 117-2 «Здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів із залученням спеціалізованого підрозділу митниці ДФС для перевірки числового значення заявленої митної вартості».

Відповідно до п. 8 розділу 2 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 №689, (далі - Методичні рекомендації) у випадках спрацювання АС АУР за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості та декларуванням митної вартості нижчої, ніж вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, здійснює перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість, та відповідно до частин третьої - четвертої статті 53 Кодексу здійснює запит додаткових документів. У випадках, передбачених частиною шостою статті 54 Кодексу та частиною першою статті 55 Кодексу, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, приймає рішення про коригування митної вартості товарів.

Зазначені обставини стали підставою для поглибленої перевірки повноти та достовірності документів, наданих декларантом на підтвердження заявленої митної вартості, що узгоджується з висновком Вищого адміністративного суду України, викладеним у Довідці щодо узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Митного кодексу України в редакції від 13 березня 2012 року, затвердженій постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.03.2017 №2,: «На основі викладеного можна дійти такого висновку: факт того, що рівень задекларованої митної вартості товару значно нижчий за рівень митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, сам собою не може бути підставою для витребування додаткових документів; цей факт є лише підставою для поглибленої перевірки повноти та достовірності документів.».

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що підлягають обчисленню.

Згідно ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №651 від 30.05.2012, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.08.2012 за №1372/21684, у графі 44 митної декларації зазначаються відомості про необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів документи. При цьому відомості щодо кожного документа зазначаються з нового рядка за такою схемою: код документа згідно з класифікатором документів, через пробіл - номер документа, дата та (за наявності даних) кінцевий термін його дії. Класифікатор документів, затверджено наказом Міністерства фінансів України №1011 від 20.09.2012 (далі - Класифікатор документів).

Відповідно до розділу 2 Методичних рекомендацій посадовими особам митниці було проведено роботу з аналізу, виявлення та оцінки ризиків, зокрема, здійснено перевірку документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, вивчення маршруту транспортування товарів та перевірки достовірності декларування витрат на транспортування (пп. 2.2 п. 2 розділу 2 Методичних рекомендацій), за результатами чого було встановлено наступне.

Умовами Контрактів та специфікацій, за якими на адресу позивача надходили оцінювані товари, визначено, що вони надходить на умовах «FOB Нінгбо» (Китай) у відповідності з умовами «Інкотермс 2010».

Умови постачання «FOB», згідно «Інкотермс 2010», передбачають, зокрема, що Покупець зобов 'язаний за власний рахунок укласти договір перевезення товару від названого порту відвантаження та сплатити всі витрати, пов`язані з товаром, із моменту його переходу через поручні судна в названому порту відвантаження. Отже, витрати на транспортування товарів, які поставляються на умовах «FOB», до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, не включені у ціну товару, оскільки ці витрати покладаються на Покупця.

Згідно з ч. 4 ст. 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Враховуючи умови поставки «FOB», відповідно до положень ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України є складовою митної вартості товару, яка повинна при розрахунку митної вартості товару додаватись до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари (п. 5 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України).

Відповідно до п. 6 ч.2 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів та обов`язково подаються до митниці, є, зокрема, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Відомостями графи 44 ЕМД, за якими було заявлено до митного оформлення товари позивача, підтверджується, що разом із нею декларантом до Харківської митниці ДФС були подані наступні транспортні (перевізні) документи: за кодом « 0705» - коносаменти (Bill of lading); за кодом « 0730» - автотранспортні накладні CMR; за кодом « 3007» - довідки про транспортні витрати.

Суд зазначає, що єдиним документом, наданим декларантом до Харківської митниці ДФС, на підтвердження вартості перевезення оцінюваних товарів до місця ввезення на митну територію України, були довідки про транспортні витрати.

Відповідачем зазначено, що після дослідження пакету документів, наданих декларантом разом з ЕМД, Харківська митниця прийшла до висновку, що зазначені довідки про транспортні витрати не можуть бути визнані документом, що належним чином підтверджує числове значення складової митної вартості, передбаченої п. 5 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України - витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, у зв`язку з наступним.

Відповідно до розділу III Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599, для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Вищевикладеним підтверджується, що довідка про транспортні витрати не є документом, що належним чином підтверджує вартість перевезення оцінюваних товарів до місця ввезення на митну територію України, натомість такими документами є рахунок-фактура, акт виконаних робіт (наданих послуг), банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури.

