Справа № 260/2994/21
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2021-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

19 жовтня 2021 рокум. Ужгород№ 260/2994/21

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Маєцької Н.Д.

при секретарі судового засідання Кустрьо В.М.

за участю:

представника позивача Роман Д.М.

представник відповідача не з`явився,

третьої особи Долинний А.Ф.

представника третьої особи Калинич О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Закарпатського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки до Відділу примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправними та скасування постанов, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Закарпатський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ), в якій просить: 1) Визнати протиправною бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції( м. Івано-Франківськ) Гаринець О.І , яка полягає у не винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження від 09.02.2021 ВП№ 64425793; 2) Визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. ВП № 64425793 від 27.04.2021 року; Визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн. ВП .№ 64425793 від 31.05.2021 року; 3) Зобов`язати відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції( м. Івано-Франківськ) в особі старшого державного виконавця Гаринець О.І. винести постанову про закінчення виконавчого провадження від 09.02.2021 ВП № 64425793 на підставі пункту 9 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою суду від 27 вересня 2021 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Закарпатським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист, яким зобов`язано позивача підготувати та надати до ГУ ПФ України в Закарпатській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії для проведення з 01.04.2019 року перерахунку основного розміру пенсії. На підставі вищевказаного виконавчого листа державним виконавцем відкрито виконавче провадження № 64425893. 20 січня 2021 року позивач, на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду направив нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 до ГУ ПФ України в Закарпатській області. Однак, постановою державного виконавця від 27 квітня 2021 року накладено на позивача штраф у розмірі 5100,00 грн. за невиконання рішення суду без поважних причин. Позивачем заявлено клопотання про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження". Постановою державного виконавця від 31 травня 2021 року на позивача накладено штраф у розмірі 10200,00 грн. за повторне невиконання рішення суду без поважних причин. Позивач листом повідомив відповідача про виконання рішення суду та повторно заявив клопотання про закінчення виконавчого провадження. Однак, відповідачем не винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

В судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги позовної заяви, просила їх задовольнити.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову, мотивуючи тим, що рішення Закарпатського окружного адміністративного суду в справі № 260/3589/20 не виконано позивачем в повному обсязі, як зазначено в мотивувальній частині рішення, що й стало підставою для винесення оскаржених постанов про накладення на позивача штрафу.

В судове засідання відповідач не з`явився, однак надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник третьої особи надав суду пояснення на позовну заяву, в яких вказав, що нова довідка Закарпатського обласного військового комісаріату ХР 14205 від 21 січня 2021 року, не містить всіх види грошового забезпечення, як це передбачено рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду в адміністративній справі № 260/3589/20 та в довідці не зазначено надбавку за умови служби 100 % згідно Указу Президента України від 23.02.2002 року та набавку за безперервну службу згідно Указу Президента України від 05 травня 2003 року № 389/2003 з 01.05.2003 року 90 %.

У судовому засіданні третя особа та представник третьої особи заперечили проти задоволення позовних вимог, та просили відмовити у їх задоволенні.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, третьої особи, представника третьої особи та свідка, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків.

Судом встановлено, що 04 лютого 2021 року Закарпатським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист в адміністративній справі № 260/3589/20 про зобов`язання Закарпатського обласного військового комісаріату підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 № 2011-ХІІ та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру пенсії.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Гаринець О.І. від 09 лютого 2021 року відкрито виконавче провадження ВП 64425793 з виконання виконавчого листа, виданого Закарпатським окружним адміністративним судом у справі № 260/3589/20.

Закарпатський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки листом від 16 лютого 2021 року № 1158 повідомив відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що відповідно до рішення Закарпатського окружного адміністративного суду в адміністративній справі № 260/3589/20 ІНФОРМАЦІЯ_1 підготував та направив до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05 березня 2019 року для перерахунку пенсії.

Старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) направлено боржнику вимогу від 26 квітня 2021 року № 1670/9 виконати рішення Закарпатського окружного адміністративного суду № 260/3589/20 від 29 грудня 2020 року.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про накладення штрафу від 27 квітня 2021 року у виконавчому провадженні № 64425793 на боржника ІНФОРМАЦІЯ_2 накладено штраф у розмірі 5100,00 грн. за невиконання без поважних причин рішення суду.

Закарпатський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки листом від 17 травня 2021 року № 3623/9 повідомив відповідача, що на виконання рішення суду Закарпатським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки складено та направлено за вих. № 402/9 від 20 січня 2021 року до ГУ ПФ України в Закарпатській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 . У зв`язку з цим, позивач просив закінчити виконавче провадження на підставі п. 9 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" та скасувати постанову про накладення штрафу від 27 квітня 2021 року.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про накладення штрафу від 31 травня 2021 року у виконавчому провадженні № 64425793 на боржника ІНФОРМАЦІЯ_2 накладено штраф у розмірі 10200,00 грн. за повторне невиконання без поважних причин рішення суду.

