Справа № 520/15434/21
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2021-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

18 жовтня 2021 року №520/15434/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кухар М.Д., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАРВЕЛ" (вул. Плеханівська, буд. 63, кім. 402,м. Харків,61001, ) до Державної митної служби України (вул. Дегтярівська, 11-г, Київ 119,04119, ), Харківської митниці (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) (вул. Короленка, буд. 16 Б, м. Харків, 61003, ) про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківської митниці, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Харківської митниці про коригування митної вартості товарів № UA 807000/2021/001320/2 від 15 липня 2021 року.

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 807180/2021/00481 від 15 липня 2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірне рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Харківської митниці Держмитслужби є протиправними, а тому, підлягають скасуванню.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2021 року відкрито спрощене провадження по даній справі та запропоновано відповідачам надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачам, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

07.09.2021 року представником відповідача Державної митної служби України надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Також, представник митного органу зазначив, що в спірних правовідносинах Держмитслужба безпосередньо не здійснює митні формальності та жодних рішень відносно позивача не приймала, права та інтереси позивача не порушувала.

10.09.2021 року представником відповідача Харківської митниці надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Також, представник митного органу зазначив, що в спірних правовідносинах Харківська митниця Держмитслужби діяла з дотриманням норм чинного законодавства України, а тому, оскаржувані рішення є правомірні, підстави для їх скасування відсутні.

22.09.2021 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій просив наведені відповідачем у відзиві заперечення проти позову відхилити в повному обсязі; позов задовольнити повністю.

29.09.2021 року представником відповідача Харківської митниці надано заперечення на відповідь на відзив, в якому просив повністю відмовити в задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно зі статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно вимог ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

12.09.2019 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "ТАРВЕЛ та Infoark International Co., Limited, в особі Gong Hailing було укладено Договір купівлі-продажу № ТV-8-19.

Відповідно до п. 2 Договору купівлі-продажу № ТV -8-19 від 12.09.2019 року за даним договором купівлі-продажу Продавець погоджується продати, а Покупець купити товар, який вказаний у Специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього договору.

Положенням п. 3.2 Договору купівлі-продажу № ТV -8-19 від 12.09.2019 року встановлено, що Покупець має право замовляти, а Продавець відповідно відпускати, частинами товар відповідно до підписаних Специфікацій, вказавши кількість і ціну відпущеної продукції.

Згідно п. 7 Договору купівлі-продажу № ТV -8-19 від 12.09.2019 року умови та строки поставки вказуються в Специфікаціях до цього договору. Відправником товару може бути будь-яка інша компанія за вказівкою контрактоутримувача, про що вказується у товаросупровідній документації та не потребує додаткового узгодження з утримувачем товару.

Пунктом 8 Договору купівлі-продажу № ТV -8-19 від 12.09.2019 року встановлено умови платежу: вказуються в Специфікаціях до цього договору. Валюта платежу - євро. Валюта договору євро.

Відповідно до Специфікації №12 від 13.04.2021 р. до Договору купівлі-продажу № ТV -8-19 від 12.09.2019 року Infoark International Co., Limited повинно поставити наступні товари:

1. Ніацин у кількость 1250 кг., ціна за долар США - 6,65 USD, загалом: 8312,50 USD;

2. Вітамін В1 у кількості 150 кг., ціна за долар США - 24,30 USD, загалом 3645,00 USD;

3.Вітамін В2 у кількості 500 кг., ціна за долар США - 12,90 USD, загалом 6450,00 USD;

4.Кальцій пантотенат у кількості 1800 кг., ціна за долар США - 9,30 USD, загалом 16740,00 USD;

5.Біотин у кількості 360 кг., ціна за долар США - 9,40 USD, загалом: 3 384,00 USD;

6.Вітамін В12 у кількості 450 кг., ціна за долар США - 24,00 USD, загалом: 10 800 USD;

7.Суміш вітамінів А та D3 у кількості 750 кг., ціна за долар США - 88,00 USD, загалом: 66 000,00 USD;

8.Вітамін D3 у кількості 200 кг., ціна за долар США - 19,50 USD, загалом: 3900 USD;

9.Холін хлорид у кількості 13 500 кг., ціна за долар США- 0,83 USD, загалом: 11205,00 USD;

Загальна вартість товарів згідно умов Специфікації № 12 від 13.04.2021 р. до Договору купівлі-продажу № ТV-8-19 від 12.09.2019 складає 130 436,50 USD.

Умови поставки: FOB Шанхай. Строки поставки: протягом 180 днів з моменту отримання Продавцем платежу. Умови платежу: 100% передплата.

Як встановлено під час розгляду справи, позивачем ТОВ "ТАРВЕЛ" здійснено попередню оплату, відповідно до умов Договору купівлі-продажу № ТV -8-19 від 12.09.2019 року та Специфікації № 12 від 13.04.2021 р., що підтверджується платіжними дорученнями в іноземній валюті або банківських металах № 19 від 19.05.2021 та № 20 від 19.05.2021.