Однак, всупереч вищевказаним вимогам чинного законодавства до митниці разом з ЕМД не було надано жодного рахунку-фактури, акту виконаних робіт (наданих послуг), банківських та платіжних документів, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури. Факт того, що до митниці не надавався жоден з вказаних документів підтверджується відсутністю у графі 44 зазначених ЕМД реквізитів документів за кодами « 3004» та « 3005» яким має бути позначено такий документ відповідно до Класифікатора документів.

До митниці не був наданий договір (контракт) про перевезення, укладений між позивачем та особою, що надала довідки про транспортні витрати.

Факт того, що до митниці не надавався жоден договір (контракт) про перевезення підтверджується відсутністю у графі 44 зазначених ЕМД реквізитів документа за кодом « 4301», яким має бути позначено такий документ відповідно до Класифікатора документів.

У зв`язку з цим суд звертає увагу, що договір транспортно-експедиційного обслуговування №07.10.2018/2570Д від 07.10.2018, укладений між ТОВ «ІМПОРТ ТРАСТ-КОМПАНІ» та TOB «ТАНІТ ГРУП», який був доданий позивачем до позову, наданий ним лише до суду разом із позовною заявою від 15.05.2019, тоді як предметом даного судового спору є рішення митниці, прийняті у лютому та березні 2019 року.

Крім цього, після аналізу змісту вказаного договору, отриманого разом із примірником позовної заяви, посадовою особою митниці при підготовці відзиву на позов встановлено, що виходячи зі змісту п. 3.1 даного договору вбачається оформлення Експедитором рахунку, який має оплачуватись Клієнтом (позивачем). Разом із цим, жодним пунктом договору транспортно-експедиційного обслуговування №07.10.2018/2570Д від 07.10.2018 не передбачене оформлення Експедитором довідки про транспортні витрати.

Отже, виходячи зі змісту цього договору також вбачається, що належним документом на підтвердження вартості перевезення оцінюваних товарів в даному випадку є рахунок, а не довідка про транспортні витрати.

Верховним судом також досліджено це питання над час розгляду касаційної скарги Слобожанської митниці Держмитслужби по справі №520/3421/19 та зроблено висновок, що: «Доводи Товариства про те, що подання вказаного договору є необов`язковим, оскільки його норми є бланкетними є помилковими, оскільки саме за домовленістю сторін, яка знайшла своє відображення в договорі, визначено предмет правовідносин між сторонам, умови їх здійснення, порядок, способи та строки розрахунків за надані послуги тощо.»

Відповідно ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також відповідно до розділу 2 Методичних рекомендацій посадовими особам митниці при проведенні роботи з аналізу, виявлення та оцінки ризиків, було здійснено перевірку наявності ознак підробки документів, які підтверджують митну вартість, та наявності розбіжностей у документах, наданих декларантом (пп. 2.11, 2.12 п. 2 розділу 2 Методичних рекомендацій), за результатами чого було встановлено наступне.

До ЕМД №UA807170/2019/007617 від 11.02.2019 декларантом були додані, зокрема, наступні документи: пакувальний лист від 15.12.2018; коносамент WMS18121220A2 від 24.12; автотранспортна накладна CMR №48/1 від 08.02.2019.

При співставленні відомостей щодо ваги товару, зазначених у вказаних документах, встановлено розбіжність, а саме, відповідно до пакувального листа, коносаменту та автотранспортної накладної вага брутто товару позивача складає 2896,330 кг, а відповідна графа 36 НМД №UА807170/2019/007617 містить відомості щодо меншої ваги товару - 2721,33 кг, хоча кількість товарів у вказаних документах співпадає повністю.

Крім цього, при перевірці заявленої митної вартості товарів позивача посадовою особою митниці відповідно до пп. 2.5 п. 2 розділу 2 Методичних рекомендацій було здійснено порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких здійснено у максимально наближений час.

За результатами аналізу встановлено, що задекларований рівень митної вартості деяких товарів значно нижче, ніж рівень митної вартості на подібні товари, оформлені в митному відношенні у максимально наближений час (копії витягів з Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС (далі - ЄАІС) додаються). Вказане викликало обґрунтовані сумніви щодо заявленої декларантом митної вартості товару зважаючи на те, що ці товари надходять на адресу позивача за непрямими контрактами, тобто укладеними не з виробником товару, проте договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, та жодних відомостей щодо вартості товарів, наданої саме виробником, до митниці надано не було.

