Справа № 440/3036/21
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2021-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 р. Справа № 440/3036/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Макаренко Я.М. , Кононенко З.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства внутрішніх справ України на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.05.2021 року, головуючий суддя І інстанції: О.О. Кукоба, м. Полтава, повний текст складено 05.05.21 року у справі № 440/3036/21

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту охорони здоров`я та реабілітації Міністерства внутрішніх справ України

треті особи - Медична (військово-лікарська) комісія Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" , Державна установа "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області"

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту охорони здоров`я та реабілітації Міністерства внутрішніх справ України, треті особи - Медична (військово-лікарська) комісія Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області", Державна установа "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області", в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 від 17.02.2021 р. реєстраційний №КН-12100110;

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту щодо невжиття відповідних заходів реагування по обставинах та фактах, викладених у зверненні ОСОБА_1 від 17.02.2021 р. реєстраційний №КН-12100110;

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту щодо не перенаправлення звернення ОСОБА_1 від 17.02.2021 р. реєстраційний №КН-12100110 за належністю згідно пункту 3 статті 7 Закону України "Про звернення громадян";

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту щодо неперенаправлення копії звернення ОСОБА_1 від 17.02.2021 р. реєстраційний №КН-12100110 до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини для складання адміністративних протоколів на винних осіб;

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту щодо неперенаправлення копії звернення ОСОБА_1 від 17.02.2021 р. реєстраційний №КН-12100110 до Генеральної прокуратури України для реагування на системні порушення прав ОСОБА_1 , як особи з інвалідністю другої групи, учасника бойових дій;

- зобов`язати Департамент повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 17.02.2021 р. реєстраційний №КН-12100110 та вжити заходів реагування з урахуванням обставин встановлених судом і подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 05.05.2021 року у справі № 440/3036/21 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Департаменту охорони здоров`я та реабілітації Міністерства внутрішніх справ України щодо неповідомлення ОСОБА_1 про результати розгляду його звернення від 17 лютого 2021 року реєстраційний № КН-12100110.

Зобов`язано Департамент охорони здоров`я та реабілітації Міністерства внутрішніх справ України повідомити ОСОБА_1 про результати розгляду його звернення від 17 лютого 2021 року реєстраційний № КН-12100110.

У задоволенні іншої частини позовних вимог та клопотання про встановлення судового контролю відмовлено.

Відповідач, Міністерство внутрішніх справ України, не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позову, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.05.2021 року у справі № 440/3036/21 скасувати в частині задоволення позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, а в іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що звернення ОСОБА_1 розглянуте по суті та за результатами його розгляду позивачу надана відповідь, яка була направлена на адресу позивача звичайним листом. Зазначає, що відповідачем належним чином доведено факт направлення відповіді на звернення позивача від 17.02.2021 р. №КН-12100110.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 17.02.2021 р. ОСОБА_1 через веб-портал Урядового контактного центру подав звернення, адресоване керівнику Департаменту охорони здоров`я та реабілітації Міністерства внутрішніх справ України (реєстраційний №КН-12100110), у якому повідомляв про те, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду у справі №440/146/21 визнано протиправними дії та бездіяльність Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" та на цій підставі просив ініціювати негайне виконання рішення суду та видати постанову по причинному зв`язку отримання травми при виконанні службових обов`язків в АТО за наявної медичної документації і направити документи за належністю до МСЕК для вирішення питання по суті у найкоротший термін; провести повторні перевірки по всім попереднім зверненням; у разі відсутності повноважень - просив перенаправити звернення за належністю, а копію звернення направити до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини для складання адміністративних протоколів на винних осіб та Генеральної прокуратури для реагування на системні порушення його прав та законних інтересів (а.с. 35).

Посилаючись на те, що відповідач у визначений законом строк не розглянув це звернення, позивач звернувся до суду з позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позовні вимоги, виходив з того, що відповідачем не перевірено об`єктивно та всебічно звернення позивача від 17.02.2021 р. №КН-12100110 та позивачу письмово не повідомлено про результати перевірки його заяви і суть прийнятого рішення, чим порушено вимоги норм Закону України "Про звернення громадян".

