Справа № 260/1335/21
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2021-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

04 жовтня 2021 року м. Ужгород№ 260/1335/21
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Калинич Я.М.,

при секретарі судового засідання - Попович М.М.,

за участі:

позивач - не з`явився,

представник відповідача - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Ужгородської міської ради (пл. Поштова, буд. 3, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Ужгородської міської ради (далі - відповідач), в якому просить суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність Ужгородської міської ради щодо нерозгляду в строки, встановлені чинним законодавством (ч. 9 ст. 188 Земельного кодексу України) заяви ОСОБА_1 від 07.05.2020 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (кадастровий номер :52:001:0437) площею 0,0100 га для будівництва індивідуальних гаражів по АДРЕСА_2 .

2. Визнати протиправним п.п. 2.3 пункту 2 рішення IV сесії Ужгородської міської ради VIII скликання № 142 від 30.03.2021 року про відмову ОСОБА_1 у затверджені проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :52:001:0437) площею 0,0100 га для будівництва індивідуальних гаражів по АДРЕСА_2 .

3. Скасувати п.п. 2.3 пункту 2 рішення IV сесії Ужгородської міської ради VIII скликання № 142 від 30.03.2021 року про відмову ОСОБА_1 у затверджені проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :52:001:0437) площею 0,0100 га для будівництва індивідуальних гаражів по АДРЕСА_2 .

4. Зобов`язати Ужгородську міську раду затвердити проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки (кадастровий номер згідно відомостей державного земельного кадастру - :52:001:0437) у приватну власність для будівництва індивідуальних гаражів (код цільового призначення, згідно класифікації видів цільового призначення земель - секція В код: 02.05) за рахунок земель комунальної форми власності розташованої в межах міста Ужгорода на АДРЕСА_2 , загальною площею 0,0100 га.

5. Стягнути з Ужгородської міської ради на користь ОСОБА_1 завданої моральної шкоди в розмірі 5 000 гривень (п`ять тисяч гривень).

Позивач звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з підстав протиправності оскаржуваного рішення, оскільки відповідачу на розгляд та затвердження подано погоджений належним чином та зареєстрований в Державному земельному кадастрі проект землеустрою.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.

30 квітня 2021 року представник відповідача проти позову заперечила, подала відзив на позовну заяву в якому зокрема зазначено, що відповідно до рішення Ужгородської міської ради № 142 від 30.03.2021 року «Про затвердження та відмову у затвердженні проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» позивачу відмовлено у затвердженні проєкту землеустрою, оскільки на момент прийняття оскаржуваного рішення земельна ділянка, яку бажав отримати позивач не могла бути надана йому, оскільки за бажаним місцем розташування останньої не розроблено та не затверджено проекту детального плану території. Вважає, що оскаржуване рішення IV сесії Ужгородської міської ради VIII скликання № 142 від 30.03.2021 року про відмову ОСОБА_1 у затверджені проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :52:001:0437) площею 0,0100 га для будівництва індивідуальних гаражів по АДРЕСА_2 прийняте правомірно.

12 травня 2021 року до суду надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 червня 2021 року позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, шляхом подання до суду: заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з позовною заявою та доказів на підтвердження поважності причин такого пропуску.

Ухвалою суду від 18 червня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Ужгородської міської ради про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії залишено без розгляду в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність Ужгородської міської ради щодо нерозгляду в строки, встановлені чинним законодавством (ч. 9 ст. 188 Земельного кодексу України) заяви ОСОБА_1 від 07.05.2020 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (кадастровий номер :52:001:0437) площею 0,0100 га для будівництва індивідуальних гаражів по АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 02 вересня 2021 року закрито підготовче провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, однак 04 жовтня 2021 року до суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідач явку свого представника в судове засідання не з`явився, проте 04 жовтня 2021 року від такої надійшла заява про розгляд справи без її участі за наявними матеріалами. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У відповідності до статті 205 частини 1, 3 пункту 1 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

На виконання вимог ч. 13 ст. 10 та ч. 1 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч. 4 ст. 229 КАС України).

Суд всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та встановив наступне.

07 липня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Ужгородської міської ради із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її у власність площею 0,01 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування індивідуального гаража, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 ) (а.с. 21).

Рішенням Ужгородської міської ради VIII сесії VII скликання від 29 листопада 2016 року за №475 «Про надання та відмову у наданні дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» надано ОСОБА_1 дозвіл на підготовку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,100 га для будівництва індивідуальних гаражів в районі АДРЕСА_2 (а.с. 22).

На підставі вищевказаного рішення позивач звернувся до землевпорядної організації приватного підприємства «Ужгеостар» з заявою для виготовлення проекту землеустрою. ПП «Ужгеостар» виготовило проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва індивідуальних гаражів, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 13-54).

07 травня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Ужгородської міської ради із заявою про затвердження вищезазначеного проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передачу такої ділянки у власність.

Висновком начальника управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради від №273/03-08/19 від 23.05.2019 року погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,0100 га, за цільовим використанням - для будівництва та обслуговування індивідуальних гаражів. Затвердження проекту можливе тільки після затвердження детального плану території, обмеженої АДРЕСА_3 та територією ТЦ «Нова лінія» (а.с. 48).

Висновком про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 24.04.2020 №7437/82-20 експертом державної експертизи проект землеустрою щодо відведення ділянки у власність гр. ОСОБА_1 для будівництва індивідуальних гаражів в АДРЕСА_2 не погоджено. Зазначено зауваження (а.с.49).

