Справа № 200/10243/20-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2021-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

19 жовтня 2021 року справа №200/10243/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Гаврищук Т.Г., суддів Блохіна А.А., Гайдара А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 року у справі №200/10243/20-а (суддя І інстанції Мозговая Н.А.) за позовом ОСОБА_1 до Київської обласної прокуратури про визнання протиправним та скасування наказу, визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, -

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Київської обласної прокуратури про визнання протиправним та скасування наказу №680к від 28.09.2020 року виконувача обов`язків керівника Київської обласної прокуратури Киричука М.Ю., визнання бездіяльності Київської обласної прокуратури щодо не призначення її прокурором відділу Київської обласної прокуратури протиправною та зобов`язання Київську обласну прокуратуру призначити на посаду прокурора відділу Київської обласної прокуратури, визнання протиправної бездіяльності Київської обласної прокуратури, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті грошового забезпечення (заробітної плати) з 11.09.2020 року в порядку та розмірах, передбачених ст.81 Закону України «Про прокуратуру» та зобов`язання Київську обласну прокуратуру провести перерахунок грошового забезпечення (заробітної плати) з 11.09.2020 року відповідно до ст.81 Закону України «Про прокуратуру», зобов`язати Київську обласну прокуратуру виплачувати грошове забезпечення прокурора з 11.09.2020 року відповідно до ст.81 Закону України «Про прокуратуру», стягнення моральної шкоди у розмірі 200000,00 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2021 року, з урахуванням ухвали Першого апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року про виправлення описки, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 року задоволено частково. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 року у справі №200/10243/20-а скасовано. Визнано протиправною бездіяльність Київської обласної прокуратури щодо не призначення ОСОБА_1 в Київську обласну прокуратуру на рівнозначну тій посаді, яку вона займала до тимчасового визначення її робочого місця. Зобов`язано Київську обласну прокуратуру призначити ОСОБА_2 з 11.09.2020р. в Київську обласну прокуратуру на посаду, рівнозначну посаді, яку обіймала згідно наказу Прокуратури Київської області від 20.08.2018р. №272-к, з виплатою заробітної плати згідно вимог ст.81 Закону України «Про прокуратуру». Визнано протиправним та скасовано наказ Київської обласної прокуратури від 28.09.2020 року №680к. Стягнено з Київської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 20000 грн. У задоволенні решти позовних відмолено.

На адресу Першого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №200/10243/20-а про нарахування та виплату (доплату) Київською обласною прокуратурою ОСОБА_2 з 11.09.2020р. по 31.08.2021р. заробітної плати у розмірі 376 255,78 грн. (з них: 73 369,88 грн. податків і зборів).

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, вивчивши доводи заяви про прийняття додаткового рішення та дослідивши матеріали справи, вважає, що зазначена заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

У відповідності до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Виходячи із аналізу вказаної норми додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Перелік підстав за яких може бути постановлено додаткове рішення є вичерпним.

Згідно з п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про судове рішення в адміністративній справі" № 7 від 20.05.2013 встановлено, що додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматися (постановлятися), якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

З матеріалів справи вбачається, що Донецьким окружним адміністративним судом 15 березня 2021 року розглянуто позовні вимоги позивача та прийнято рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Вказане рішення переглянуте Першим апеляційним адміністративним судом 10 серпня 2021 року та скасоване. Прийнятою постановою, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Заявник у поданій заяві про ухвалення додаткового рішення просить ухвалити додаткове рішення про нарахування та виплату (доплату) Київською обласною прокуратурою ОСОБА_2 з 11.09.2020р. по 31.08.2021р. заробітної плати у розмірі 376 255,78 грн. (з них: 73 369,88 грн. податків і зборів).

При цьому, постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2021 року, в частині виплати грошового забезпечення (заробітної плати), зобов`язано Київську обласну прокуратуру призначити ОСОБА_2 з 11.09.2020р. в Київську обласну прокуратуру на посаду, рівнозначну посаді, яку обіймала згідно наказу Прокуратури Київської області від 20.08.2018р. №272-к, з виплатою заробітної плати згідно вимог ст.81 Закону України «Про прокуратуру» відповідно до позовних вимог позивача.

Отже, судом апеляційної інстанції при ухваленні рішення вирішено позовні вимоги у спосіб, що зазначений вище.

Крім цього колегія суддів зазначає, що заявник в заяві про ухвалення додаткового судового рішення фактично просить переглянути прийняту Першим апеляційним адміністративним судом 10 серпня 2021 року постанову по справі та зазначити додаткові обставини.

Обставини, які зазначає позивач, не можуть бути підставами для ухвалення додаткового рішення, а є за своїм змістом, незгодою із постановою Першого апеляційного адміністративного суду.

Колегія суддів зазначає, що належним способом захисту позивачем свого інтересу у випадку незгоди із прийнятим рішенням у зазначеній справі, буде звернення з касаційною скаргою на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2021 року до Верховного Суду.

Судова колегія також враховує, що Європейський Суд з прав людини в рішенні у справі "Правєдная проти Росії" від 18.11.2004 зазначив, що одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що, якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане сумніву (справа Брумареску проти Румунії, постанова від 28.10.1999). Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало законної сили, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин.

Прийняття додаткового судового рішення за юридичною природою є засобом доповнення вже ухваленого судового рішення у разі його неповноти, наявності невирішених позовних вимог, однак апеляційним судом при ухваленні постанови від 10 серпня 2021 року вирішено всі заявлені позивачем вимоги, переглянуто рішення суду першої інстанції за наявними і додатково поданими доказами, перевірено законність і обґрунтованість зазначеного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про винесення додаткового судового рішення.

Керуючись ст. ст. 248, 252, 311, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Повний текст ухвали складений та підписаний 19 жовтня 2021 року.

Ухвала суду набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

А.В. Гайдар