З метою митного оформлення товарів, які відображені під пунктами 1-8 Специфікації № 12 від 13.04.2021 р. декларантом- Позивачем 14.07.2021 р. було подано до Харківської митниці (відокремленому підрозділу Державної митної служби України) митну декларацію UA807180/2021/004628 з її наступним пакетом документів: Сертифікати якості (графа 44, код документу 00003); Пакувальний лист б/н (графа 44, код документу 0271); Інвойс (комерційний інвойс) № 166 від 28.04.2021 (графа 44, код документу 0380); Коносамент MRFB21053376А (графа 44, код документу 0705); Міжнародна товарно-транспортна накладна (графа 44, код документу 0730); Сертифікат про походження товару №ССРІТ831 (графа 44, код документу 0861); Платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах № 19 від 19.05.021 р. (графа 44, код документу 3001); Платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах № 20 від 19.05.2021 р. (графа 44, код документу 3001); Рахунок на оплату № 2480 від 07.07.2021 (графа 44, код документу 3004); Довідка про транспортні витрати вих. № 0707-1 від 07/07/2021 (графа 44, код документу 3007); Комерційна пропозиція від 12.04.2021 (графа 44, код документу 3014); Специфікація № 12 від 13.04.2021 р. до Договору купівлі-продажу № ТV-8- 19 від 12.09.2019 (графа 44, код документу 4103); Договір купівлі-продажу № ТV-8-19 від 12.09.2019 (графа 44, код документу 4104); Реєстраційні посвідчення (графа 44, код документу 9000); Копія митної декларації країни відправлення 01967372 (графа 44, код документу 9610); Копія митної декларації країни відправлення 01967357 (графа 44, код документу 9610); Копія митної декларації країни відправлення 01966246 (графа 44, код документу 9610); Копія митної декларації країни відправлення 01965042 (графа 44, код документу 9610); Копія митної декларації країни відправлення 01966619 (графа 44, код документу 9610); Копія митної декларації країни відправлення 01965036 (графа 44, код документу 9610); Сертифікати аналізу (графа 44, код документу 00003); Акт надання послуг № 2489 від 07 липня 2021 р. (графа 44); Звіт про оцінку майна № 12/07/2021/08 від 12.07.2021 р. (графа 44, код документу 3016).

Позивачем було задекларовано митну вартість товарів визначених під номерами 1-8 Специфікації № 12 від 13.04.2021 р. у розмірі 3 350 431,44 грн. (графа 44).

Дана митна вартість включає вартість витрат на транспортування зазначених 8 (восьми) товарів на умовах поставки FOB Шанхай, які складають 92 836,09 грн. та розраховані наступним чином: 3350431.44 грн. - (119 231.50 USD х 27.3216 USD / USН) = 92 836.09 грн., де 119 231,50 USD - вартість товарів визначених під номерами 1-8 згідно Специфікації № 12 від 13.04.2021 р. для підтвердження вартості транспортування товарів позивачем було надано рахунок ТОВ "ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІКС" на оплату № 2480 від 07 липня 2021 року згідно Договору № 28118-386 від 28.11.2018 р. послуг морського Фрахту за межами митної території України: Шанхай, Китай-Одеса, Україна на суму 309 214,93 грн. та довідку ТОВ "ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІКС" про транспортні витрати з вих. № 0101-1 від 07/07/2021 в якій зазначено, що вартість транспортування вантажу за маршрутом Шанхай, Китай до митного кордону України - Одеський МГП в контейнері TGBU7215686 від відправника Infoark International Co., LTD. Згідно коносамента MRFB21053376А становить 309 214,93 грн. без ПДВ.

Відповідно до інформації, яка міститься у Пакувальному листі до інвойсу № 166 від 28.04.2021 вага брутто 9 товарів згідно Специфікації № 12 від 13.04.2021 р. складає 19690,80 кг. (1345,00 +168,00 +580 +1938,60 + 400,20 +486,00 +208,00 +771,00+13779,00).

Вартість транспортування товарів 1-8 відповідно до Специфікації № 12 від 13.04.2021 р. розраховувалась наступним чином: 309 214,93 грн. х (19 690,80 кг - 13 779,00 кг.) /19 690,80 кг. = 92 836,09 грн., де 309 214,93 грн. - вартість транспортування вантажу (товарів 1-9) за маршрутом Шанхай, Китай - до митного кордону України - Одеський МГП в контейнері TGBU7215686 від відправника Infoark International Co., Limited; 19 690,80 кг. - маса брутто товарів 1-9; 13 779,00 кг. -маса брутто товару 9.