Висновком про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 29.04.2020 №6625/82-20 експертом державної експертизи погоджено проект землеустрою щодо відведення ділянки у власність гр. ОСОБА_1 для будівництва індивідуальних гаражів в АДРЕСА_2 (а.с.51).

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-020 від 04.05.2020 року, після погодження проекту землеустрою земельну ділянку було зареєстровано Відділом в Ужгородському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області та присвоєно кадастровий номер :52:001:0437 (а.с.52).

Рішенням IV сесії VІІІ скликання Ужгородської міської ради №142 від 30 березня 2021 року «Про затвердження та відмову у затвердженні проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», вирішено: відмовити в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок гр. ОСОБА_1 за кадастровим номером :52:001:0437 площею 0,0100 га для будівництва індивідуальних гаражів по АДРЕСА_2 , у зв`язку з відсутністю затвердженого детального плану території.

Вважаючи протиправним рішення IV сесії VІІІ скликання Ужгородської міської ради №142 від 30 березня 2021 року позивач звернувся до суду з даним позовом.

До вказаних правовідносин суд застосовує наступні положення законодавства та робить висновки по суті спору.

До вказаних правовідносин суд застосовує наступні положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вирішуючи спір по суті, суд ураховує, що завданням адміністративного судочинства України відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Законом, який регулює земельні правовідносини, є Земельний кодекс України від 25.10.2001 року № 2768-III (далі - ЗК України), а також прийняті відповідно до Конституції України та цього Кодексу нормативно-правові акти.

За змістом статті 50 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Відповідно до частини восьмої статті 118, частини четвертої статті 123 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки як у власність, так і в користування, погоджується в порядку, встановленому ст. 186-1 цього Кодексу.

За змістом частини першої статті 186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин.

Згідно частини другої цієї статті проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об`єкт будівництва або планується розташування такого об`єкта (крім проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи), подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 186-1 ЗК України органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Частиною сьомою статті 186-1 ЗК України передбачено, що органам, зазначеним у частинах першій - третій цієї статті, при погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки забороняється вимагати: додаткові матеріали та документи, не включені до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до статті 50 Закону України «Про землеустрій»; надання погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями; проведення будь-яких обстежень, експертиз та робіт.

Кожен орган здійснює розгляд та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки самостійно та незалежно від погодження проекту іншими органами, зазначеними у частинах першій - третій цієї статті, у визначений законом строк.

Згідно частини дев`ятої статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що підставою для відмови у погодженні та затвердженні проекту землеустрою та, відповідно, у передачі земельної ділянки у власність може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами розгляду проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, керуючись частиною 3 статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та враховуючи відсутність затвердженого плану зонування або детального плану території, відповідач прийняв рішення №142 від 30.03.2021 року про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за кадастровим номером :52:001:0437 площею 0,0100 га для будівництва індивідуальних гаражів по АДРЕСА_2 .

Згідно частини 3 статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється, крім випадків:

1) розташування на земельній ділянці будівлі (споруди), що перебуває у власності фізичної або юридичної особи;

2) приватизації громадянином земельної ділянки, наданої йому в користування відповідно до закону;

3) надання земельної ділянки, розташованої на території зони відчуження чи зони безумовного (обов`язкового) відселення, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

4) надання земельної ділянки для розміщення лінійних об`єктів транспортної та енергетичної інфраструктури (доріг, мостів, естакад, ліній електропередачі, зв`язку);

5) буріння, влаштування та підключення нафтових і газових свердловин за межами населених пунктів;

6) будівництва, експлуатації військових та інших оборонних об`єктів.

Таким чином, вказаними нормами чинного законодавства встановлена пряма заборона передачі (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам при відсутності плану зонування або детального плану території.

При цьому, суд звертає увагу на те, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження існування обставин, вказаних у ч. 3 ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» за яких допускається передача земельних ділянок у власність за відсутності плану зонування або детального плану території.

Як вбачається з матеріалів справи, території на якій розташована бажана позивачем земельна ділянка, наразі не розроблені та не затверджені у встановленому законом порядку план зонування та детальний план території.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку щодо правомірності оскаржуваного рішення відповідача про відмову у передачі позивачу у власність земельної ділянки з огляду на пряму заборону, встановлену частиною третьою статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 11 червня 2020 року у справі № 826/15114/17, який, в силу положень ч. 5 ст. 242 КАС України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів учасників справи, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази надані позивачем - суд дійшов висновку, що обґрунтування на які посилається позивач, не дають суду підстав для висновків, які б спростовували доводи відповідача, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що позивач не обмежується у праві звернутися повторно із заявою до Ужгородської міської ради про затвердження того ж самого проекту землеустрою після прийняття детального плану території, обмеженої вулицями Загорською, Юрія Нікітіна, Черешневою, Миколи Бобяка та територією ТЦ «Нова лінія».

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю, суд не вирішує питання про розподіл судових витрат в частині стягнення з суб`єкта владних повноважень, а саме судового збору та моральної шкоди.

Керуючись статтями 77, 78, 159, 162, 241, 243, 244, 245, 246, 250, 260-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Ужгородської міської ради (пл. Поштова, буд. 3, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 18 жовтня 2021 року.

СуддяЯ. М. Калинич