Справа № 520/15570/21
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2021-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2021 р. № 520/15570/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Спірідонова М.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, в якому просить суд:

1. Визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у не перерахунку, не нарахуванні та невиплаті пенсії з 01.04.2019 року ОСОБА_1 в розмірі обчисленого з грошового забезпечення визначеного Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області» в довідці №100/30929 від 02.06.2021 № 33/41-479 - протиправною.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області () перерахувати та виплатити ОСОБА_1 (Рнокпп: НОМЕР_1 ) пенсію з 01.04.2019 року у розмірі визначеному Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області» в довідці №100/30929 від 02.06.2021 року № 33/41-479, з урахуванням виплачених сум.

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 (Рнокпп: НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 908,00 (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, ).

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 (Рнокпп: НОМЕР_1 ) судові витрати на правничу допомогу у розмірі 7000 грн. (сім тисяч гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, пл. Свободи, 5, Держпром, З під`їзд, 2 поверх, ).

В обґрунтування позову зазначено, що бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у не перерахунку, не нарахуванні та невиплаті пенсії з 01.04.2019 року ОСОБА_1 в розмірі обчисленому з грошового забезпечення визначеного Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області» в довідці №100/30929 від 02.06.2021 № 33/41-479 є протиправною та такою, що порушує права позивача на пенсійне забезпечення.

Ухвалою суду від 31.08.2021 року відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Представником відповідача 01.10.2021 року надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що в спірних правовідносинах відповідач діяв в межах чинного законодавства України.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 , є пенсіонером Міністерства внутрішніх справ та отримує пенсію відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 від 17.02.2009 року, виданим Пенсійним фондом України протоколом про призначення пенсії.

У 2018 році пенсію позивача перераховано з 01.01.2016 року відповідно до ч.4 ст. 63 Закону № 2262-ХП, пункту 3 постанови КМУ від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та постанови КМУ від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції».

05.03.19 набрало законної сили рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.18 у справі № 826/3858/18, яким визнано протиправними та нечинними п.п. 1,2 постанови №103 та зміни до п. 5 і додатку 2 Порядку № 45.

Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області» було складено нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача № 100/30929 від 02.06.2021 року (вих. № 33/41-479).

Однак, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області не здійснено перерахунок пенсії на підставі довідки ДУ «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області» № 100/30929 від 02.06.2021 року (вих. № 33/41-479) про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, у зв`язку з чим позивач звернувся до відповідача з заявою щодо перерахунку його пенсії на підставі оновленої довідки.

Відповідач листом від 19.07.2021 року 3 8578-13067/В-02/8-2000/21 повідомив, що після визнання протиправним та скасування пункту 3 Постанови № 103 інших рішень уряду про умови та порядок проведення перерахунку пенсії не приймалося. Враховуючи зазначене вище, провести Вам перерахунок пенсії на підставі оновленої довідки про грошове забезпечення, яку надано Державною установою «Територіальне медичне об`єднання внутрішніх справ України по Харківській області» від 02.06.2021 № 33/41-479, немає підстав.

Позивач, вбачаючи в зазначеному порушення своїх прав, звернувся за їх захистом до суду.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

З 05 березня 2019 року, внаслідок набрання чинності рішенням Окружного адміністративного суду міста Київ від 12.12.2018 у справі №826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду визнано противоправними та не чинними пункти 1, 2 постанови КМУ країни від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та де яким іншим категоріям осіб» та зміни до порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-ХП, затвердженого постановою КМ України від 13.02.2000 №45, підстави для застосування пунктів 1 і 2 постанови КМ України при проведенні перерахунку пенсії позивача відпали.

Таким чином, з 05.03.2019, дня набрання законної сили рішенням у справі №826/3858/18 - скасовані внесені до Порядку №45 постанови КМ України №103, щодо складових грошового забезпечення, яке враховується для перерахунку пенсії з 01.01.2018 та зняті обмеження щодо виплати підвищення до пенсії колишніх військовослужбовців, перерахованої згідно з постанови КМ України №103.

Враховуючи, що зміни внесені постановою КМ України №103, зокрема до додатку 2 до Порядку №45, визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані противоправними та не чинними, з 05.03.2019 дня набрання законної сили рішенням у справі №826/3858/201 8 редакція додатку 2 до Порядку №45, яка діяла до зазначених змін.

Водночас алгоритм дій, які повинні вчинити відповідачі в зв`язку із втратою чинності положень пунктів 1, 2 постанови №103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку№45 не змінився.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені зі служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення ( перерахунку ) пенсій відповідно до Закону №2262-XII. крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок №3-1.

Відповідно до пункту 23 Порядку №3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами що призначають пенсії, в порядку, установленому ст. 63 Закону №2262-XII. Пенсіонери подають органам які призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Згідно з пунктом 24 Порядку №3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно ст. 63 Закону №2262-XII уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюються хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або в зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців щомісячних додаткових видів грошового забезпечення ( надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії. Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи у них зазначають зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів що призначають пенсії.

Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте КМ України, про що державні органи, визначені Порядком №45, повідомляють орган ПФУ.

Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема Верховного Суду України від 22.04.2014 у справі №21-484а 13 та у постанові Верховного Суду від 10.10.2019 у справі №553/3619/16-а.

Відповідно ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Постановою КМ України №704 установлені додаткові види грошового забезпечення.

При цьому підпунктом 2 пункту 5 постанови КМ України №704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10% відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

Таким чином, з 01.12.2019 - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій призначених згідно із Законом №2262-XII, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, оскільки з цієї дати позивач мас право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою КМ України №704 у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону №2262-XII та ст. 9 Закону №2011-XII, а отже вимога позивача щодо здійснення йому перерахунку пенсії саме з 01.04.2019 року є такими, що не підлягають задоволенню.

За змістом положень пункту 24 Порядку №3-1 органи ПФУ не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, а здійснюють її нарахування на підставі наданих їм іншими органами довідок про розмір грошового забезпечення, і розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення, зазначених в таких довідках (висновок Верховного Суду України викладений у постанові від 25.11.2014 у справі №21-322а14).

Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи бездіяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закроплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь - ким.

Враховуючи порядок дій пенсійного органу передбачений постановою КМ України №45 та Порядком №3-1, відповідач не має дискреційного повноваження що до перерахунку пенсій позивачу після отримання довідок про грошове забезпечення для перерахунку пенсії позивачу.

Таким чином, відповідач, як державний орган, який зобов`язаний відповідно до ст. 19 Конституції України діяти лиш на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, зобов`язаний був у відповідності до ст. 51, 63 Закону №2262-ХІІ, Порядку №45 здійснити такий перерахунок після отримання довідки про грошове забезпечення від уповноваженого органу. Однак, як підтверджується матеріалами справи, відповідачем не було вчинено дій що до його проведення, в зв`язку з чим бездіяльність відповідача не відповідає критеріям правомірності, визначеним ч. 2ст. 2 КАС України, від так, позивні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Також суд зазначає, що відповідно до абзацу третього ст. 51 закону України №2262-ХІІ перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Приписами статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У строк, встановлений законом, представником позивача надано докази, що підтверджують витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами 3-5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У пункті 269 Рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Аналіз наведених правових норм свідчить, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, відноситься до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та адвокатом Мироненком Станіславом Станіславовичем було укладено договір про надання правничої допомоги (юридичних послуг) № 10/08-1 від 10.08.2021 року.

На підтвердження понесених витрат, пов`язаних із сплатою професійної допомоги представником позивача надано до суду: додаток № 1 до договору про надання правничої допомоги (юридичних послуг) № 10/08-1 від 10.08.2021 року, відповідно до якого витрати на правничу допомогу склали7000,00 грн. та квитанцію до прибуткового касового ордеру № 1 від 16.08.2021 року на суму 7000,00 грн.

Крім того судом з додатку № 1 до до договору про надання правничої допомоги (юридичних послуг) № 10/08-1 від 10.08.2021 року, позивачу було надано послуги з підготовки процесуальних документів та юридичний супровід у суді І інстанції тривалістю 7 годин. Вартість години послуг склала 1000,00 грн.

З огляду на вищевикладене суд зазначає, що Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та "Гуриненко проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04).

При вирішенні питання про стягнення витрат за правничу допомогу суд враховує обсяг наданої правничої допомоги адвокатом, потребу у вчинені запитів адвоката, участь представника позивача в судових засіданнях, їх кількість та час, підстави відкладення судових засідань, той факт, що судом повністю задоволені позовні вимоги, розмір позовних вимог, також суд керується вимогами розумності співмірності і справедливості та приходить до висновку щодо часткового стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в частковому обсязі у розмірі 3000,00 грн.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у не перерахунку, не нарахуванні та невиплаті пенсії з 01.12.2019 року ОСОБА_1 в розмірі обчисленого з грошового забезпечення визначеного Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області» в довідці №100/30929 від 02.06.2021 ( вих. № 33/41-479).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області () перерахувати та виплатити ОСОБА_1 (Рнокпп: НОМЕР_1 ) пенсію з 01.12.2019 року у розмірі визначеному Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області» в довідці №100/30929 від 02.06.2021 року ( вих. № 33/41-479), з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в частині задоволення позовних вимог у сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 33 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Спірідонов М.О.