Вартість транспортування товару № 4 складає 30 442,8506 грн. та розрахована наступним чином: 309 214,93 грн. х 1 938,60 кг. /19 690,80 кг. = 30 442,85 грн., де 309 214,93 грн. вартість транспортування вантажу (товарів 1-9) за маршрутом Шанхай, Китай - до митного кордону України Одеський МГП в контейнері TGBU7215686 від відправника Infoark International Co., Limited; 1 938,60 кг. - маса брутто товару № 4; 19690,80 кг. - маса брутто товарів 1-9.

Відповідно до звіту про оцінку майна № 12/07/2021/08 від 12.07.2021 р. cкладеного Регіональним торгівельно-виробничим підприємством ТРАНІД" у формі ТОВ, встановлено, зокрема, що ринкова вартість об`єкту оцінки Каліцій пантотенат (товар № 4), що належить ТОВ "ТАРВЕЛ" з округленням на дату оцінки на території країни походження та експорту (Китай) на умовах доставки FOB-SHANHAI (Китай) в доларах США за один кілограм ваги складає 9,3 долар США за кілограм.

Позивачем визначено митну вартість товарів відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 57 МК України за основним методом -1 метод (графа 43) - ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.

За результатом обробки зазначеної митної декларації посадовими особами Харківської митниці складено повідомлення декларанту від 14.07.2021 (19:44:19), в якому зазначено, що в зв`язку з надходженням до ВМВ запиту щодо вирішення спірного питання правильності визначення митної вартості товарів №4, в зв`язку з недостатністю документів для визначення складових митної вартості товарів, спрацюванням профілю ризику АСАУР "Інспектор2006" необхідно надання інформації про митне оформлення ідентичних або подібних товарів.

Підставами для надання додаткових документів у повідомленні Відповідача від 14.07.2021 р. (19:44:19) зазначено, що у зв`язку з тим, що документи зазначені у частині другій статті 53 МКУ, містять розбіжності, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме: 1) в зв`язку з недостатністю документів для визначення складових митної вартості товарів; 2) спрацюванням профілю ризику А СА УР "Інспектор2006.

Тому, декларант протягом 10 календарних днів має надати Відповідачу наступні додаткові документи (за наявності): 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації її країни відправлення з проведенням верифікації експортної митної декларації враховуючи інформацію надану листом ДМСУ від 08.10.2010 № 11/2-10.16/11627-еn; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини з урахуванням методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджені наказом ДМС України від 01.07.2021 № 476; 9) декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

В свою чергу, позивач, листом з вих. № 55 від 15.07.2021 р. повідомив Відповідача про те, що не має можливості надати додатковий пакет документів, адже Позивачем для підтвердження митної вартості товарів були надані всі документи передбачені ч. 2 ст. 53 МК України, крім того надані додаткові документи з переліку документів, який визначений у ч. 3 ст. 53 МК України.

15 липня 2021 року Харківською митницею було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA 807000/2021/001320/2, яким збільшено вартість за одиницю товару № 4 Кальцій пантотенат з 9,30 доларів США до 11,00 доларів США та зазначено обґрунтування причин через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визначено на підставі ст.ст. 54, 55,57,58,59,60, 61,62, 63 Митного кодексу України:

1) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МКУ, у зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально, а також у зв`язку з тим, що документи подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 МКУ, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей, щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (зокрема: - декларантом підприємства було надано до митниці митну декларацію країни відправлення без перекладу на українську мову або офіційну мову митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування відповідно до вимог статті 254 МКУ; - та не зроблено верифікацію експортної митної декларації відповідно до вимог листа ДМСУ від 08.10.2010 р. № 11/2-10.16/11627-еn; дата видачі митної декларації країни відправлення від 28.05.2021 №1967372 раніше ніж дата наданого коносаменту від 31.05.2021 № MRFB21053376А, не надано договір транспортних послуг; номер коносаменту та інвойсу, що вказаний в митній декларації країни відправлення не співпадає з номером коносаменту та інвойсу, поданого до митного оформлення; тощо), а також в зв`язку з ненаданням декларантом всіх витребуваних додаткових документів, передбачених частиною 3 ст. 53 МКУ, та вимогою декларанта надати рішення про коригування митної вартості;

2) не надана декларантом (відcутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на ідентичні товари;

3) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на подібні товари;

4) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація:

5) щодо ідентичних чи подібних товарів, які продаються на митній території України у незмінному стані:

- відсутні дані щодо витрат на виплату комісійних винагород, звичайних надбавок на прибуток та загальних витрат у зв`язку з продажем на митній території України;

- відсутні дані щодо витрат понесених в Україні на навантаження, вивантаження, транспортування, страхування;

6) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація та документи, які мали вплив на процес формування ціни товару: - на матеріал та витрат, понесених виробником в зв`язку з виробництвом товарів; - витрат на завантаження, вивантаження, страхування, транспортування до місця перетинання митного кордону України; - прибутку, що одержує експортер у результаті поставки в Україну.

