Справа № 143/1116/21
Суддя: Сич С. М.
Дата ухвалення: 2021-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 143/1116/21
УХВАЛА

Іменем України

19 жовтня 2021 року м. Погребище

Суддя Погребищенського районного суду Вінницької області Сич С.М., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (м. Вінниця, вул.Театральна, 10) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

Встановив:

18 жовтня 2021 року до Погребищенського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Гончарук Р.О., до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Ознайомившись із позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав

При перевірці наявності підстав щодо залишення позовної заяви без руху суддею перевіряються, серед іншого, відповідність форми, змісту та порядку подання заяви вимогам, встановленим статтями 160, 161 КАС України.

Частиною третьою статті 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Статтею 1 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 18.03.2020 року у справі № 543/775/17, у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Положеннями Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 01 січня 2021 року встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 2270 грн. 00 коп.

З огляду на викладене з 01.01.2021 року за подання до суду фізичною особою позовної заяви про оскарження постанови про адміністративне правопорушення сплачується судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп.

Зважаючи на викладене, ОСОБА_1 за пред`явлення до суду даного адміністративного позову необхідно сплатити судовий збір у зазначеному вище розмірі та надати суду докази його сплати або документи, що підтверджують звільнення її від сплати судового збору відповідно до закону.

Крім того, одночасно із позовом представник позивача адвокат Гончарук Р.О. подав до суду клопотання про поновлення процесуального строку на оскарження означеної постанови про накладення адміністративного стягнення.

Клопотання мотивоване тим, що оскаржувану постанову у порядку, передбаченому КУпАП, позивач не отримував, наявний у постанові підпис про її отримання позивач не виконувала. Копія постанови рекомендованим листом на адресу реєстрації позивачки також не надсилалася.

Також представник позивача покликається на ті обставини, що про оскаржувану постанову позивач дізнався лише 01.10.2021 року із листа Погребищенського відділу ДВС, яким її повідомлялося про початок примусового виконання цієї постанови та надано її копію.

05.10.2021 року позивач звернулася до Погребищенського бюро безоплатної правової допомоги із заявою про призначення їй адвоката з метою оскарження постанови. З 05.10.2021 року по 13.10.2021 року Козятинським місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги було видано наказ про призначення адвоката та посвідчено довіреність Голембівської Г.І. на уповноваження адвоката Гончарука Р.О. на надання правової допомоги у цій справі.

Такі доводи представника позивача суддя вважає неприйнятними, виходячи із наступного.

Так, встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Окрім того, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року (пункт 1 статті 32 зазначеної Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22.10.1996 року за заявами №22083/93, 22095/93 у справі Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства , пункт 570 рішення від 20.09.2011 року за заявою у справі ВАТ Нафтова компанія Юкос проти Росії).

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Частиною 1 ст.122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом, іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст.286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Суддею встановлено, що оспорювана постанова серії ГАВ №119367 винесена 11.07.2021 року, з позовною заявою позивачка звернулася до суду 18.10.2021 року, тобто з пропуском строку, визначеного ст.286 КАС України.

За змістом ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Близький за змістом правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 17.09.2020 року у справі №640/12324/19.

Водночас, навіть наявність об`єктивних та непереборних обставин, що обумовлюють поважність причин пропуску строку звернення до суду, не може розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення пропущеного строку (справа "Олександр Шевченко проти України", заява № 8371/02, пункт 27), оскільки у випадку, якщо минув значний проміжок часу з моменту закінчення пропущеного строку, відновлення попереднього становища учасників справи, що може бути зумовлено скасуванням рішення або визнанням незаконної дії (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, буде значно ускладнено та може призвести до порушення прав та інтересів інших осіб.

Вирішуючи питання щодо поважності причин пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду, суддя відхиляє доводи представника позивача про те, що наявний у постанові підпис про її отримання остання не виконувала, позаяк наведена обставина не підтверджена будь-якими доказами.

Крім того, суддя вважає неспроможними аргументи представника позивача стосовно того, що ОСОБА_1 дізналася про оскаржувану постанову лише 01.10.2021 року із листа Погребищенського відділу ДВС, яким її повідомлялося про початок примусового виконання цієї постанови та надано її копію, так як вони не підтверджуються матеріалами позовної заяви, із яких вбачається, що до згаданого листа від 01.10.2021 року №13921/4 було додано лише документ на 1 аркуші, яким являється постанова про відкриття виконавчого провадження №66997661 від 01.10.2021 року. Таким чином, до зазначеного вище листа державним виконавцем не було додано копію оскаржуваної постанови.

Також не можна визнати належним чином вмотивованими послуговування представника позивача на те, що поважною причиною пропуску строку звернення до суду є ті обставини, що позивачка зверталася до Центру надання безоплатної вторинної правової допомоги, оскільки вони мали місце по спливу майже трьох місяців з початку відліку відповідного строку, визначеного ч.2 ст.286 КУпАП, а відтак не пов`язані із істотними об`єктивними перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду.

Зважаючи на викладене, позивачкою та її не представником не надано належних, достовірних та достатніх доказів існування поважних причин пропуску строку звернення до суду.

Частиною першою статті 169 КАС України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати дес`яти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Відповідно до ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, з огляду на вищезазначене, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви.

Керуючись ст. ст.121, 123, 160, 161, 169, 171, 248 КАС України суддя -

Ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без руху.

Встановити строк для усунення позивачем недоліків позовної заяви десять днів з дня вручення копії ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити позивачеві, що в разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя