Справа № 580/5920/21
Суддя: В.А. Гайдаш
Дата ухвалення: 2021-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
про залишення позовної заяви без розгляду

м. Черкаси
19 жовтня 2021 року справа № 580/5920/21

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гайдаш В.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , далі позивач) з позовом до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , далі відповідач),якому з урахуванням уточнення позовних вимог позивач просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо не виплати позивачу середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні, а саме, невиплати одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби з моменту виникнення спору 19.01.2018 до фактичного розрахунку 28.05.2021;

- зобов`язати відповідача виплатити позивачу середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні, а саме, невиплати одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби з моменту виникнення спору 19.01.2018 до фактичного розрахунку 28.05.2021 з розрахунку 620,40 грн. за кожен день прострочення.

Ухвалою суду від 30.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що останнім днем проходження військової служби було 19.01.2018, однак відповідачем здійснено фактичний розрахунок при звільненні, зокрема, виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні лише 28.05.2021, тому вважає, що має законні підстави для стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні на підставі ст. 117 КЗпП України.

Відповідачем подано до суду клопотання про залишення позову без розгляду, у якому зазначило, що позивач пропустив місячний строк для звернення з позовом до суду, встановлений частиною п`ятою статті 122 КАС України, оскільки фактичний розрахунок при звільненні, зокрема, виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні лише 28.05.2021, тому місячний строк звернення до суду сплинув 28.06.2021. З огляду на вказане просить залишити позовну заяву без розгляду на підставі статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши клопотання відповідача про залишення позову без розгляду, суд зазначає наступне.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу у військовій частині НОМЕР_2 (правонаступник військова частина НОМЕР_1 ) та наказом від 19.01.2018 №14 його звільнений з військової служби.

28.05.2019 позивачу виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби у сумі 8601 грн. 39 коп.

Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

За статтею 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму.

Згідно зі статтею 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

У постанові від 30 січня 2019 року у справі №910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду вказала, що за змістом приписів статей 94, 116, 117 КЗпП і статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року №108/95-ВР Про оплату праці, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Тобто, всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день його звільнення. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обов`язку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність.

Закріплені у статтях 116, 117 КЗпП України норми спрямовані на забезпечення належних фінансових умов для звільнених працівників, оскільки гарантують отримання ними, відповідно до законодавства, всіх виплат в день звільнення та, водночас, стимулюють роботодавців не порушувати свої зобов`язання в частині проведення повного розрахунку із працівником.

Із матеріалів справ судом встановлено, що предметом спору у даній справі є стягнення з військової частини НОМЕР_1 на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені з військової служби, тобто спірні відносини пов`язані зі звільненням позивача з публічної служби, тому під час обчислення строку звернення до суду із позовом цієї категорії застосуванню підлягають саме положення Кодексу адміністративного судочинства України, як норма спеціального процесуального закону.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 22 січня 2020 року у справі №620/1982/19.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною третьої статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною п`ятою статті 122 КАС України визначено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Як встановлено судом із матеріалів справи та не заперечується сторонами, останнім днем проходження позивача військової служби було 19.01.2018, при цьому одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби йому виплачено 28.05.2021 у сумі 8601 грн. 39 коп.

Суд звертає увагу, що виплата одноразової грошової допомоги при звільненні - були передбачені наказом військової частини НОМЕР_2 (правонаступник військова частина НОМЕР_1 ) про виключення позивача зі списків особового складу від 19.01.2018 №14.

Враховуючи, що остання виплата позивачу за грошовими компенсаціями, передбаченими цим наказом 19.01.2018 №14 здійснена відповідачем 28.05.2020, а позивач звернувся із вказаним позовом (справа №580/5920/21) до Черкаського окружного адміністративного суду лише 12.08.2021, тобто через два з половиною місяці, тому місячний строк звернення до суду, передбачений ст. 122 КАС України, збіг.

Таким чином, позивачем не надано належних і беззаперечних доказів на підтвердження поважності пропуску позивачем встановленого законом місячного строку для звернення до суду із даними позовними вимогами та доказів неможливості вчасного звернення до адміністративного суду внаслідок суттєвих перешкод, позов у цій справі підлягає залишенню без розгляду.

У рішенні Конституційного Суду України № 4-рп/2012 року від 22 лютого 2012 року у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв`язку з положеннями статей 117, 237-1 цього кодексу, Конституційний Суд вказав, що аналіз наведених положень свідчить про те, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку.

Таким чином, для встановлення початку перебігу строку звернення працівника до суду з вимогою про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

У вищевказаному рішенні, Конституційний Суд України дійшов висновку, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично розрахувався з ним.

Згідно частини 3 статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно пункту 8 частини 1 статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи зазначене, позивачем пропущено строк звернення до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати йому одноразової грошової допомоги при звільненні, отже позов підлягає залишенню без розгляду.

Вказаних висновків також дійшов Шостий апеляційний адміністративний суд у постанові від 26.05.2021 у справі №580/5850/20.

Керуючись ст. 122, 123, 240, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:
Клопотання військової частини НОМЕР_1 про залишення позову без розгляду - задовольнити.

Залишити без розгляду позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання, однак апеляційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання

Суддя В.А. Гайдаш