У рішенні про коригування митної вартості товарів № UА 807000/2021/001320/2 від 15.07.2021 зазначено, що "джерелом інформації для даного Рішення з врахуванням спрацювання ризику АСАУР є наявна в митному органі цінова інформація, що наявна в АСМО Інспектор та ЄАІС про митні оформлення товарів митне оформлення яких вже здійснено у максимально наближений термін: № UА100100/2021/593783 від 08.07.2021. Коригування митної вартості здійснено за другорядним (резервним) методом у відповідності до статті 64 МК України. Розрахунок митної вартості складає: товар 4) 11 $/кг."

На підставі прийнятого рішення про коригування митної вартості товарів №UА807000/2021/001320/2 від 15.07.2021 р. Харківською митницею Державної митної служби України було видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА807180/2021/00481 від 15 липня 2021 року.

Щодо прийнятого відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропускутоварів. транспортних засобів комерційного призначення суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 246 МК України встановлено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до ч. 1 ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Положенням ч. 1 ст. 257 МК України встановлено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

У ч. 6 ст. 257 МК України зазначено, що умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом, Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до п. 34-1 ч. 1 ст. 4 МК України митні органи - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, митниці та митні пости.

Згідно ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що Фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 52 МК України встановлено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно ч. 4 ст. 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

У ч. 5 ст. 58 МК України надається визначення терміну ціна, що була Фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Стаття 53 МК України визначає перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

Згідно ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2)зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс), або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У п. 1 ч. 4 ст. 54 МК України встановлено обов`язок митного органу здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо піни, що була Фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Разом з тим, згідно ч. 3 ст. 53 МК України, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо піни, шо була Фактично сплачена або підлягає сплаті за пі товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено тощо.

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 13.07.2021 р. у справі № 200/6521/20-а: наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари..

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Судом зазначається, що Харківською митницею в якості підстави для надання позивачем додаткових документів у повідомленні від 14.07.2021 (19:44:19) зазначено, що у зв`язку з тим, що документи зазначені у частині другій статті 53 МКУ, містять розбіжності, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме: 1) в зв`язку з недостатністю документів для визначення складових митної вартості товарів; 2) спрацюванням профілю ризику АСАУР "Інспектор2006.

Як було встановлено судом, позивачем до митної декларації було надано наступний перелік документів: Сертифікати якості (графа 44, код документу 00003); Пакувальний лист б/н (графа 44, код документу 0271); Інвойс (комерційний інвойс) № 166 від 28.04.2021 (графа 44, код документу 0380); Коносамент MRFB21053376А (графа 44, код документу 0705); Міжнародна товарно-транспортна накладна (графа 44, код документу 0730); Сертифікат про походження товару № ССРІТ831 (графа 44, код документу 0861); Платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах № 19 від 19.05.021 р. (графа 44, код документу 3001); Платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах № 20 від 19.05.2021 р. (графа 44, код документу 3001); Рахунок на оплату № 2480 від 07.07.2021 (графа 44, код документу 3004); Довідка про транспортні витрати вих. № 0707-1 від 07/07/2021 (графа 44, код документу 3007); Комерційна пропозиція від 12.04.2021 (графа 44, код документу 3014); Специфікація № 12 від 13.04.2021 р. до Договору купівлі-продажу № ТV-8- 19 від 12.09.2019 (графа 44, код документу 4103); Договір купівлі-продажу № ТV-8-19 від 12.09.2019 (графа 44, код документу 4104); Реєстраційні посвідчення (графа 44, код документу 9000); Копія митної декларації країни відправлення 01967372 (графа 44, код документу 9610); Копія митної декларації країни відправлення 01967357 (графа 44, код документу 9610); Копія митної декларації країни відправлення 01966246 (графа 44, код документу 9610); Копія митної декларації країни відправлення 01965042 (графа 44, код документу 9610); Копія митної декларації країни відправлення 01966619 (графа 44, код документу 9610); Копія митної декларації країни відправлення 01965036 (графа 44, код документу 9610); Сертифікати аналізу (графа 44, код документу 00003); Акт надання послуг № 2489 від 07 липня 2021 р. (графа 44); Звіт про оцінку майна № 12/07/2021/08 від 12.07.2021 р. (графа 44, код документу 3016).

