Справа № 320/7018/20
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2021-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2021 року № 320/7018/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Леонтовича А.М., розглянувши у відкритому у порядку письмового провадження

за позовом Споживчого товариства «Господар -1»

до Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції

третя особа - Управління інспекції контролю Броварської міської ради Київської області,

про визнання протиправною та скасування постанови,

в с т а н о в и в:

І. Зміст позовних вимог

До Київського окружного адміністративного суду звернулося Споживче товариство «Господар -1» з позовом до Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа: Управління інспекції контролю Броварської міської ради Київської області, у якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Огородника Дмитра Олексійовича про відкриття виконавчого провадження від 27 липня 2020 року у виконавчому провадженні №62656643.

ІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що спірною постановою було відкрито виконавче провадження №62656643 з примусового виконання постанови Управління інспекції та контролю Броварської міської ради Київської області від 22.10.2019 №З-2210/3/2210/4, строк пред`явлення до виконання якої на момент відкриття виконавчого провадження вже минув. Позивач вважає, що державний виконавець повинен був винести постанову про повернення стягувачу виконавчого документа, строк пред`явлення до виконання якого був пропущений, а тому відкривши виконавче провадження відповідач діяв не у спосіб, визначений законодавством.

Заперечуючи проти задоволення позову відповідач вказав на те, що приймаючи оскаржувану постанову він діяв у межах та у спосіб передбачений законодавством України.

Третя особа своїм правом подання пояснення по справі не скористалася.

ІІІ. Процесуальні дії суду у справі

Ухвалою суду від 07.09.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі (суддя Брагіна О.Є.).

Ухвалою суду від 26.11.2020 зупинено провадження в даній адміністративній справі до набрання законної сили рішенням Київського окружного адміністративного суду у адміністративній справі №320/7298/20.

Ухвалою суду від 14.01.2021 дана справа була прийнята до провадження суддею Леонтовичем А.М.

Ухвалою суду від 04.10.2021 поновлено провадження в адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду на 19.10.2021.

19.10.2021 сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, явку своїх представників не забезпечили.

Згідно з ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно з ч. 4 ст. 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Враховуючи строки розгляду справи, передбачені ч. 4 ст. 287 КАС України, суд вважає, що неявка всіх учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті у за наявними матеріалами у справі.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Споживче товариство "Господар 1" зареєстровано в якості юридичної особи 10.04.2018, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Управлінням інспекції та контрою Броварської міської ради Київської області було прийнято постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 22.10.2019 №3-2210/3/2210/4, якою визнано Споживче товариство "Господар 1" винним у вчинені правопорушення, передбаченого пунктом шостим частини третьої статті 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", внаслідок чого накладено штраф у розмірі 36126,00 грн.

Старшим державним виконавцем Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Огородником Д.О. було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження від 28.07.2020 №62656591 з виконання постанови Управління інспекції та контрою Броварської міської ради Київської області від 22.10.2019 №3-2210/3/2210/4 про стягнення штрафів у справах про адміністративні правопорушення в розмірі 36126,00 грн.

Не погоджуючись з правомірністю прийняття відповідачем спірної постанови, позивач звернувся з даним позовом до суду.

V. Норми права, які застосував суд

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 №1404-VIII (далі Закон №1404, в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 3 Закону №1404 визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону №1404 у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону №1404 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частинами першою-другою статті 12 Закону №1404 встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Частиною першою статті 26 Закону №1404 передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з частиною п`ятою статті 26 Закону №1404 виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Частиною першою статті 28 Закону №1404 визначено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Відповідно до положень статті 4 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанови про накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, винесені посадовими особами, визначеними у частині другій статті 3 цього Закону, є виконавчими документами і підлягають виконанню в установленому законом порядку.

Штраф підлягає сплаті у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення або надіслання постанови.

Копія завіреного банком платіжного документа, що засвідчує факт сплати суми штрафу в повному обсязі, надсилається органу, яким накладено штраф (крім випадків сплати штрафу за допомогою Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва).

У разі несплати штрафу в зазначений строк другий примірник постанови надсилається органу державної виконавчої служби для виконання постанови в примусовому порядку.

Не підлягає виконанню постанова, яку не було звернуто до виконання протягом двох років з дня винесення.

Статтею 5 вказаного Закону визначено, що постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності може бути оскаржено до суду протягом 15 днів з дня її винесення з повідомленням про таке оскарження у той самий строк органу, який виніс постанову.

Пунктом 26 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 №244 (далі - Порядок №244) передбачено, що постанова про накладення штрафу та постанова про закриття справи набирають законної сили після закінчення строку їх оскарження.

Згідно з пунктом 30 Порядку №244 у разі несплати штрафу в установлений строк уповноважена посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю надсилає другий примірник постанови про накладення штрафу до органу державної виконавчої служби для примусового виконання за адресою місцезнаходження (місця проживання, місця реєстрації), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у встановленому законом порядку.

Відповідно до пунктів 31-32 Порядку №244 постанова про накладення штрафу є виконавчим документом і підлягає виконанню в установленому законом порядку з дня набрання нею законної сили.

У разі оскарження постанови про накладення штрафу та належного повідомлення відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю про її оскарження така постанова направляється до органу державної виконавчої служби для примусового виконання після набрання законної сили відповідним рішенням суду, крім випадків скасування її судом.

Постанова про накладення штрафу звертається до виконання органом державного архітектурно-будівельного контролю, який виніс таку постанову.

