Справа № 480/6721/21
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2021-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 жовтня 2021 року Справа № 480/6721/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравченка Є.Д., розглянувши в порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/6721/21 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Міністерства оборони України про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (далі - позивачі) звернулися до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міністерства оборони України (далі - відповідач), в якій просять:
- визнати протиправним рішення Міністерства оборони України, оформлене протоколом № 81 від 27 травня 2021 року щодо відмови у призначенні та виплати грошової допомоги на користь позивачів у зв`язку зі смертю сина позивачів - ОСОБА_3 внаслідок захворювання і смерті, які пов`язані із захистом Батьківщини відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" та скасувати його;
- зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу у зв`язку зі смертю їх сина ОСОБА_3 внаслідок захворювання і смерті, які пов`язані з захистом Батьківщини відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" із змінами та доповненнями та Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" у розмірі 750 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у рівних долях з урахуванням одноразової грошової допомоги, призначеної сину померлого на підставі рішення Сумського окружного адміністративного суду у справі 480/5395/19.
Позовні вимоги мотивовані тим, що син позивачів, ОСОБА_3 , був мобілізований до лав Збройних сил України, у складі яких приймав безпосередню участь в проведенні АТО та її забезпеченні в районах Донецької та Луганської областей у період з 22.05.2015 по 10.07.2015 та у період з 31.08.2015 по 22.10.2016, де його підрозділ виконував службово-бойові завдання у зв`язку з чим ОСОБА_3 набув статус ветерана війни (учасника бойових дій). Відповідно до наказів від 22.10.2016 № 296 та 29.10.2016 № 303 ОСОБА_3 був звільнений з військової служби у запас у зв`язку із закінченням строку контракту та виключений із списків особового складу та всіх видів забезпечення з 29.10.2016. ІНФОРМАЦІЯ_1 син позивачів помер від захворювання, яке отримав під час виконання обов`язків військової служби в зоні проведення АТО. Відповідно до витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 14.12.2016 № 5090, захворювання колишнього військовослужбовця ОСОБА_3 та причина смерті пов`язані із захистом Батьківщини.
Позивачі звернулася до Сумського ОТЦ КСП (колишній ІНФОРМАЦІЯ_2 ) через Конотопського міського військового комісара із заявою та необхідними документами про призначення та виплату їм одноразової грошової допомоги як батькам померлого військовослужбовця, у відповідності до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» із змінами та доповненнями та Порядку № 975.
Комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум рішенням від 27.05.2021 року, оформленим протоколом №81, розглянувши подані документи, дійшла висновку про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги батькам померлого ОСОБА_3 , оскільки на час смерті ОСОБА_3 його вже було виключено зі списків частини 29.10.2016, отже, на час смерті, він не був військовослужбовцем. Крім того, на думку комісії, позивачі пропустили трирічний строк звернення за допомогою.
Рішення про від відмову у призначені ОГД позивачі вважають суперечливим, не мотивованим та протизаконним, оскільки, при прийнятті цього рішення, одночасно, відповідачем було прийняте інше взаємовиключне рішення від 27.05.2021 про призначення і виплату сину померлого одноразової грошової дороги у розмірі 241666,67 грн. на підставі рішення Сумського окружного адміністративного суду у справі 480/5394/19 за одних і тих же підстав та поданих документів. За діючим законом відповідач зобов`язаний був призначити та виплатити ОГД трьом особам: батьку, матері та сину померлого в рівних долях і розглянути заяви батьків і онука одночасно та прийняти єдине позитивне рішення про призначення ОГД всім особам (сину та батькам), чого не було зроблено з невідомих причин.

Що стосується посилання відповідача на те, що батьки померлого звернулися із заявами 19 травня 2021 року понад трирічний строк, як на підставу для відмови у призначенні ОГД, то позивачі вважають його необґрунтованим і таким, що суперечить вимогам закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» із змінами та доповненнями, в якому визначено, що особи, які мають право на призначення ОГД, можуть реалізувати його на протязі трьох років з моменту виникнення такого права. Відповідач не зазначив у рішенні, з якого часу він рахував початок перебігу цього строку.