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції на підставі наступного.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України "Про звернення громадян" (надалі Закон №393/96-ВР) визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За змістом статті 3 Закону №393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Статтею 5 Закону №393/96-ВР встановлено, що звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань. Звернення може бути подано окремою особою (індивідуальне) або групою осіб (колективне). Звернення може бути усним чи письмовим.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Відповідно до приписів статті 15 Закону №393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Заяви (клопотання) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій особисто.

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону №393/96-ВР, скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Згідно зі статті 18 Закону №393/96-ВР громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Відповідно до ст. 19 Закону №393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, зокрема, об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону №393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Аналізуючи норми Закону №393/96-ВР, зокрема положення статті 15, колегія суддів дійшла висновку, що обов`язок органів, до яких направлені звернення, повідомляти осіб про наслідки їхнього розгляду, як елемент конституційної гарантії звернення до органів публічної влади, включає і доведення змісту відповіді до заявника.

З огляду на зміст указаного зобов`язання, орган уважається таким, що виконав передбачений Конституцією України обов`язок, якщо склав відповідь на звернення особи у чіткій відповідності до поставлених у ньому питань і довів зміст відповіді до заявника в обраний ним спосіб: засобами поштового або електронного зв`язку.

Колегія суддів зазначає, що в спірних правовідносинах обов`язок повідомляти громадян про наслідки розгляду їхніх звернень має підтверджуватися доказами, що свідчать про надсилання (вручення) відповіді на звернення на адресу заявника (заявнику).

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 26 вересня 2019 року у справі №826/11164/16.

З матеріалів справи встановлено, що 17.02.2021 року позивач через веб-портал Урядового контактного центру направив звернення реєстраційний номер КН-12100110 керівнику Департаменту охорони здоров`я та реабілітації Міністерства внутрішніх справ України, у якому просить негайно виконати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.02.2021 року у справі №440/146/21 (а.с. 35).

Відповідачем до відзиву на позовну заяву додано лист Департаменту охорони здоров`я та реабілітації "Про розгляд звернення" №К-4948/33 від 04.03.2021 р. (а.с. 65), за змістом якого за результатами розгляду звернення позивача повідомлено, що ДУ "ТМО МВС України по Полтавській області" є юридичною особою публічного права державної форми власності і відповідно до діючого законодавства наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді. Відповідно до наказу МВС України від 07 листопада 2015 року № 1443 (у редакції наказу МВС від 02 березня 2020 року № 206) "Про затвердження Положення про Державну установу "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Полтавській області", п. 6, "начальникові ДУ ТМО прямо і безпосередньо підпорядковані його заступники, керівники закладів охорони здоров`я, які входять до складу ТМО...", в тому числі і голова медичної (військово-лікарської) комісії, яка входить до складу ДУ "ТМО МВС України по Полтавській області". У своїй діяльності медична (військово-лікарська) комісія ДУ "ТМО МВС України по Полтавській області" керується наказом МВС України від 03 квітня 2017 року № 285 "Про затвердження Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 квітня 2017 року за № 559/30427. Направлення позивача на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи від 28.10.2020 № 330, яке було видане УКЗ ГУНП в Полтавській області разом з додатками, було прийнято секретарем установи відповідно до існуючого порядку 02.11.2020, про що свідчать записи в реєстраційному журналі ДУ "ТМО" (№№ 33/37-К-77; 33/37-К-78; 33/37-К-79 та 33/37-К-80). За інформацією, отриманою з ДУ "ТМО МВС України по Полтавській області", для подальшого проходження лікарської експертизи позивачу необхідно надати до М(ВЛ)К медичну документацію, оформлену за період служби, тобто за період з 29.01.2007 по 24.03.2017, а саме: медичну карту амбулаторного хворого (форма первинної облікової документації № 025/о, яку позивач під особистий підпис отримав у 2016 році і не повернув до установи), та оригінали медичних документів, що підтверджують проведене обстеження та лікування до моменту звільнення у зв`язку з отриманням травми у лютому 2015 році. З урахуванням вищезазначеного, порушень в діях посадових осіб ДУ "ТМО МВС України по Полтавській області" відносно позивача та порядку прийняття документів на розгляд М(ВЛ)К не виявлено.