З вищевикладеного вбачається, що ТОВ "Тарвел" разом з митною декларацію було надано як обов`язкові документи, визначені уч.2 ст. 53 МК України, так і ті, які в своїй сукупності підтверджують визначення митної вартості товарів 1-8 у розмірі 3 350 431.44 грн. (з урахуванням витрат на транспортування товарів) та. безпосередньо, митну вартість товару № 4 у розмірі 487 806.43 гри., яка розраховується наступним чином: (16 740,00 USD х 27,3216 USD/UAH) + 32 442,85 грн. = 487 806,43 грн., де 16 740,00 USD - вартість товару N4 згідно СпецифікаціїN12 від 13.04.2021 р.; 32 442,85 грн. - вартість транспортування товару № 4 за маршрутом Шанхай, Китай - до митного кордону України - Одеський МТП в контейнері TGBU7215686 від відправника Infoark International Co., Limited.

Таким чином, надані Позивачем документи, для підтвердження митної вартості товару № 4, містить не тільки обов`язкові документи, передбачені ст. 53 МК України, а й інші, які в своїй сукупності є додатковими та підтверджують визначення вартості товару № 4 у розмірі 9,3 долар США за один кілограм ваги.

Поряд з цим, "митний орган повинен витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України". Що узгоджується з правовою позицією викладеною, зокрема, у постанові Верховного Суду у справі № 803/916/17 від 02.07.2020 р.

У постанові Верховного Суду (від 05.03.2020 по справі № 826/27412/15 викладені висновки відповідно до яких, митний орган може затребувати додаткові документи у разі наявності підозр у підробці поданих документів, відсутності документів, що підтверджують певні складові митної вартості (страхування товару, його транспортування тощо), якщо такі складові не включені у ціну, передбачену договором.

Відповідно до висновків постанови Верховного Суду від 18.12.2018 по справі №821/110/18 органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає органу доходів і зборів право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Перелік додаткових документів, які може затребувати митний орган від декларанта, визначено Законом (ст. 53 Митного кодексу України), серед них, зокрема, договори (контракти) з третіми особами, пов`язаними з поставкою товарів (наприклад, з особами, в яких продавець купив товар, що поставляється), рахунки про здійснення платежів цим третім особам, рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, виписки з бухгалтерської документації тощо.

Не зважаючи на те, що вказаний перелік є великим, проте це не свідчить, що митний орган вправі за будь-яких обставин витребувати від імпортера всі ці документи. Митний орган може додатково витребувати лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості (постанова Верховного Суду України від 30.06.2015, справа № 814/283/14).

У постанові Верховного Суду від 21.02.2020 р: у справі № 813/1229/16 зазначено, що "наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів, При цьому в розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини. які викликали відповідні сумніви. причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів. а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи. надання яких може усунути сумніви у їх достовірності Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів. митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими. чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника".

Загальний висновок проте що митна вартість товару документально не підтверджена, є недостатнім для витребування у декларанта додаткових документів та прийняття рішення про коригування митної вартості, без зазначення, при цьому, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, у чому полягає невідповідність даних або які розбіжності, наявні в поданих декларантом документах (аналогічну правову позицію Верховним Судом викладено |у постановах від 27.02.2019, справа № 814/1647/16; від 06.03.2019, справа № 809/278/17; від 13.06.2019, справа № 820/6315/15; від 21.01.2020, справа № 813/2719/15).

Відповідно до постанови Верховного Суду від 17.07.2019 у справі № 809/872/17 витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації, що також узгоджується з правовою позицією наведеної у постанові Верховного Суду від 10.06.2020 р. у справі №1.380.2019.004752.

Таким чином, з системного аналізу норм МК України, наведених вище правових позицій Верховного суду, суд приходить до висновку, що Харківська митниця, приймаючи рішення про витребування додаткових документів без обґрунтування обставин, які викликають сумніви у правильності визначення митної вартості, вказівки на розбіжності, без зазначення документів необхідних для визначення митної вартості та лише з посиланням виключно на ч.3 ст. 53МК України, діяло всупереч вимогам МК України та сталій судовій практиці висловленій Верховним судом.

Щодо підстави для додаткових документів - «спрацювання профілю ризику АСАУР «Інспектор 2006» на яку посилається Відповідач, суд зазначає наступне.

Спрацювання ризиків АСАУР та наявність в ЄАІС іншої цінової інформації про ідентичні або подібні товари не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, про що зазначалось вище судом.

Суд зазначає, що наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Саме такого висновку дійшов Верховний Суду постанові від 27 квітня 2020 року у справі №140/804/19.

Також, у постанові від 25 лютого 2020 року у справі № 260/718/19 Верховний Суд дійшов правового висновку відповідно до якого спрацювання системи управління ризиками АСАУР є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 27 квітня 2020 року к справі № 140/804/19.

В даному контексті, суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 09.06.2020 у справі N 820/3940/16, де суд дійшов наступного правового висновку: "отримана з Центральної бази даних ЄАІС ДМСУ інформація про вантажну митну декларацію, на яку митний орган посилається при коригуванні митної вартості, не є достатнім доказом ціни, за яку відповідну партію товару було дійсно імпортовано до України, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України: що митна вартість за відповідною вантаженою митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом. Тоді як матеріали справи таких доказів не містять, не додано таких доказів і до касаційної скарги".