Разом з тим таке право у позивачів виникло з моменту набрання чинності судовим рішенням у справі № 480/5493/19, а саме з 28.04.2020, яким було визнано протиправною відмову відповідача призначити ОГД онуку позивачів та зобов`язання призначити таку допомогу. Тільки після ухвалення такого рішення позивачі достовірно дізналися та усвідомили, що вони також мають право на призначення ОГД на рівні з онуком. Тож, на переконання позивачів, передбачений законом трирічний строк для реалізації права на ОГД, спливає у квітні 2023 року.

Позивачі вважають, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, своїм незаконним рішенням порушив їх права і свободи, тому звернулися за захистом порушених прав до суду.

Ухвалою суду від 27.07.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав, зазначивши, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Конотопського ОМТЦК та СП із заявами про виплату їм одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю їх сина - ОСОБА_3 лише 19 травня 2021 року, тобто з пропущенням трирічного строку на реалізацію свого права. Оскільки законодавством встановлено імперативний (трирічний) термін на протязі якого особа може реалізувати своє право на отримання одноразової грошової допомоги, а також враховуючи те, що законодавством не передбачено поновлення, збільшення або зміна строку цього терміну, то позивачі не мають права на отримання одноразової грошової допомоги. Крім того, відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 29.10.2016 № 303 ОСОБА_3 з 30.10.2016 року вже не був військовослужбовцем, то смерть останнього відбулася не під час проходження військової служби, через що редакція ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції чинній на дань смерті ОСОБА_3 ) не передбачає виникнення права на виплату одноразової грошової допомоги.

З огляду на вищевикладене, відповідач вважає свої дії законними і правомірними, просить відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачі є батьками ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 (а.с. 8).

ОСОБА_3 приймав безпосередню участь в проведенні АТО та її забезпеченні в районах Донецької та Луганської областей у період з 22.05.2015 по 10.07.2015 та у період з 31.08.2015 по 22.10.2016, що підтверджується довідкою військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 30.05.2017 № 848 (а.с. 54).

Відповідно до наказів від 22.10.2016 № 296 та 29.10.2016 № 303 ОСОБА_3 був звільнений з військової служби у запас у зв`язку із закінченням строку контракту та виключений із списків особового складу та всіх видів забезпечення з 29.10.2016 (а.с. 50).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 19.11.2016 серії НОМЕР_3 (а.с. 7).

Відповідно до витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 14.12.2016 №5090, захворювання колишнього військовослужбовця ОСОБА_3 та причина смерті пов`язані із захистом Батьківщини (а.с. 9).

Управлінням соціального захисту населення Конотопської міської ради батькам померлого колишнього військовослужбовця ОСОБА_1 та ОСОБА_2 встановлено статус членів сім`ї померлого ветерана війни та оформлено відповідні посвідчення встановленого зразку про пільги, передбачені Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (а.с. 17, 18).

19.05.2021 позивачі звернулися до Сумського ОТЦ КСП через Конотопський ОМТЦК та СП із заявами та необхідними документами про призначення та виплату їм одноразової грошової допомоги як батькам померлого військовослужбовця, у відповідності до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» із змінами та доповненнями та Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (а.с. 55, 58).

Протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 27.05.2021 № 81, розглянувши подані документи, комісія дійшла висновку про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги батькам померлого ОСОБА_3 , оскільки на час смерті ОСОБА_3 виключено зі списків частини 29.10.2016, тобто до дня смерті, отже на час смерті він не був військовослужбовцем. Крім того, батьки загиблого за допомогою звернулися із заявами від 19.05.2021, тобто понад трирічний термін після смерті сина (а.с. 10).

