Справа № 160/13821/21
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2021-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Коренева А.О.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Петриківської селищної ради про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Петриківської селищної ради, в якому позивач просить суд:
визнати протиправною бездіяльність Петриківської селищної ради щодо розгляду клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою від 17.06.2021 року.
зобов`язати Петриківську селищну раду розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою від 17.06.2021 року.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що 19.06.2021 засобами поштового зв`язку надіслала до Петриківської селищної ради (далі - відповідач) клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га за рахунок поділу земельної ділянки комунальної власності. Клопотання отримано селищною радою 22.06.2021. Позивач зазначає, що відповідно до ст.118 Земельного кодексу України відповідач мав розглянути її клопотання у місячний строк і надати дозвіл на розробку проекту землеустрою або вмотивовану відмову у наданні такого дозволу. За доводами ОСОБА_1 , сесія Петриківської селищної ради, на якій мало б бути прийнято рішення за результатами розгляду її клопотання, відбулась 14.07.2021. Однак, зі змісту прийнятого на цій сесії та опублікованого на веб-сайті ради поіменного голосування з питання надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам вбачається, що позивач у списку відсутній. Позивач вважає, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у відсутності прийняття будь-яких рішень за результатами розгляду клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою у місячний строк.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.08.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Цією ж ухвалою відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов (у разі заперечення проти позову) протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються його заперечення.
14.09.2021 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов відзив Петриківської селищної ради, в якому відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову у цій справі. Відповідач зазначає, що ОСОБА_1 подано клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою через центр надання адміністративних послуг Петриківської селищної ради від 16.06.2021. Клопотання було зареєстроване 22.06.2021. Пленарне засідання сесії Петриківської селищної ради, на якому були ухвалені відповідні рішення, відбулось 14.07.2021, тому строки розгляду клопотання позивача порушені не були. До того ж, Петриківською селищною радою забезпечено оприлюднення рішень ради відповідно до Законів України «Про доступ до публічної інформації» і «Про місцеве самоврядування в Україні». Відповідач вказує, що належним чином завірені копії рішень передані до центру надання адміністративних послуг, де повинні бути отримані позивачем або його уповноваженою особою.
01.10.2021 року на електронну адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла відповідь на відзив, в яких останній вказує, що предметом позову у цій справі є бездіяльність відповідача в частині порушення місячного строку на розгляд клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою. Зазначене клопотання зареєстроване відповідачем 22.06.2021. Сесія, на якій мало б бути прийнято рішення за результатами розгляду цього клопотання, відбулась 14.07.2021. Водночас, поіменне голосування щодо прийняття рішення за результатами розгляду клопотання позивача відсутнє, що, за доводами позивача, свідчить про відсутність й самого рішення. Крім того, рішення щодо розгляду клопотання позивача не було опубліковано на офіційному веб-сайті ради, що, як зазначає позивач, також свідчить про його відсутність.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
12.10.2021 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшли заперечення Петриківської селищної ради на відповідь на відзив. У запереченнях відповідач зазначає, що ним не були порушені строки розгляду клопотання позивача зареєстрованого 22.06.2021, оскільки розгляд цього клопотання відбувся на пленарній сесії 14.07.2021. Відповідно до заперечень відповідача, проекти рішень Петриківської селищної ради, результати поіменного голосування щодо ухвалення рішення від 14.07.2021 і саме рішення від 14.07.2021 були оприлюднені на офіційному веб-сайті ради. Також відповідач вказує, що належним чином завірене рішення щодо позивача було надіслано на електронну пошту його адвоката 20.08.2021.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.
Судом встановлено, що матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 звернулася до Петриківської селищної ради із клопотаннями від 17 червня 2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га за рахунок поділу земельної ділянки комунальної власності, яке отримано селищною радою 22.06.2021 року.