Зазначено, що частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Проінформовано, що держава гарантує кожному право на отримання безоплатної правової допомоги. Для отримання такої допомоги телефонуйте за номером Єдиного контакт-центру 0 800 213 103 (цілодобово та безкоштовно у межах України зі стаціонарних та мобільних телефонів) або звертайтеся особисто до найближчого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги чи бюро правової допомоги. З інформацією про адреси відповідних центрів чи бюро, а також види і порядок отримання безоплатної правової допомоги можна ознайомитися на веб-сайті системи безоплатної правової допомоги lеgаlаіd.gоv.uа..

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що відповідь на звернення позивача від 04.03.2021 р. направлена позивачу, на підтвердження чого надав копію реєстру на кореспонденцію від 04.03.2021 р. (а.с. 66).

Позивач у позові зазначає, що відповіді на свій запит він не отримав.

З роздруківки відомостей особистого кабінету Урядового контактного центру, яка додана позивачем до позову, встановлено, що в особистому кабінеті Урядового контактного центру наявна відмітка про статус документа: "прийнято до розгляду" (а.с. 35).

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 13 Закону України "Про поштовий зв`язок" від 04.10.2001 №2759-III передбачено порядок надання поштового зв`язку, зокрема, у частині 3 цієї статті вказано, що у договорі про надання послуг поштового зв`язку, якщо він укладається у письмовій формі, та у квитанції, касовому чеку тощо, якщо договір укладається в усній формі, обов`язково зазначаються найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість. У договорі, стороною якого є національний оператор зв`язку, укладеному у будь-якій формі, має міститися попередження про недопущення пересилання письмової кореспонденції, виконаної і розтиражованої друкарським способом, без вихідних даних (тираж, назва друкарні, номер замовлення та інше). За недотримання цієї вимоги несе відповідальність оператор поштового зв`язку.

Відповідно до пункту 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку.

Аналізуючи вказані норми, можна зробити висновок, що належним доказом надіслання суб`єктом владних повноважень відповіді на звернення позивача є квитанція або касовий чек, в якому зазначено найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість.

Разом з тим, жодного з вказаних документів, як і будь яких інших документів на підтвердження фактичного направлення позивачу відповіді на його звернення відповідачем до суду не надано.

Натомість, реєстр на кореспонденцію від 04.03.2021 р., копію якого відповідачем надано до суду, не містить штампу поштового організації, не є розрахунковим документом, а відтак, не є належним та допустимим доказом у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України на підтвердження надіслання або вручення позивачу вказаного вище листа.

Наявність штрихкоду та реєстраційного вихідного номера на листі Департаменту охорони здоров`я та реабілітації "Про розгляд звернення" №К-4948/33 від 04.03.2021 р. підтверджують факт складення та реєстрації цього документу, проте не підтверджують факту надіслання чи вручення цього листа позивачу.

З огляду на встановлені у справі обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем, який є суб`єктом владних повноважень, не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження надіслання чи вручення позивачу відповіді на його звернення від 17.02.2021 р. №КН-12100110.

Щодо змісту листа Департаменту охорони здоров`я та реабілітації "Про розгляд звернення" №К-4948/33 від 04.03.2021 р. колегія суддів встановила, що за своїм змістом цей лист не містить відповідей по суті на поставлені позивачем у своєму зверненні від 17.02.2021 р. №КН-12100110 питання. Зокрема, відповідачем не прийнято жодного рішення з питання виконати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.02.2021 року у справі №440/146/21.

Отже, відповідачем не перевірено об`єктивно та всебічно звернення позивача від 17.02.2021 №КН-12100110 та позивачу письмово не повідомлено про результати звернення позивача про виконання рішення суду і суть прийнятого рішення, чим порушено вимоги норм Закону України "Про звернення громадян".

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Департамент охорони здоров`я та реабілітації Міністерства внутрішніх справ України не повідомив позивача про результати розгляду його звернення від 17 лютого 2021 року реєстраційний № КН-12100110, а тому суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про зобов`язання Департаменту охорони здоров`я та реабілітації Міністерства внутрішніх справ України повідомити ОСОБА_1 про результати розгляду його звернення від 17 лютого 2021 року реєстраційний № КН-12100110.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.05.2021 року у справі № 440/3036/21 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.05.2021 у справі № 440/3036/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді Я.М. Макаренко З.О. Кононенко