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Згідно з ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: 1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби; 2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби; 3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві; 4) встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті; 5) встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби; 6) встановлення військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження цих зборів, служби у військовому резерві; 7) отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності; 8) отримання військовослужбовцем строкової військової служби поранення (контузії, травми або каліцтва) у період проходження ним строкової військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності; 9) отримання військовозобов`язаним або резервістом, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, поранення (контузії, травми або каліцтва) при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно з п. «а» ч.1 ст.16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її отримання. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від отримання одноразової грошової допомоги її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на її отримання.

Згідно з ч.6 ст.16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Відповідно до ч.ч. 8-9 ст.16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права. Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975, визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст).

Згідно з п. 3 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть; у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до п.4 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975, одноразова грошова допомога призначається у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, якщо смерть настала: 1) під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби; 2) у період проходження військовослужбовцем військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби; 3) під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві військовозобов`язаним та резервістом, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори.

Згідно з п.5 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату загибелі (смерті), рівними частками членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста. Якщо одна із зазначених осіб відмовляється від отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на її отримання. Заява про відмову від отримання одноразової грошової допомоги повинна бути нотаріально посвідчена в установленому законодавством порядку. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до п.10 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975, члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи: заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги; витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу); витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві. До заяви додаються копії: документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства; свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста; свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого); свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові); довідки органу реєстрації або відповідного житлово-експлуатаційного підприємства, організації чи органу місцевого самоврядування про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста; сторінок паспортів повнолітніх членів сім`ї з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою); рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста); рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні).

Згідно з п.12 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975, призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Відповідно до п.15 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975, рішення про відмову у призначенні грошової допомоги може бути оскаржено в установленому порядку.

Суд погоджується із доводами позивачів про безпідставність послання в оскаржуваному рішенні на те, що ОСОБА_3 на час смерті не був військовослужбовцем.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 2 статті 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (в редакції чинній на момент смерті ОСОБА_3 ) одноразова грошова допомога призначається і виплачується, зокрема, у разі:

- загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби;

- смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що допомога виплачується не тільки у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання обов`язків військової служби чи в період її проходження, а й у разі смерті, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби не залежно від часу звільнення з військової служби.

Визначальним є той факт, що військовослужбовець під час або у зв`язку з виконанням ним обов`язків військової служби захворів, внаслідок чого помер. Допомога у такому випадку призначається незалежно від того, чи була особа військовослужбовцем на час смерті. Факт наявності статусу військовослужбовця на час смерті має значення лише у випадку загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання обов`язків військової служби чи в період її проходження.

Проте, відсутність у ОСОБА_3 статусу військовослужбовця на момент смерті не була єдиною підставою відмови позивачам у призначенні одноразової грошової допомоги.

З матеріалів справи вбачається, що 19.05.2021 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися з відповідними заявами та необхідними документами для отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 , при цьому смерть ОСОБА_3 настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, позивачі звернулися з відповідною заявою та необхідними документами для отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 більш ніж через чотири роки від дати смерті, тобто після спливу встановленого законом трирічного строку з дня виникнення у них такого права.

За таких обставин, на думку суду, в даному випадку Міністерство оборони України обґрунтовано та правомірно відмовило позивачам в призначенні одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця ОСОБА_3 .

Посилання позивачів на те, що право на призначення допомоги виникло у них з моменту набрання чинності судовим рішенням у справі № 480/5493/19, а саме з 28.04.2020, суд не бере до уваги, оскільки пункт 3 Порядку № 975 чітко визначає, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

За таких обставин, оскаржуване рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене протоколом від 27.05.2021 року № 81, про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , прийняте відповідачем у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, в зв`язку з чим заявлені позивачами позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ч.1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з положеннями ст.9 Конституції України та ст.17, ч.5 ст.19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно до п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року, заява 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Згідно з вимогами ст.139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ) до Міністерства оборони України (пр-т. Повітрофлотський, 9, м. Київ, 03168, ідентифікаційний код 00034022) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Д. Кравченко