Справа № 620/5122/21
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/5122/21 Суддя (судді) першої інстанції: Скалозуб Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Кузьменка В.В.,

Василенка Я.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 31 травня 2021 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання протиправним та скасування наказу Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області «Про звільнення ОСОБА_1 » від 23.12.2019 № 1518/2; поновлення з 27.12.2019 позивача на посаді заступника начальника відділу розгляду звернень та забезпечення діяльності комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області; стягнення з Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Суми) (правонаступника Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області) на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 27.12.2019 по час винесення судового рішення у цій справі.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 31 травня 2021 р. позовну заяву повернуто позивачу.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції про повернення позовної заяви, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу про повернення позовної заяви та прийняти нову постанову, якою направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.07.2021 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду в порядку письмового провадження на 29.09.2021.

Розгляд апеляційної скарги 29.09.2021 не відбувся з поважних причин.

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.

Апеляційну скаргу розглянуто в порядку письмового провадження на підставі положень ч. 2 ст. 312 КАС України, згідно яких, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з урахуванням наступного.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.05.2021 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків протягом 10 днів з часу отримання ухвали суду, шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із вказанням підстав для його поновлення та доказів поважності причин його пропуску.

Так, копію ухвали суду про залишення позову без руху позивач отримав та 25.05.2021 на адресу суду направив заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, в якій вказав на те, що про дійсне порушення своїх прав дізнався із постанови Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 440/395/20, де було надано оцінку правовим актам, які стали підставою ''ліквідації'' головних територіальних управлінь юстиції, зокрема, на предмет того, чи припинено виконання функцій ліквідованих органів та чи покладено виконання цих функцій на інший державний орган виконавчої влади.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем було пропущено встановлений приписами КАС України місячний строк на звернення до суду з вказаним позовом, на виконання вимог ухвали не було надано достатніх та обґрунтованих пояснень щодо наявності поважних причин пропуску строку на звернення до суду, а посилання позивача на судове рішення у справі № 440/395/20, як на підставу для обрахунку строку на звернення до суду було відхилено, оскільки прийняття судом касаційної інстанції судового рішення за результатами розгляду касаційної скарги у справі фізичної особи до Міністерства юстиції України та територіального управління юстиції про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не є тією обставиною, яка може впливати на перебіг строку звернення до суду для позивача у даній справі.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції повертаючи позовну заяву та констатуючи пропуск позивачем строку на звернення до суду з даним позовом, допустив порушення норм процесульного права.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів вважає за необхідне вказати таке.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Приписами частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Нормами частини п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Судом першої інстанції було встановлено, що позовну заяву, подано до суду 19.05.2021, в якій, позивач оскаржує наказ про його звільнення від 23.12.2019 № 1518/2. Тож, судом першої інстанції в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, було констатовано пропуск позивачем місячного строку на звернення до суду з даним позовом та запропоновано подати до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з вказанням підстав для його поновлення та доказів поважності причин його пропуску.

При цьому, виконуючи вимоги ухвали суду, позивач вказав на те, що про порушення своїх прав дізнався лише в результаті прийняття постанови Верховним Судом 22.04.2021 у справі № 440/395/20.

Колегія суддів наголошує на тому, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

При цьому, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або, як згадано вище, непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

Колегія суддів вважає цілком обґрунтованими та правильними висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для врахування посилань позивача на судове рішення у справі № 440/395/20, як на підставу моменту, з якого позивач дізнався про порушення своїх прав, оскільки прийняття судом касаційної інстанції судового рішення за результатами розгляду касаційної скарги у справі за позовом іншої фізичної особи до Міністерства юстиції України та територіального управління юстиції про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, не є тією обставиною, яка може впливати на перебіг строку звернення до суду для позивача у даній справі.

Позивач, ознайомившись з наказом про звільнення з посади, у разі незгоди з його законністю та підставами звільнення, має змогу у встановлені процесуальним законодавством строки, звернутись до суду з позовом про оскарження свого звільнення та поновлення на посаді.

Враховуючи недоведеність позивачем поважності причин пропуску строку звернення до суду, заява про поновлення строку звернення до суду задоволенню не підлягала, тобто, судом правильно застосовано наслідки, передбачені положеннями ст. ст. 123 та 169 КАС України.

При цьому, повернення судом адміністративного позову з огляду на неусунення недоліків позовної заяви, та можливість повторного звернення до суду, якщо відпадуть обставини, що стали підставою для її повернення, не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України), та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд.

Доводи апеляційної скарги не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційна скарга є необґрунтованою, її доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому, в її задоволенні необхідно відмовити, а оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 31 травня 2021 р. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.В. Кузьменко

Я.М. Василенко