Справа № 380/1141/21
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2021-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 жовтня 2021 року

м. Київ

справа № 380/1141/21

адміністративне провадження № К/9901/36881/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Уханенка С.А. перевірив касаційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Галицької митниці Держмитслужби, в якому просив: визнати протиправним та скасувати наказ Галицької митниці Держмитслужби від 13 січня 2021 року №21-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника начальника управління начальника відділу оперативного реагування управління забезпечення протидії митним правопорушенням Галицької митниці Держмитслужби ОСОБА_1».

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року у позові відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2021 року рішення суду першої інстанції скасовано, а позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Галицької митниці Держмитслужби від 13 січня 2021 року №21-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника начальника управління начальника відділу оперативного реагування управління забезпечення протидії митним правопорушенням Галицької митниці Держмитслужби ОСОБА_1.».

06 жовтня 2021 року Галицька митниця Держмитслужби повторно подала касаційну скаргу на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2021 року, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення ним норм процесуального права. Заявник, посилаючись на положення пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України щодо необхідності відступлення від висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, просить скасувати оскаржені судові рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Предметом спору у цій справі є правомірність притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності.

За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Зі змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій вбачається, що позивач працює суддею, що у значенні Закону України "Про запобігання корупції" передбачає зайняття відповідального або особливо відповідального становища.

З 08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року №460-IХ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", яким унесено зміни до розділу 3 Глави 2 "Касаційне провадження", зокрема, щодо визначення підстав касаційного оскарження судових рішень та порядку їхнього розгляду.

Так, відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами.

Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Вирішуючи питання відкриття касаційного оскарження з вказаної підстави, Суд виходить з наступного.

Підставою перегляду оскаржуваних судових рішень заявник, зокрема, зазначив необхідність відступлення від правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 19 листопада 2020 року у справі №160/2021/19, щодо обов`язку роботодавця зазначити у наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності державного службовця, мотиви за яких до працівника вжито заходи дисциплінарного впливу.

Суд зазначає, що приписи пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України передбачають можливість оскарження судових рішень в касаційному порядку у разі, якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

Разом з тим, аргументи Галицької митниці Держмитслужби зводяться лише до тлумачення частини другої статті 77 Закону України «Про державну службу» щодо оформлення рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності та відповідність оскаржуваного наказу вимогами Типової інструкції з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 2018 року №55 (далі - Типова інструкція), що установлює вимоги до документування управлінської діяльності та роботи з документами, створеними у паперовій формі.

Суд зазначає, що приписи пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України передбачають можливість оскарження судових рішень в касаційному порядку у разі, якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні. Проте правова позиція Верховного Суду, висловлена у іншій справі, на яку послався суд апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні, не є висновком Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах у розумінні норм КАС України.

Крім того, доводи заявника зводяться лише до правильності оформлення спірного наказу та відповідність його згаданій Типовій інструкції. Суд зазначає, що такі аргументи є формальними, оскільки оцінка законності будь-яких рішень, у першу чергу, залежить від дотримання суб`єктом владних повноважень усіх критеріїв, визначених статтею 2 КАС України, що і є гарантією правомірності такого рішення.

Водночас мотиви оскаржуваного судового рішення свідчать про те, що вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції установив, що оскаржуваний наказ видано поза межами строків притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності. У касаційній скарзі Галицька митниця Держмитслужби, посилаючись на необхідність формування єдиної правозастосовної практики, частково описала обставини справи та лише процитувала норми законодавства, якими урегульовано порядок здійснення дисциплінарного провадження і процедуру оформлення наказу. Проте аргументи касаційної скарги щодо дотримання строків зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновком суду про невмотивованість оскаржуваного наказу та прийняття його з порушенням строків притягнення особи до дисциплінарної відповідальності.

Суд зазначає, що за приписами частини другої статті 341 КАС України оцінка доказів, установлення обставин, що не були встановлені або відхилені судом та вирішення питання щодо переваги одних доказів над іншими, не є повноваженнями суду касаційної інстанції, а відповідач обґрунтовує свої доводи саме посиланням на обставини справи, що мають оціночний характер у сукупності з іншими обставинами, що не є підставою для відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, зокрема, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.

Частиною першою статті 341КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення, зокрема, в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Лише загальні посилання на положення пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України, за відсутності вмотивованих аргументів, не є підставою для відкриття касаційного провадження на підставі цієї норми. Тому касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

За таких обставин, Суд не вирішує клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку.

Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України,

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2021 року у справі №380/1141/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення, повернути особі, яка її подала.

2. Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя С.А. Уханенко