Разом із цим, правомірність позиції митниці щодо необхідності надання вищевказаних документів в разі поставки товару за непрямими контрактами підтверджується висновками Верховного Суду, відображеними у постанові від 16.04.2019 по справі №804/1627/15 (адміністративне провадження №К/9901/16665/18), у якій суд зазначив наступне: «За відсутності договору із третіми особами, що пов`язаний з контрактом про поставку товарів, митна вартість яких визначається, унеможливлює проведення перевірки числового значення заявленої митної вартості.»

Відповідно ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Щодо правового обґрунтування використання цінової бази ЄАІС суд зазначає, що, відповідно до ч. 1 ст. 31 Митного кодексу України проведення передбачених цим Кодексом митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється з використанням інформаційних технологій, у тому числі заснованих на інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних системах, і засобів їх забезпечення, що функціонують на національному та/або міжнародному рівні.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що у державній митній справі можуть застосовуватися інформаційні, телекомунікаційні та інформаційно-телекомунікаційні системи і засоби їх забезпечення, розроблені, виготовлені або придбані органами доходів і зборів.

Відповідно до ч. 5 ст. 31 Митного кодексу України можливість використання для здійснення державної митної справи інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем і засобів їх забезпечення, а також порядок і умови їх застосування визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до Положення про ЄАІС, затвердженого наказом Державної митної служби України №1341 від 04.11.2010, ЄАІС це багатофункціональна інтегрована автоматизована система, що забезпечує інформаційну підтримку та супроводження митної справи в Україні і становить сукупність кількох взаємопов`язаних інформаційних систем.

Згідно з розділом 5 «Джерела довідкової інформації, які можуть бути використані під час роботи з аналізу, виявлення та оцінки ризиків» Методичних рекомендацій, в якості джерела інформації під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків можуть використовуватися, зокрема, спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси ЄАІС.

Окремо суд звертає увагу, що на підтвердження своєї позиції позивачем разом із позовною заявою надані суду копії ще деяких документів, окрім вже наведених вище, які також не надавались до митниці: копії платіжних доручень №23 від 26.02.2019, №61 від 11.04.2019, №75 від 07.05.2019, №39 від 27.03.2019 на підтвердження здійснення оплати за товари, заявлені до митного оформлення за ЕМД №UА807170/2019/007617 від 11.02.2019, №U&А807170/2019/007753 від 11.02.2019, №UА807170/2019/014978 від 13.03.2019, №UА807170/2019/014964 від 13.03.2019, №UА807170/2019/014951 від 13.03.2019; копії експертних висновків №31- ЦЗ від 04.03.2019, №44 - ЦЗ від 29.03.2019, №31- ЦЗ від 04.03.2019, №54 - ЦЗ від 08.04.2019, №55 - ЦЗ від 09.04.2019,

З приводу зазначених документів суд зазначає наступне.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 2 КАС України при вирішенні питання щодо законності оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів позивача, суд має враховувати саме ті відомості та документи, які були заявлені та подані до митниці декларантом разом з ЕМД та які мали в наявності посадові особи митниці станом на момент винесення оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів позивача. Отже, вказані документи, надані позивачем на обґрунтування своєї позиції, не є належними доказами у розумінні ст.73 КАСУ.

Крім цього, за ЕМД №UА807170/2019/007617 та №UА807170/2019/007753 від 11.02.2019 поставлявся товар відповідно до контракту від 13.12.2018 №ІТС-019 згідно специфікації №2 від 15.12.2018 на суму 8513,61 дол. США і специфікації №1 від 13.12.2018 на суму 14224,97 дол. США. Разом з тим, платіжне доручення від 26.02.2019 №23 щодо сплати за товар відповідно до зазначених вище контракту та специфікацій на суму 14759 дол. США, що не відповідає загальній сумі специфікацій №№ 1,2.

Разом із цим суд звертає увагу суду на висновок Верховного Суду щодо нормативного регулювання подібних спірних правовідносин: «Обов`язок доведення митної ціни товару належить позивачу.», згідно постанови від 02.04.2019 по справі №826/14258/15 (адміністративне провадження №К/9901/23135/18), постанова від 02.04.2019 по справі №815/4150/14 (адміністративне провадження №К/9901/3483/18), постанова від 16.04.2019 по справі №804/1627/15 (адміністративне провадження №К/9901/16665/18).

Отже, зважаючи на положення МКУ та зазначений висновок Верховного Суду, який, відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАСУ), підлягає врахуванню судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, саме на позивача покладається обов`язок доведення правильності визначення митної вартості свого товару, заявленої у вищезазначених ЕМД.

Однак, вищезазначеними обставинами справи підтверджується, що за результатами проведеного посадовою особою митниці аналізу документів, наданих декларантом під час митного оформлення, було виявлено, що ці документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Усе вищевикладене обумовило наявність у посадової особи митниці обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості ТЗ позивача, заявленої у вказаних ЕМД, наявність якого є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Як вже було зазначено, згідно з положеннями ч. 5 ст. 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Враховуючи вищевикладене, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 54 та ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України посадовими особами митниці на адресу особи, уповноваженої позивачем на декларування його товару, були направлені електронні повідомлення про необхідність надання додаткових документів.

Зокрема, з посиланням на ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України особу, уповноважену позивачем на декларування, було повідомлено про необхідність надання наступних документів: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Також було повідомлено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Разом з цим, ссуд вважає за необхідне звернути увагу на те, що відповідно до положень ч. 5 ст. 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

При цьому, положення ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України не містять жодної вимоги щодо оформлення органом доходів і зборів письмової вимоги про надання додаткових документів, однак містить положення про те, що декларант зобов`язаний надати витребувані додаткові документи.

Однак, на вказані запити митниці щодо надання додаткових документів жодних додаткових документів декларантом до Харківської митниці ДФС надано не було. Натомість одразу у день, коли митницею були направлені повідомлення про необхідність надання додаткових документів, навіть не скориставшись 10- денним строком, наданим ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, декларант листами повідомив митницю про неможливість надати додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів та просив прийняти рішення по коригуванню митної вартості товарів.

Відповідно до ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 ст. 53 Митного кодексу України, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (п. 2 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України); невідповідності обраного декларантом методу визначення митної вартості товару, умовам наведеним у главі 9 Митного кодексу України (п. 3 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України).

Відповідно до ст. 58 Митного кодексу України (метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) розрахунки згідно з цією статтею робляться на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню (ч. 9 ст. 58 Митного кодексу України); використані декларантом відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально (ч. 21 ст. 58 Митного кодексу України).

Згідно з ч. 2 ст. 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Вищевикладені обставини справи доводять той факт, що документи, подані декларантом до Харківської митниці ДФС разом з вищевказаними ЕМД містили розбіжності, не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Додаткових документів для спростування обґрунтованих сумнівів митниці в об`єктивності заявленої митної вартості товарів декларант до Харківської митниці ДФС не надав.

Враховуючи зазначені положення МКУ Харківською митницею ДФС були прийняті рішення про неможливість застосування до товарів позивача, заявлених до митного оформлення за вказаними ЕМД, основного методу визначення митної вартості - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.

В оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів щодо обґрунтування неможливості визнання заявленої декларантом митної вартості товарів, визначеної ним за основним методом визначення митної вартості (ст. 58 Митного кодексу України), посадовою особою Харківської митниці ДФС, зокрема, зазначено: «відсутній рахунок на перевезення товару або акт прийому-передачі».

Відповідно до положень ч. 3 ст. 57 Митного кодексу України митним органом було послідовно проаналізовано можливість визначення митної вартості товару позивача за другорядними методами та у гр. 33 оскаржуваних рішень наведено детальне обґрунтування неможливості застосування попередніх методів.

Оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів оформлені з додержанням вимог ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України та Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195.

Також у графі 33 вказаних рішень про коригування митної вартості товарів позивача зазначено: про проведення консультації між митним органом та декларантом з метою обміну наявною у кожного з них інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі; обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано на підставі вимог ст.ст. 54, 55, 58 Митного кодексу України: «відсутній рахунок на перевезення товару або акт прийому-передачі»; наявну в митного органу цінову інформацію використану в якості джерела: відомості з ЄАІС про митні оформлення товарів у максимально наближений термін; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів наведено у електронному повідомленні декларанту; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються та право оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 Митного кодексу України або до суду.