VI. Оцінка суду

Аналізуючи наведені положення Закону України «Про виконавче провадження» можна дійти висновку, що виконавчий документ, стягувачем за яким є держава або державний орган, може бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох місяців з дня набрання ним законної сили.

При цьому, пред`явлення виконавчого документа до виконання з пропуском відповідного строку є підставою для повернення державним виконавцем такого виконавчого документу без прийняття до виконання.

Судом встановлено, що Головним державним виконавцем Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сірош А.В. було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження від 28.07.2020 №62656591 з виконання постанови Управління інспекції та контрою Броварської міської ради Київської області від 22.10.2019 №3-2210/2/2210/3.

При цьому, суд звертає увагу на те, що у вказаній постанові Управління інспекції та контрою Броварської міської ради Київської області від 22.10.2019 №3-2210/3/2210/4 зазначено, що строк пред`явлення документу до виконання становить три місяці з дня її винесення.

Так, відповідно до положень статті 4 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанови про накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, винесені посадовими особами, визначеними у частині другій статті 3 цього Закону, є виконавчими документами і підлягають виконанню в установленому законом порядку. Штраф підлягає сплаті у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення або надіслання постанови. Копія завіреного банком платіжного документа, що засвідчує факт сплати суми штрафу в повному обсязі, надсилається органу, яким накладено штраф (крім випадків сплати штрафу за допомогою Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва). У разі несплати штрафу в зазначений строк другий примірник постанови надсилається органу державної виконавчої служби для виконання постанови в примусовому порядку. Не підлягає виконанню постанова, яку не було звернуто до виконання протягом двох років з дня винесення.

Статтею 5 вказаного Закону визначено, що постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності може бути оскаржено до суду протягом 15 днів з дня її винесення з повідомленням про таке оскарження у той самий строк органу, який виніс постанову.

Згідно з пунктом 30 Порядку №244 у разі несплати штрафу в установлений строк уповноважена посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю надсилає другий примірник постанови про накладення штрафу до органу державної виконавчої служби для примусового виконання за адресою місцезнаходження (місця проживання, місця реєстрації), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у встановленому законом порядку.

Відповідно до пунктів 31-32 Порядку №244 постанова про накладення штрафу є виконавчим документом і підлягає виконанню в установленому законом порядку з дня набрання нею законної сили.

Таким чином, постанова Управління інспекції та контрою Броварської міської ради Київської області від 22.10.2019 №З-2210/3/2210/4 підлягала оскарженню протягом 15 днів з дня її винесення, тобто до 06.11.2019 включно та 07.11.2019 набрала законної сили.

У постанові Управління інспекції та контролю Броварської міської ради Київської області про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 22.10.2019 №З-2210/3/2210/4 зазначено, що вказаний документ набрав чинності 06.11.2019, що не відповідає дійсності, оскільки відповідною датою є 07.11.2019.

Вказана невідповідність обумовлена врахуванням відповідачем дня винесення постанови у строку оскарження, що не відповідає загальним правилам обчислення строків, закріплених у статті 253 Цивільного кодексу України, за якими перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Таким чином, першим днем трьохмісячного строку для пред`явлення до виконання вказаного документу є 08.11.2019, а відповідно останнім - 08.02.2020.

Разом з тим, спірна постанова була прийнята відповідачем 28.07.2020, тобто після спливу більш ніж п`яти місяців з дня закінчення строку пред`явлення постанови для примусового виконання, що свідчить про наявність підстав для повернення відповідачем вказаного виконавчого документу стягувачу.

Суд ставить під сумнів та не бере до уваги твердження відповідача про те, що заява про відкриття виконавчого провадження на виконання постанови від 22.10.2019 №З-2210/3/2210/4 була направлена стягувачем до виконавчої служби 13.11.2019, оскільки заява про відкриття виконавчого провадження Управління інспекції контролю Броварської міської ради Київської області, яка долучена до матеріалів справи, датована 02.12.2019 №0212/7-вих., що свідчить про неможливість направлення відповідного документа (заяви) до моменту його створення (а.с.118).

Водночас будь-яких належним та допустимих доказів направлення Управлінням інспекції контролю Броварської міської ради Київської області заяви про відкриття виконавчого провадження та постанови від 22.10.2019 №З-2210/3/2210/4 до Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, відповідачем суду не надано.

Отже, під час розгляду цієї справи судом встановлено, що при прийнятті спірної постанови відповідач діяв не у спосіб, визначений чинним законодавством.

Оскільки матеріали справи свідчать про те, що Управління інспекції та контрою Броварської міської ради Київської області пропустило строк для звернення до виконання постанови про стягнення штрафів у справах про адміністративні правопорушення від 22.10.2019 №З-2210/3/2210/4, суд дійшов висновку, що відповідач безпідставно відкрив виконавче провадження з виконання вказаного документи.

VII. Висновок суду

Згідно із частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, положень проаналізованого законодавства, наявних у матеріалах справи доказів та аргументів, наведених учасниками справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

VIІI. Розподіл судових витрат

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Враховуючи, задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір у сумі 2102,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Огородника Дмитра Олексійовича про відкриття виконавчого провадження від 27 липня 2020 року у виконавчому провадженні №62656643.

Стягнути на користь Споживчого товариства "Господар 1" (ідентифікаційний код 42059313, місцезнаходження: 07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Героїв Небесної Сотні, буд.4) судовий збір у сумі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві грн. 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (ідентифікаційний код 34837745, місцезнаходження: 07400, Київська обл., м. Бровари, бульв. Незалежності, буд.39).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Леонтович А.М.

Дата виготовлення та підписання повного тексту рішення - 19.10.2021.