Справа № 500/4178/21
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/4178/21

07 жовтня 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

за участю:

секретаря судового засідання Галінська А.В.

представника позивача Гукалюк Н.П.

представника відповідача Михальчук О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Тернопільській області до Тернопільської обласної ради < Оберіть тип третьої особи > Тернопільське обласне комунальне підприємство"Фірма"Тернопільавіаавтотранс" про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Тернопільській області (надалі, позивач) звернулося до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Тернопільської обласної ради (надалі, відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Тернопільське обласне комунальне підприємство "Фірма "Тернопільавіаавтотранс", в якому просило ухвалити рішення про стягнення з Тернопільської обласної ради () шляхом стягнення коштів з рахунків у банках обслуговуючих відповідача, та за рахунок готівки, що належить відповідачу податкову заборгованість Тернопільського обласного комунального підприємства "Фірма "Тернопільавіаавтотранс" в сумі 596412,44 грн. в т.ч. по платежах: земельний податок з юридичних осіб в сумі 405307,44 грн., податок на прибуток підприємств та фінансових установ комунальної власності в сумі 191105,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Тернопільська обласна рада згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців є засновником ТОКПФ «Тернопільавіаавтотранс». Зазначив, що згідно довідки про наявність податкового боргу станом на 05.07.2021 року, за ТОКП «Фірма «Тернопільавіаавтотранс» числиться заборгованість перед бюджетами та державними цільовими фондами в т.ч. по платежах: земельний податок з юридичних осіб в сумі 405307,44 грн. (основний платіж - 296851,09 грн., пеня - 108456,35 грн.); податок на прибуток підприємства та фінансових установ комунальної власності в сумі 191105,00 грн. (основний платіж - 186681,00 грн., штрафні санкції - 4424,00 грн.). Позивач вказав, що контролюючим органом здійснювались заходи щодо стягнення податкового боргу за рахунок готівки та з рахунків, що належать ТОКПФ «Тернопільавіаавтотранс», та Тернопільським окружним адміністративним були прийняті відповідні рішення у справах №500/3728/20, №500/2465/19, №500/2774/18, №819/1922/17. Також вказав, що ТОКПФ «Тернопільавіаавтотранс» виставлялись податкові вимоги №2/268 від 26.08.2004 та 1/189 від 08.06.2004, з часу виставлення яких податковий борг платника не переривався, а також були виставлені інкасові доручення. Просить врахувати, що відповідно до витягу з рішення №26 від 25.05.2021 року Тернопільської обласної ради, постійна комісія з питань бюджету розглянувши листи Головного управління ДПС у Тернопільській області, вирішила невідкладно вжити усіх необхідних заходів із погашення визначеного в листі ГУ ДПС у Тернопільській області від 25.02.2021 року №644|/3/19-00-13-03/4042 податкового боргу та про вжиті заходи або інші шляхи вирішення питання зазначеного в листі інформувати ГУ ДПС у Тернопільській області.

Ухвалою суду від 21.07.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Даною ухвалою відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Представник відповідача подав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що відповідальність комунального підприємства «Фірма Тернопільавіаавтотранс» за своїми зобов`язаннями згідно з положеннями статті 136 ГК України є повною, натомість, Тернопільська обласна рада має право на здійснення контролю за використанням та збереженням належного указаному суб`єкту господарювання майна. Просить врахувати, що у межах даного спору позивач не надав доказів на підтвердження отримання недостатньої суми грошових коштів від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства або відсутності у нього майна, яке може бути внесено у податкову заставу і відчужене. Відтак, вважає, що звернення до суду з позовом в порядку, передбаченому статтею 96 ПК України, є безпідставним.

Ухвалою суду від 15.09.2021 постановлено розгляд даної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання у справі призначено на 07.10.2021 о 11:00 год.

07.10.2021 представник позивача у відкритому судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити повністю з мотивів, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача у відкритому судовому засіданні проти позову заперечив, просив відмовити в його задоволенні повністю з мотивів, наведених у відзиві на позов.

Вирішуючи даний спір по суті, суд зазначає наступне.

Виконанням податкового обов`язку згідно п. 38.1 ст. 38 Податкового кодексу України (надалі, ПК України) є сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до п. 15.1. ст. 15 ПК України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (п. 16.1.4. ст. 16 ПК України).

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п. 57.1 ст. 57 ПК України). Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків (п. 56.11 ст.56 ПК України).

Згідно з п. 87.1. ст. 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу (п. 57.3. ст. 57 ПК України).

Згідно з п. 59.1, 59.5 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Тобто, податкова вимога є дійсною протягом усього терміну безпосереднього існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення до моменту повного погашення податкового боргу платником по всім податкам і зборам. При цьому грошові зобов`язання, які складають податковий борг, можуть змінюватися як кількісно, так і за видами податків. Тільки після того, як платник податків повністю погасить податковий борг, включаючи пеню, податкова вимога буде вважатися відкликаною, а у разі виникнення у майбутньому суми податкового боргу - контролюючим органом має бути виставлена нова податкова вимога.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 21.03.2018 по справі №820/1751/17, постанові від 27.03.2018 по справі №2а/0370/2648/12, постанові від 19.02.2019 по справі №818/1117/16.