Закарпатський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки листом від 14 червня 2021 року повідомив відповідача про те, що на виконання рішення суду Закарпатським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки складено та направлено за вих. № 402/9 від 20 січня 2021 року до ГУ ПФ України в Закарпатській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 . У зв`язку з цим, позивач просив закінчити виконавче провадження на підставі п. 9 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" та скасувати постанову про накладення штрафу від 31 травня 2021 року.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VІІІ (далі - Закон №1404).

Згідно з ч. 1 ст. 1 ст. 1 Закону № 1404 виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404 підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону № 1404 у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Згідно зі статтею 5 Закону України №1404 примусове виконання рішень покладається, зокрема, на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Статтею 18 Закону України № 1404 встановлені обов`язки і права виконавців. Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону № 1404 за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Згідно положень статті 27 Закону України №1404, у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Згідно зі статті 63 Закону України №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Статтею 75 Закону України № 1404 встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 4 ст. 19 Закону № 1404 сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Системний аналіз викладених правових норм свідчить про те, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання боржником судового рішення у встановлений строк без поважних причин. Поважними причинами невиконання боржником рішення можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення боржника, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для виконання рішення у встановлений виконавцем строк та повинні бути підтверджені належними доказами.

Як вже встановлено судом, оскаржені постанови про накладення штрафу винесені у зв`язку з невиконанням та повторним невиконанням боржником без поважних причин рішення суду.

В той же час, відповідно до резолютивної частини рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2020 року в адміністративній справі № 260/3589/20 зобов`язано Закарпатський обласний військовий комісаріат підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 № 2011-ХІІ та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру пенсії.

04 лютого 2021 року Закарпатським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист в адміністративній справі № 260/3589/20.

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду в адміністративній справі № 260/3589/20 Закарпатським обласним військовим комісаріатом видано довідку № 14205 про грошове забезпечення ОСОБА_1 станом на 05 березня 2019 року для перерахунку пенсії, із зазначенням в ній відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, та така довідка була надіслана до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області згідно супровідного листа від 20 січня 2021 року № 402/9 та на адресу позивача згідно супровідного листа від 21 січня 2021 року № 439/9.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що він безпосередньо здійснював підготовку довідки про грошове забезпечення ОСОБА_1 . Вказана довідка видана з урахуванням рішення Верховного Суду та на підставі чинного законодавства.

Таким чином, позивачем рішення суду в адміністративній справі № 260/3589/20 виконано у спосіб, визначений резолютивною частиною рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2020 року.

Крім того, позивач звертався до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) з листом від 17 травня 2021 року № 3623/9 та листом від 14 червня 2021 року № 4358/9, в яких повідомляв про виконання рішення суду та просив закінчити виконавче провадження на підставі п. 9 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження".

З огляду на вищенаведене, суд приходить висновку, що доводи відповідача про невиконання рішення суду спростовуються матеріалами справи.

Відтак, на переконання суду, у державного виконавця були відсутні підстави для винесення 27 квітня 2021 року постанови про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. за невиконання без поважних причин рішення суду та для винесення 31 травня 2021 року постанови про накладення штрафу у розмірі 10200, 00 грн. за повторне невиконання без поважних причин боржником рішення суду. Таким чином, вищевказані постанови є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправної бездіяльності старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції( м. Івано-Франківськ) Гаринець О.І , яка полягає у не винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження від 09.02.2021 ВП№ 64425793 та зобов`язання винести постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 64425793 на підставі пункту 9 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Таким чином, суд вважає, що прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження є виключною компетенцією державного виконавця, в яку суд втручатися не повинен. Отже, в цій частині позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Відтак, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірності оскарженої постанови про накладення штрафу за невиконання без поважних причин рішення суду та постанови про накладення штрафу за повторне невиконання без поважних причин рішення суду, вимоги позову в цій частині відповідають вимогам законодавства та встановленим обставинам справи, що підтверджені належними та допустимими доказами та, за наведених обставин, позов слід задовольнити частково, визнавши протиправними та скасувавши постанови про накладення штрафу від 27 квітня 2021 року та від 31 травня 2021 року. В той же час, у задоволенні позовних вимог про визнання протиправної бездіяльності відповідача щодо не винесення постанови про закінчення виконавчого провадження та зобов`язання винести постанову про закінчення виконавчого провадження необхідно відмовити, з вищенаведених підстав.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд зазначає, що згідно ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Отже, понесені позивачем, як суб`єктом владних повноважень, судові витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. 5, 19, 77, 243, 246, 287, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Закарпатського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки до Відділу примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправними та скасування постанов, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Гаринець О.І. про накладення штрафу від 27 квітня 2021 року у розмірі 5100,00 грн. у виконавчому провадженні № 64425793.

3. Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Гаринець О.І. про накладення штрафу від 31 травня 2021 року у розмірі 10200,00 грн. у виконавчому провадженні № 64425793.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяН.Д. Маєцька