При цьому суд звертає увагу, що витяги з ЄАІС, які надаються Харківською митницею ДФС містять відомості з митних декларацій, зазначених в якості джерела інформації, які дозволили співставити товар, оформлений за цими деклараціями, з товаром позивача та провести відповідне коригування митної вартості товару позивача: відповідний код товару за УКТЗЕД; графа 31- опис товару; графа 34 - код країни походження; графа 22 - валюта; графа 43 - код методу визначення митної вартості товарів; графа - умови поставки; графа 11 - країна виробництва; графа 15 - код країни відправлення/експорту; вага, митна вартість.

З урахуванням вищевикладеного коригування митної вартості товарів позивача здійснене Харківською митницею ДФС у відповідності до ст.ст. 52-64 Митного кодексу України та Методичних рекомендацій.

Отже, оскаржувані рішення Харківської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів позивача є законним та обґрунтованим.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними та скасування карток відмови.

Відповідно до ст. 256 Митного кодексу України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.

Зважаючи на прийняття оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів позивача, Харківською митницею ДФС були оформлені оскаржувані картки відмови.

Причиною відмови в митному оформленні у зазначеній картці відмови вказано: «Неможливість здійснення митного оформлення товарів у зв`язку з невірним визначенням митної вартості та прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів... (вимоги пунктів 3 та 6 ст. 54 Митного кодексу України)».

Зазначені картки відмови винесені у спосіб, що визначений Порядком виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №631, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.08.2012 за №1360/21672.

Отже, оскаржувані картки відмови є законними та обґрунтованими.

Крім цього суд зазначити суду про наступне.

Товари позивача були оформлені та випущені у вільний обіг за новими ЕМД і на теперішній час саме ці декларації мають юридичну силу.

Відповідно до ч. 8 ст. 264 Митного кодексу України з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення.

Судове рішення повинне бути спрямоване на відновлення порушених прав, свобод та інтересів та у випадку задоволення позовної вимоги, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало б його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зважаючи на вищезазначене, вимога позивача про скасування карток відмови не є належним та правильним способом захисту прав позивача, оскільки скасування оскаржуваних карток відмови не поновлюватиме митні декларації, за якими було вперше заявлено до митого оформлення товари позивача, бо ці товари вже оформлені у митному відношенні та випущені у вільний обіг за іншими митними деклараціями.

Вказана позиція митниці підтверджується висновками Верховного Суду, зазначеними, зокрема, у постанові від 21.02.2018 по справі №826/15718/16 (адміністративне провадження №К/9901/3037/17), у якій суд зазначив: «задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права, свободи чи інтереси особи в сфері публічно- правових відносин».

Відповідно ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу суд на наступне.

Товари позивача згідно ЕМД №UА807170/2019/007617 та №UА807170/2019/007753 від 11.02.2019, №UА807170/2019/012505, №UА807170/2019/012513 та №UА807170/2019/012514 від 27.02.2019 було оформлено та випущено у вільний обіг за новими митними деклараціями: ЕМД №UА807170/2019/007929 від 11.02.2019; ЕМД №UА807170/2019/007881 від 11.02.2019; ЕМД №UА807170/2019/012676 від 27.02.2019; ЕМД №UА807170/2019/012656 від 27.02.2019; ЕМД №UА807170/2019/012655 від 27.02.2019 без застосування гарантій відповідно до розділу X МКУ.

Так, як передбачає ч. 7 ст. 55 Митного кодексу України, у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

За змістом частини другої статті 263 Митного кодексу України у разі відмови у прийнятті митної декларації або в митному оформленні товарів, у тому числі у зв`язку з прийняттям органом доходів і зборів рішення про коригування митної вартості товарів нова митна декларація подається органу доходів і зборів, який здійснює митне оформлення товарів, не пізніше 10 робочих днів з дати такої відмови, якщо товари протягом зазначеного часу не розміщено на складі тимчасового зберігання чи на складі органу доходів і зборів.

Відповідно до глави 2 розділу II «Заповнення граф митних декларацій» Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року №651, Графа 43 "Метод визначеним вартості" заповнюється в разі заявлення товарів у митний режим імпорту або в інший, відмінний від митного режиму імпорту, митний режим, зі справлянням митних платежів. У лівому підрозділі графи зазначається порядковий номер методу визначення митної вартості, що використовувався. У разі наявності чинного рішення про коригування митної вартості товарів у правому підрозділі графи зазначається порядковий номер методу визначення митної вартості, що використовувався митним органом.