Відповідно до пп. 14.1.137 п. 14.1 ст. 14 ПК України орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з п. 41.2 ст. 41 ПК України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини (п. 20.1.34 п. 20.1. ст. 20 ПК України).

Згідно з п. 95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п. 95.2. ст. 95 ПК України).

Згідно з п. 95.3 ст. 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

Відповідно до п. 96.1. ст. 96 ПК України у разі, якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства, не покриває суму його податкового боргу і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності у такого боржника власного майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, контролюючий орган зобов`язаний звернутися до органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить майно такого платника податків, з поданням щодо прийняття рішення про:

- виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового боргу такого платника податків. Рішення про фінансування таких витрат розглядається на найближчій сесії відповідної ради;

- затвердження плану досудової санації такого платника податків, який передбачає погашення його податкового боргу;

- ліквідацію такого платника податків та призначення ліквідаційної комісії;

- прийняття сесією відповідної ради рішення щодо порушення справи про банкрутство платника податків.

Згідно з п. 96.3 ст.96 ПК України відповідь щодо прийняття одного із зазначених у п. 96.1 та п. 96.2 цієї статті рішень надсилається контролюючому органу протягом 30 календарних днів з дня направлення звернення. У разі неотримання зазначеної відповіді у визначений цим пунктом строк або отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог контролюючий орган зобов`язаний звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу чи органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно.

Суд вважає, що податковим законодавством встановлено особливий порядок погашення заборгованості платників податків (у тому числі комунальних підприємств) перед бюджетами та визначено перелік заходів, які повинен здійснити контролюючий орган у певній послідовності для примусового стягнення податкового боргу, а саме: звернутись до суду з вимогою про стягнення коштів з рахунків у банку; отримати судовий дозвіл на погашення усієї суми боргу за рахунок майна; провести торги з продажу майна, внесеного в податкову заставу. Якщо усі перелічені заходи не мали результатом погашення податкового боргу комунального підприємства, то податковий орган вчиняє дії, передбачені статтею 96 ПК України, для залучення коштів (майна) органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке підприємство, для погашення податкового боргу останнього». Особливості погашення податкового боргу комунальних підприємств не змінюють послідовність реалізації стадій стягнення податкового боргу, визначених статтею 95 ПК України.

Аналіз наведених вище норм дає підстави вважати, що передбачені статтею 96 особливі механізми стягнення податкового боргу комунального підприємства починають застосовуватися у випадку, коли контролюючий орган послідовно застосував усі передбачені статтею 95 ПК України заходи (скерування податкової вимоги, стягнення коштів для погашення податкового боргу, отримання дозволу на реалізацію активів боржника, продаж майна підприємства, що перебуває у податковій заставі) і ці заходи не призвели до погашення податкового боргу.

Як слідує з матеріалів справи, позивач просив стягнути з відповідача податкову заборгованість в сумі 596412,44 грн. в т.ч. по платежах: земельний податок з юридичних осіб в сумі 405307,44 грн., податок на прибуток підприємств та фінансових установ комунальної власності в сумі 191105,00 грн.

В ході розгляду даної справи судом встановлено, що на адресу Тернопільської обласної ради надійшли листи Головного управління Державної податкової служби України у Тернопільській області від 25 лютого 2021 року № 644/5/19-00-13-03/4042 та від 18 березня 2021 року № 1249/5/19-00-13-13/6245 щодо допущення об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області податкового боргу, зокрема, Тернопільським обласним комунальним підприємством «Фірма «Тернопільавіаавтогранс» у сумі 603,8 тис. гривень.

У відповідь на вказані листи начальнику Головного управління Державної податкової служби України в Тернопільській області повідомлялося, що з метою вирішення питання щодо погашення Тернопільським обласним комунальним підприємством «Фірма «Тернопільавіаавтотранс» наявного податкового боргу питання вноситься на розгляд чергового засідання постійної комісії Тернопільської обласної ради з питань бюджету.

В подальшому, за результатами розгляду листа постійною комісією Тернопільської обласної ради з питань бюджету передбачається рекомендувати Тернопільській обласній державній адміністрації доручити відповідним структурним підрозділам напрацювати висновки і пропозиції щодо виділення коштів з обласного бюджету на 2021 рік для погашення Тернопільським обласним комунальним підприємством «Фірма «Тернопільавіаавтотранс» заборгованості, зокрема податкового боргу на суму 603822,34 гривень, і врахування при підготовці та поданні проекту рішення Тернопільської обласної ради «Про внесення змін до обласного бюджету на 2021 рік».