Враховуючи наведене, суд приходить до висновків, що спрацювання ризиків системи АСАУР на яке здійснює посилання митний орган як на підставу для витребування у позивача додаткових документів не може вважатися належною та єдиною підставою для такого витребування.

Щодо відсутності відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, то з висновків Верховного Суду викладеного у постановах від 09.10.2018 справа №826/24835/15; від 24.01.2019 справа № 820/636/17; від 21.01.2020 справа № 812/2336/14; від 13.02.2020 справа № 810/1175/16, вбачається, що навіть якщо в інформаційних базах даних митного органу наявна інформація про вищу митну вартість ідентичних товарів, аналогічних/подібних товарів, то це жодним чином не доводить невірність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку, що в свою чергу, не може свідчити про наявність підстав для коригування митної вартості товару.

Щодо посилання митного органу на надання декларантом підприємства до митниці митної декларації країни відправлення без перекладу на українську мову або офіційну мову митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування відповідно до вимог статті 254 МКУ суд зазначає наступне.

Копія митної декларації країни відправлення - це документ, який не входить до переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України.

Копію митної декларації країни відправлення декларант має надати на письмову вимогу митного органу, у разі якщо документи, зазначені у ч. 2 ст. 53 МК України містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 254 Митного кодексу України визначено, що документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Митні органи вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.

Отже, у ст. 254 МК України передбачено три варіанти мови подання документів: українська мова; офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна; інша іноземна мова міжнародного спілкування.

Разом з цим, Україна не є членом будь-якого митного союзу, а поняття "інша іноземна мова міжнародного спілкування" не визначено нормативно, що зумовлює різне його тлумачення.

Обов`язок надати переклад українською мовою документів, складених іншою мовою ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, виникає у декларанта тільки у разі відповідної вимоги митного органу, мотивованої тим, що дані, які містяться в таких документах, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації.

В свою чергу, у повідомленні декларанту від 14.07.2021 (19:44:19) не зазначено взагалі про необхідні надання перекладу на українську мову митної декларації країни відправлення або загалом документів на підтвердження митної вартості товару.

Щодо посилання митного органу на відсутність верифікації експортної митної декларації відповідно до вимог листа ДМСУ від 08.10.2010 р. № 11/2-10.16/11627-еп.

Проведення верифікації експортної митної декларації не передбачено положеннями чинного МК України або інших законів, а передбачене лише листом ДМСУ від 08.10.2010 р. № 11/2-10.16/11627-еп. Однак, зазначений лист адресований начальникам регіональних митниць, не зареєстрований в Міністерстві юстиції, носить суто інформаційний характер та передбачений лише для митних органів, і не містить жодного правового обов`язку ані для громадян України, ані для суб`єктів господарювання.

Крім того, відповідно до абз. 2 ч. 1 зазначеного листа, Український національний комітет Міжнародної торгової палати здійснює заходи підтвердження експортних митних декларацій та інших документів, які оформлюються експортерами як за запитами українських імпортерів, так й Держмитслужби.

Таким чином, митний орган має можливість звернутися до Українського національного комітету Міжнародної торгової палати для отримання верифікованої експортної митної декларації та підтвердження даних, що містяться в ній.

У зв`язку з наведеним, "сумніви" митного органу у заявленій Позивачем митній вартості товару № 4 є необґрунтованими.

Щодо зазначення митним органом про те, що дата видачі митної декларації країни відправлення від 28.05.2021 р. №1967372 раніше ніж дата наданого коносаменту від 31.05.2021 р. № MRFB21053376А, суд зазначає наступне.

Коносамент (Bill of Lading) є документом, що видається морським перевізником вантажу його відправнику, що засвідчує прийняття вантажу до перевезення і містить зобов`язання доставити вантаж до пункту призначення і передати його одержувачу.

Позивачем надано Харківській митниці копію митної декларації країни відправлення 01965042 (графа 44, код документу 9610), в якій під номером 3 (11 графа зверху) зазначено товар № 4 загальною кількістю 1 800 кг. за ціною 9,3 долари за кілограм.

У графі 7 митної декларації країни відправлення 01965042 вказано номер контейнеру ТОВU7215686, який співпадає з контейнером в якому прийшов, зокрема, товар №4 та який безпосередньо вказаний у митній декларації та товарно-супровідних документах на товар.

Крім того, як вбачається з митної декларації країни відправлення 01965042 та коносаменту, товар № 4, його вага та кількість, номер контейнеру співпадає, тобто оцінюваний товар можливо ідентифікувати, а підстави для сумніву у достовірності числових значень складових митної вартості товару № 4 у даному випадку відсутні.

Щодо посилання митного органу на неподання договору транспортних послуг то слід зазначити, що Позивачем на виконання вимог МК України до митної декларації були надані наступні транспортні документи: Коносамент MRFB21053376А (графа 44, код документу 0705); Міжнародну товарно-транспортну накладну (графа 44, код документу 0730); Рахунок на оплату № 2480 від 07.07.2021 р.(графа 44, код документу 3004); Довідку про транспортні витрати вих. № 0707-1 від 07/07/2021р. (графа 44, код документу 3007); Акт надання послуг № 2489 від 07 липня 2021 р. (графа 44).

Транспортно-експедиторські послуги з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів надавалися Позивачу ТОВ «ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІКС» на підставі договору № 28118-386 від 28.11.2018 р. про що свідчить, зокрема, рахунок на оплату № 2480 від 07.07.2021 р., Акт надання послуг № 2489 від 07 липня 2021 р.

ТОВ "ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІКС", з метою надання транспортно-експедиторських послуг по перевезенню вантажу з Шанхай (Китай) до Харків (Україна) залучено перевізника ТОВ "ТРАНС-КАРГА-СЕРВИС", що підтверджує Міжнародна товарно- транспортна накладна (СМК).

Також, надання ТОВ "ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІКС" транспортно-експедиторських послуг підтверджує Коносамент MRFB21053376А, який надавався Позивачем разом з митною декларацією.

Крім того, договір на транспортно-експедиторське обслуговування не є обов`язковим документом, в розумінні ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, оскільки не підтверджує факт надання транспортних послуг і їх вартість та митним органом при формуванні пропозиції надати додаткові документи не запитувався.

Таким чином, вищевикладені обставини свідчать про те, що Позивачем надані транспортні документи у повному обсязі.

Щодо посилання митного органу, що номер коносаменту та інвойсу, що вказаний в митній декларації країни відправлення не співпадає з номером коносаменту та інвойсу, поданого до митного оформлення, слід зазначити наступне.

У рішенні Харківської митниці про коригування митної вартості товарів № "UA807000/2021/001320/2 від 15 липня 2021 року здійснюється посилання на митну декларацію країни відправлення № 01967372 за якою здійснювалося декларування Вітаміну В2, зазначене навіть без здійснення перекладу на українську мову вбачається з порівняння ціни за одиницю товару зазначеної в митній декларації країни відправлення № 01967372 та Специфікації № 12 до Договору купівлі-продажу № ТV-8-19 від 12.09.2019 р. Митна декларація країни відправлення, яка стосується товару № 4 - Кальцію пантотенат це митна декларація країни відправлення № 01965042.

Митний орган встановлюючи те, що номер інвойсу в митній декларації країни відправлення (№ 01967372, замість № 01965042) не співпадає із номером інвойсу поданим до митного оформлення приймає надану ТОВ "Тарвел" митну декларацію країни відправлення без перекладу, й одночасно посилається на не надання позивачем перекладу митної декларації країни відправлення, як на підставу не здійснення митного оформлення.

Крім того, слід зазначити, що митна декларація країни відправлення не є обов`язковим документом, відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України.

Посилання митного органу на ненадання декларантом (відсутності у розпорядженні митного органу) інформації щодо угод на ідентичні товари, угод на подібні товари, щодо ідентичних чи подібних товарів, які продаються на митній території України у незмінному стані, відсутності даних щодо витрат на виплату комісійних винагород, звичайних надбавок на прибуток та загальних витрату зв`язку з продажом на митній території України та інше, є необґрунтованим, адже не наведення митницею в рішеннях про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Аналогічної правової позиції дотримується і Верховний Суд у постановах від 09.04.2019 р. у справі № 826/10733/15 та від 19.02.2019 р. у справі № 826/2312/16.

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку про безпідставність прийняття митним органом рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2021/001320/2 від 15.07.2021 року.

Щодо відсутності підстав для визначення митної вартості за другорядним методом, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. VII п. 2 (а) Генеральної угоди по тарифам і торгівлі, оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або подібного товару і не повинна ґрунтуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Визначаючи вартість товару за резервним методом, митний орган не навів розрахунків визначеної ним митної вартості та не вказав, яким чином митна вартість товару № 4 визначена саме в такому розмірі та які складові вплинули на формування зазначеної вартості. На необхідність з`ясування таких обставин при прийнятті рішення про корегування митної вартості вказав Верховний Суд у постановах від 23.04.2019 по справі № 810/1479/16 та від 26.02.2019 у справі № 808/454/18.

Статтею 17 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року визначено, що ніщо в цій Угоді не тлумачиться як таке, що обмежує або ставить під сумнів право митних адміністрацій упевнитися в істинності або точності будь- якої заяви, документа чи декларації, поданих для цілей митного оцінювання.

При здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган повинен впевнитися, що заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість товару ґрунтується на дійсній вартості, під якою згідно ст. VII п, 2 (b) Генеральної угоди по тарифам і торгівлі слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції.

Згідно ч. 1 ст. 57 МЕС України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

При цьому, згідно ч. 3 ст. 57 МК України, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Позивачем під час подання митної декларації митному органу було застосовано основний метод визначення митної вартості товарів ціна договору, митна вартість товару № 4 складає 9,3 долари США за кілограм товару.

Згідно ч. 4 ст. 57 МК України застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Разом з цим, Верховний Суд у постанові від 08.10.2019 р. по справі № 803/776/17 зазначив, що ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумніву достовірності наданої інформації.

Згідно ч. 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Положеннями ч. 2 ст. 58 МК України встановлено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 58 МК України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

У рішенні про коригування митної вартості товарів № UA 807000/2021/001320/2 від 15 липня 2021 року митним органом застосовано другорядний метод (резервний) для визначення митної вартості товару № 4 у відповідності до ст. 64 МК України.

Відповідно до розд. II Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених Наказом Міністерства фінансів України 24.05.2012 №598, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 1 червня 2012 р. за № 883/21195 у графі 33 „Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

При цьому у рішенні про коригування митної вартості товарів UA 807000/2021/001320/2 від 15 липня 2021 року, всупереч вимогам встановленим розд. II Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, взагалі не зазначено послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом

Також, у рішенні про коригування митної вартості товарів UA 807000/2021/001320/2 від 15 липня 2021 року не зазначена докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Верховним Судом сформовано правову позицію, що "формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також слід урахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень із питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів які підтверджуються документально та підлягають обчисленню" (постанови Верховного Суду від 21.02.2018 року, по справі № 820/17417/14, від 04.09.2018 року по справі № 818/1186/17).

Визначаючи митну вартість товару № 4 другорядним (резервним) методом митний орган не навів жодних розрахунків визначеної ним митної вартості та не вказав, яким чином митна вартість товару № 4 визначена, саме в такому розмірі та які складові вплинули на формування зазначеної вартості. На необхідність з`ясування даних обставин при прийнятті рішення про коригування митної вартості вказав Верховний Суд у постановах від 23.04.2019р. у справі № 810/1479/16, від 26.02.2019 у справі № 808/451/18.

В оскаржуваному рішенні не наведено доказів, які підтверджують використання при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів інформації спеціалізованих видань та/або інформаційних ресурсів, які містять відомості про ціни, сформовані у відповідному регіоні світового ринку, з урахуванням особливостей товару, як не наведено пояснень зроблених коригувань, зокрема, умов поставки, комерційних умов, тощо ідентичних товарів, та інформації і джерел, які використовувались митницею при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів всупереч положенням п. п. 2, 4 ч. 2 ст. 55 МК України.

Таким чином, Відповідачем не було обґрунтовано процедури/формули визначення "генерування" митної вартості.

Судом враховується позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 08.10.2019 року у справі № 803/776/17, стосовно того, що декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом. Водночас, неподання декларантом документів, перелічених у ч. 2 ст. 53 МК України, саме собою не тягне для нього негативних правових наслідків та не може тягнути за собою відмову у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та, як наслідок, коригування митної вартості товарів з тих підстав, коли і контролюючий орган вважає, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість.

Таким чином, вищенаведені обставини свідчать про те, що Харківською митницею не було дотримано вимог МК України при здійсненні перевірки правильності визначення митної вартості товару № 4 за основним методом - ціною договору, у зв`язку з чим безпідставно, в порушення вимог ст. 58 МК України, здійснено визначення митної вартості товару № 4 не за ціною договору, як основним методом, а із застосуванням другорядного (резервного) методу без достатніх на те правових підстав.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Тарвел" є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Тарвел" (місцезнаходження: вул. Плеханівська, буд. 63, к.402, м. Харків, Харківська область, 61001, ) до Державної митної служби України (вул. Дегтярівська, 11-г, Київ 119, 04119, ), Харківської митниці (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) (вул. Короленка, буд. 16 Б,м. Харків, 61003, ) про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Харківської митниці про коригування митної вартості товарів № UA 807000/2021/001320/2 від 15 липня 2021 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 807180/2021/00481 від 15 липня 2021 року.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю Тарвел" (місцезнаходження: вул. Плеханівська, буд. 63, к.402, м. Харків, Харківська область, 61001, ідентифікаційний код - 42428078) за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці Держмитслужби (ідентифікаційний код - 44017626) судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 4540 (чотири тисячі п`ятсот сорок) грн. 00 коп. та витрат пов`язаних із замовленням звіту про оцінку майна у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо справа розглядалась в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 18 жовтня 2021 року.

Суддя Кухар М.Д.