Згідно рішення Петриківської селищної ради № 211-7/VIII від 14.07.2021 року про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам у власність:
Надано громадянам дозволи на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в межах Петриківської селищної Територіальної громади згідно з додатками 1,4, 5;
Зобов`язати громадян:
замовити Виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у суб`єктів, що є виконавцями робіт із землеустрою;
погодити проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок;
подати до селищної ради на затвердження проекти землеустрою після державної реєстрації земельних ділянок;
використовувати земельні ділянки після встановлення меж в натурі (на місцевості) та одержання документу, що посвідчує право на земельну ділянку;
Відмовлено громадянам щодо надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в межах Петриківської селищної територіальної громади згідно з додатками 2, 3.
Згідно Додатку 2 до рішення селищної ради № 211-7/VIII від 14.07.2021 року за № 80 зазначено ОСОБА_1 та наведено підстави відмови, зокрема, посилання на пункт 24, розділу Х Земельного кодексу України (а.с. 92).
Не погодившись із бездіяльністю відповідача, яка полягає у відсутності прийняття будь- яких рішень за результатами розгляду клопотання Позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою у місячний строк.
Вирішуючи даний адміністративний спір суд виходить з такого.
Згідно з частиною першою статті 3 Земельного кодексу України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
За приписами частини першої статті 35 Земельного кодексу України громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність або на умовах оренди земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва.
Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону (частина 1 статті 116 Земельного кодексу України).
Згідно частини 2 статті 116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами встановлено статтею 118 Земельного кодексу України.
Відповідно до частини шостої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Приписами частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.
У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Згідно з пунктом б частини першої статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.
Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб (частина 4 статті 122 Земельного кодексу України).
Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно частини першої статті 10 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні (далі - Закон № 280/97-ВР), сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону № 280/97-ВР передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.
Відповідно до статті 59 Закону № 280/97-ВР рішення місцевої ради приймаються у формі відповідних рішень, прийнятих на сесії місцевої ради та рішень виконавчого комітету.
Враховуючи вищезазначене, Петриківська селищна рада за результатом розгляду клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою від 17.06.2021 року, отриманого 22 червня 2021 року, прийняла рішення №211-7/VIII від 14.07.2021 року про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою позивачці.
Посилання позивачки на відсутність будь-яких рішень щодо клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою від 17.06.2021 року, оскільки вона відсутня у списку поіменного голосування з питання надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам у власність, є безпідставні, оскільки спростовуються рішенням Петриківської селищної ради № 211-7/VIII від 14.07.2021.
Відповідно до частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:
1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;
2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;
3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;
4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;
5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;
6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина 2 статті 5 КАС України).
Позивачка просила визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у не розгляді клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою від 17.06.2021 року, посилаючи на відсутність будь-яких рішень щодо вказаного клопотання.
Слід зазначити, що протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
Матеріалами справи спростовуються доводи позивача щодо не розгляду відповідачем клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га за рахунок поділу земельної ділянки комунальної власності у встановлений законом строк.
Клопотання відповідачем розглянуто та прийнято відповідне рішення Петриківської селищної ради №211-7/VIII від 14.07.2021 року.
При цьому, суд зауважує, що позивачкою обрано неналежний спосіб захисту, оскільки відповідачем, саме за результатами розгляду клопотання позивачки було прийнято рішення про відмову у наданні дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в межах Петриківської селищної територіальної громади, правомірність прийняття, якого у вказаній справі не розглядається.
Відповідно до ч.2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Отже, обраний позивачкою спосіб захисту не забезпечить відновлення порушеного права, за захистом, якого вона звернулась до суду, а відтак є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.
Вказана позиція відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду у постанові від 02.02.2021 у справі № 925/642/19.
Частиною 5 ст. 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Таким чином, не підлягає задоволенню і похідна вимога щодо зобов`язання відповідача розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою від 17.06.2021 року.
Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідач по справі довів належними та допустимими доказами правомірність своєї поведінки.
Таким чином, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Оскільки позивачеві відмовлено у задоволенні позовних вимог, судові витрати, які підлягають відшкодуванню у відповідності з статтею 139 КАС України, відсутні.
Відповідно до частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 2, 72-77, 139, 241-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Петриківської селищної ради про визнання бездіяльність протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.О. Коренев