25.05.2021 постійна комісія з питань бюджету Тернопільської обласної ради за результатами розгляду листів Головного управління Державної податкової служби України у Тернопільській області від 25 лютого 2021 року № 644/5/19-00-13-03/4042 та від 18 березня 2021 року № 1249/5/19-00-13-13/6245 щодо допущення об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області податкового боргу, зокрема, Тернопільським обласним комунальним підприємством «Фірма «Тернопільавіаавтотранс» у сумі 603, 8 тис. грн, прийняла рішення за № 26, яким рекомендувала керівникам юридичних осіб спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області невідкладно вжити усіх необхідних заходів із погашення податковою боргу допущеного зазначеними об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області та інформувати Тернопільську обласну раду та Головне управління Державної податкової служби України у Тернопільській області про вжиті заходи або інші шляхи вирішення питання зазначеного в листах Головного управління Державної податкової служби України у Тернопільській області від 25 лютого 2021 року № 644/5/19-00-13- 03/4042 та від 18 березня 2021 року № 1249/5/19-00-13-13/6245.

При цьому, суд зазначає, що відповідальність комунального підприємства «Фірма Тернопільавіаавтотранс» за своїми зобов`язаннями згідно з положеннями статті 136 ГК України є повною.

Натомість, суд вважає, що Тернопільська обласна рада має право на здійснення контролю за використанням та збереженням належного указаному суб`єкту господарювання майна.

Аналогічний підхід при вирішенні питання можливості реалізації майна, що перебуває у податковій заставі та належить територіальній громаді, викладено і в постанові Верховного Суду від 4 лютого 2020 року (справа №808/2874/16).

У відповідності до змісту ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд вважає, що, у межах даного спору позивачем не надано доказів на підтвердження отримання недостатньої суми грошових коштів від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства або відсутності у нього майна, яке може бути внесено у податкову заставу і відчужене, та судом таких доказів не здобуто.

На думку суду, у розумінні ст.ст. 87, 95, 96 ПУ України, податковому органу кореспондований обов`язок довести, що майно комунального підприємства не підлягає приватизації, та позивачем вжито вичерпних заходів щодо погашення податкового боргу, а також дотримано всіх правил та процедур, які є передумовою звернення з поданням до власника про стягнення сум податкового боргу комунального підприємства «Фірми «Тернопільавіаавтотранс».

Зокрема, для цілей стягнення податкового боргу комунального підприємства з Тернопільської обласної ради Головне управління ДПС у Тернопільській області повинно довести: відсутність у підприємства майна, яке, в контексті положень пункту 96.2 статті 96 ІІК України може бути джерелом погашення податкового боргу та яке не входить до складу цілісного майнового комплексу комунального підприємства, або ж, у разі наявності такого майна та здійснення заходів з його реалізації, - недостатність коштів, отриманих від його реалізації, для погашення податкового боргу; відсутність у підприємства у розумінні положень пункту 87.5 статті 87 та пункту 95.22 статті 95 ПК України додаткових джерел погашення податкового боргу) дебіторської заборгованості), або ж недостатність коштів, стягнутих з дебітора боржника в погашення податкового боргу підприємства.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19 березня 2021 року (справа №240/4054/19) від 11 вересня 2020 року (справа №826/15776/15), від 20 грудня 2019 року (справа №826/19486/15), від 11 вересня 2019 року (справа №826/8951/15), від 26 грудня 2018 року (справа №810/3735/15), від 6 листопада 2018 року (справа №807/903/15).

Однак, контролюючим органом, у даному спірному випадку, не доведено відсутність у комунального підприємства «Фірма Тернопільавіаавтотранс» майна, яке, в контексті положень пункту 96.2 статті 96 ІІК України може бути джерелом погашення податкового боргу та яке не входить до складу цілісного майнового комплексу комунального підприємства, або ж, у разі наявності такого майна та здійснення заходів з його реалізації, - недостатність коштів, отриманих від його реалізації, для погашення податкового боргу; відсутність у розумінні положень пункту 87.5 статті 87 та пункту 95.22 статті 95 ПК України додаткових джерел погашення податкового боргу) дебіторської заборгованості), або ж недостатність коштів, стягнутих з дебітора боржника в погашення податкового боргу підприємства.

За змістом частини першої та другої ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні даного позову слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Головного управління ДПС у Тернопільській області до Тернопільської обласної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Тернопільське обласне комунальне підприємство "Тернопільавіаавтотранс" про стягнення боргу - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Оскільки головуюча суддя перебувала у відрядження в період з 11.10.2021 по 13.10.2021, повне судове рішення складено та підписано у перший робочий день 18 жовтня 2021 року.

Реквізити учасників справи:

- Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: вул. Білецька, 1,м. Тернопіль,46003 код ЄДРПОУ/РНОКПП 44143637);

відповідач:

- Тернопільська обласна рада (місцезнаходження/місце проживання: вул. Грушевського, 8,м. Тернопіль,46021 код ЄДРПОУ/РНОКПП 24630220);

третя особа:

- Тернопільське обласне комунальне підприємство"Фірма"Тернопільавіаавтотранс" (місцезнаходження/місце проживання: Підволочиське шосе Аеропорт,Тернопіль,46013 код ЄДРПОУ/РНОКПП 31299719) .

Головуюча суддя Дерех Н.В.