Справа № 490/6536/17
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2021-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2021 р.м. ОдесаСправа № 490/6536/17

Головуючий в 1 інстанції: Саламатін О.В. рішення суду першої інстанції прийнято у м. Миколаїв 17 травня 2021 року

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Яковлєва О.В.,

суддів Градовського Ю.М., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 травня 2021 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради, а саме: визнання протиправною виплату щорічної одноразової грошової допомоги до 05 травня у 2017 році у зменшеному розмірі; зобов`язання виплатити щорічну разову грошову допомогу до 05 травня за 2017 року у розмірі встановленому ст. 12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 травня 2021 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог не відповідає встановленим обставинам справи, так як позивачу протиправно нараховано разову грошову допомогу відповідно до вимог Бюджетного кодексу України, а не Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволенню, а судове рішення без змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач має право на пільги, встановлені законодавством України, для ветеранів війни - учасників бойових дій.

При цьому, до 05 травня за 2017 рік позивачу виплачено разову грошову щорічну допомогу у розмірі 1 200,00 грн.

Не погоджуючись з розміром отриманої допомоги позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок про відмову у задоволенні позовних вимог, так як управлінням правомірно виплачено позивачу щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2017 рік, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, а не Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», передбачалось, що щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

В свою чергу, Законом України від 28 грудня 2007 року № 107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», частину 5 викладено в наступній редакції: «Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України».

Проте, вказані зміни визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008.

При цьому, згідно з положеннями ст. 17 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», фінансування витрат, пов`язаних з введенням в дію цього закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.

Правові засади функціонування бюджетної системи України, її принципи, основи бюджетного процесу і міжбюджетних відносин та відповідальність за порушення бюджетного законодавства визначені у Бюджетному кодексі України.

Згідно з п. 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України встановлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Прикінцеві та перехідні положення закону доповнені зазначеним пунктом згідно із ЗУ «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», який набув чинності з 01 січня 2015 року.

Тому, Кабінету Міністрів України надано повноваження щодо визначення розміру щорічної разової грошової допомоги до 05 травня, передбаченої ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Так, з метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни Кабінетом Міністрів України прийняв постанову від 05 квітня 2017 року № 223 «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».

Відповідно до вказаної постанови встановлено, що у 2017 році виплата разової грошової допомоги до 05 травня учасникам бойових дій здійснюється у розмірі 1200,00 грн.

Між тим, окреме положення пункту 26 розділу VI у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) Рішенням Конституційного Суду № 3-р/2020 від 27 лютого 2020 року.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності дій Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради щодо виплати позивачу у 2017 році щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі 1 200,00 грн.

Так, із вищевказаних норм вбачається, що розмір разової щорічної грошової допомоги до 5 травня учасникам бойових дій визначено постановою КМУ № 223 «Про деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» від 05 квітня 2017 року.

При цьому, позивачу виплачено у 2017 році разову щорічну грошову допомогу до 05 травня, відповідно до зазначеної постанови КМУ, у розмірі 1200 грн.

В свою чергу, у 2017 році відповідач не мав правових підстав для нарахування щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій до 05 травня у розмірах інших, ніж встановлено Кабінетом Міністрів України.

Внаслідок чого, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про відмову в задоволення позовних вимог.

З іншого боку, колегія суддів не приймає посилань позивача на рішення Конституційного Суду № 3-р/2020 від 27 лютого 2020 року, так як визнані ним неконституційними норми втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення, а тому його висновки не поширюються на спірні правовідносини.

Враховуючи вищевикладене судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 травня 2021 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Яковлєв О.В.
Судді Градовський Ю.М. Крусян А.В.