Таким чином, у разі незгоди імпортера з митною вартістю, що визначена контролюючим органом, регламентований законодавством алгоритм дій імпортера (декларанта) передбачає подання нової митної декларації, в якій зазначаються (1) сума митних платежів, обчислена згідно з митною вартістю, визначеною декларантом; (2) сума платежів, обчислена згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом.

На різницю між зазначеними сумами декларант надає гарантії, зокрема шляхом забезпечення сплати різниці між самостійно визначеною сумою митних платежів та сумою митних платежів, що нарахована митним органом.

Нараховані у графі 47, а також у графі В «Подробиці розрахунків» митні платежі позначаються відповідним кодом розрахунку відповідно до Класифікатора способів розрахунків, який затверджено наказом Мінфіну від 20 вересня 2012 року № 1011. Сплачені декларантом митні платежі (виходячи з митної вартості, визначеної декларантом) показуються з кодами розрахунку « 01» (безготівкова форма сплати), « 02» (готівкова форма сплати), « 15», « 72», «91» або « 92».

Різниця між сумами платежів, нарахованими за митною вартістю, визначеною декларантом, і митною вартістю, визначеною митним органом (в разі внесення грошової застави на відповідний рахунок митного органу), зазначається з кодом розрахунку « 55».

Декларантом позивача подано нові митні декларації, в лівому підрозділі графи 43 яких проставлено « 6» - тобто обраний декларантом резервний метод визначення митної вартості товарів. Правий підрозділ залишено пустим, що свідчить про самостійне визначення декларантом митної вартості, без урахування рішення про коригування митної вартості.

Графа 47 містить код розрахунку « 01» (безготівкова форма сплати).

Аналіз змісту позовних вимог свідчить про те, що позивач не згоден з митною вартістю, яка визначена митним органом у спірному рішенні.

Відтак, він мав право скористатись правом випущення товару у вільний обіг на умовах, визначених частиною сьомою статті 55 Митного кодексу України (сплати самостійно нарахованих митних платежів та різниці між ними і митними платежами, нарахованими митним органом), однак не зробив цього, фактично погодившись із митною вартістю, визначеною митним органом.

У відповідності до положень Кодексу адміністративного судочинства України, до предмету доказування у цій категорії справ входять обставини заповнення митної декларації, яку подано до митного оформлення, а також обставини щодо подання нової митної декларації - у випадку прийняття митним органом рішення про коригування заявленої митної вартості.

Аналіз інформації, яка міститься у вищевказаних графах митної декларації є необхідним для встановлення наявності або відсутності згоди декларанта із скоригованою митним органом митною вартістю.

У випадку, якщо декларант погодився із митною вартістю, визначеною митним органом (що має місце в даному випадку), правовий спір між сторонами відсутній, що в свою чергу є підставою для відмови у задоволені позовних вимог щодо скасування оскаржуваного рішення про коригування митної вартості.

Обґрунтованість вищевикладеної позиції підтверджується висновками щодо застосування норм права, викладеними у постанові Верховного Суду від 30.10.2018 по справі №816/2396/17 (адміністративне провадження №К/9901/618/18): «Суд зазначає, що до предмету доказування у цій категорії справ входять обставини заповнення митної декларації, яку подано до митного оформлення, а також обставини щодо подання нової митної декларації - у випадку прийняття митним органом рішення про коригування заявленої митної вартості. Дослідження відомостей з відповідних граф митних декларацій є необхідним для правильного вирішення такого спору, зокрема для висновку про те, погодився чи не погодився декларант із скоригованою митним органом митною вартістю. Останнє, в свою чергу, має значення для висновку про те, чи продовжує існувати між сторонами правовий спір. У випадку, якщо спір між сторонами вичерпано внаслідок погодження декларанта із митною вартістю, визначеною митним органом, у задоволенні позову про скасування рішення про коригування митної вартості слід відмовити.».

Виходячи з положень ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У ході розгляду справи суд надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору та здатні вплинути на результат вирішення спору.

За приписам частин 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає, що з боку відповідача доведено правомірність спірних рішень про коригування митної вартості та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування рішень про коригування митної вартості та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПОРТ ТРАСТ-КОМПАНІ" задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 263, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПОРТ ТРАСТ-КОМПАНІ" (вул. Беркоса, буд. 86-А, прим. 19, м. Харків, 61040, ) до Слобожанської митниці Держмитслужби (вул. Короленка, буд. 16-Б, м. Харків, 61003, ) про визнання протиправними та скасування рішень і карток відмови - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М.Панов