Справа № 120/9689/21-а
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2021-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

20 жовтня 2021 р. Справа № 120/9689/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової Інни Анатоліївни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі ОСОБА_2 , позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі ГУ ПФУ у Вінницькій області, відповідач) із позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення №31 від 20.11.2020 р. в частині перегляду відсоткового співідношення призначеного щомісячного довічного грошового утримання від суддівської винагороди судді, працюючого на відповідній посаді, з 82 відсотків до 50%;

- зобов`язання здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання відповідно до рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06.10.2020 р. у справі №120/4113/20-а (з 19 лютого 2020 р.відповідно до довідки від 19.02.2020 року № 4-35/0346, виданої ТУ ДСА у Вінницькій області) з розрахунку 82 % від суддівської винагороди судді Козятинського міськрайонного суду , та виплатити недоплачені кошти щомісячного довічного грошового утримання протягом одного місяця з дня набрання законної сили рішенням суду.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначив, що відповідач спірним рішенням здійснив перерахунок довічного утримання, виходячи з 50 %, а не 82 %, як було встановлено при його призначенні.

На думку позивача, таке рішення є протиправним, оскільки він має стаж судді 21 рік і розмір щомісячного грошового утримання в даній частині залишився без змін, а отже у відповідача були відсутні підстави для зменшення розміру довічного грошового утримання судді. Окремо вказує, що рішенням Калинівського районного суду Вінницької області було зобов`язано пенсійний орган виплачувати довічне утримання виходячи з 82 %.

Відтак, не погоджуючись з рішенням суб"єкта владних повноважень в частині зміни відсотків грошового утримання, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Ухвалою від 25.08.2021 р. відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому заперечує щодо задоволення даного адміністративного позову та зазначає, що на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06.10.2020 р. у справі №120/4113/20-а здійснено перерахунок та виплату позивачеві щомісячного довічного утримання в розмірі 50 %, оскільки таке не містило зобов`язання здійснити перерахунок 82%. Окрім того, вказав на те що рішення у справі №120/4113/20-а в частині відсотків скасовано 22.07.2021 р.

Ухвалою від 01.10.2021 р. витребувано додаткові докази.

Суд, ознайомившись із матеріалами справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримував щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 82%.

У зв`язку із зміною розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, 19.02.2020 р. на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06.10.2020 р. у справі №120/4113/20-а позивачеві рішенням від 20.11.2020 р. здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки від 19.02.2020 року № 4-35/0346, виданої ТУ ДСА у Вінницькій області, виходячи із 50% заробітку.

Не погоджуючись із таким рішенням в частині перегляду відсоткового значення щомісячного грошового утримання, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Відповідно до ст. 126 Конституції України, незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Згідно зі ст.130 Конституції України, держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд, визначає Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII (далі - Закон №1402-VI).

Відповідно до ч.1 ст. 142 Закону №1402-VI судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року;

2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Згідно з ч.2 ст.142 Закону №1402-VI суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до ч.3 ст.135 Закону №1402-VIII базовий розмір посадового окладу судді становить:

1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

В той же час "Прикінцевими та перехідними положеннями" Закону №1402-VIII були передбачені особливості визначення розміру суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

П. 22 розділу ХІІ "Прикінцевих та перехідних положень" Закону № 1402-VIII було визначено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.

Судді, які на день набрання чинності цим Законом пройшли кваліфікаційне оцінювання та підтвердили свою здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді, до 01.01.2017 року отримують суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року № 2453-VI (далі - Закон № 2453-VI).

Відповідно до п.23 розділу ХІІ "Прикінцевих та перехідних положень" Закону №1402-VIII, до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону № 2453-VI .

Законом України від 16 жовтня 2019 року № 193-ІХ "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування", який набрав чинності 07.11. 2019 року, було виключено зазначені вище п.п.22, 23 розділу ХІІ "Прикінцевих та перехідних положень" Закону № 1402-VIII.

Відповідно до п. 24 розділу ХІІ "Прикінцевих та перехідних" положень Закону № 1402-VIII, розмір посадового окладу судді, крім зазначеного у п.23 цього розділу, становить з 1 січня 2020 року:

а) для судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

б) для судді апеляційного суду та вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

П. 25 розділу ХІІ "Прикінцевих та перехідних положень" Закону № 1402-VIII було передбачено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів". За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Рішенням Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України, положення пункту 25 розділу ХІІ "Прикінцевих та перехідних положень" Закону № 1402-VIII зі змінами.

Відповідно до ст. 152 Конституції України закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Отже, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 №2-р/2020 Закон № 1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Відповідно до рішення Вінницького окружного адміністративного суду рішення від 06.10.2020 р. у справі №120/4113/20-а зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити ОСОБА_1 як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до довідки від 19.02.2020 року № 4-35/0346, виданої ТУ ДСА у Вінницькій області.

В подальшому, 05.02.2021 р. прийнято додаткове рішення у справі №120/4113/20-а, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити ОСОБА_1 як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до довідки від 19.02.2020 року № 4-35/0346, виданої ТУ ДСА у Вінницькій області виходячи з 82 %.

22.07.2021 р. постановою Сьомого апеляційного суду скасовано дане додаткове рішення та прийнято нове, яким в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

На виконання вказаного рішення суду Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийняло рішення №31 від 20.11.2020 р., яким проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача на підставі довідки від 19.02.2020 року № 4-35/0346, виданої ТУ ДСА у Вінницькій області, виходячи із 50% заробітку.

Оцінюючи доводи позивача суд вказує наступне.

Відповідно до ч.3 ст.142 Закону №1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

При цьому ч.3 ст.142 Закону №1402-VIII передбачає, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується, а не призначається судді у відставці.

Ч.ч. 4-5 ст.142 Закону №1402-VIII передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає про те, що при призначенні розмір його щомісячного довічного грошового утримання складав 82% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. У зв`язку з цим позивач вважає, що відсоткове значення, встановлене під час призначення вказаної виплати, не підлягає зміні при проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання. При цьому позивач посилається на рішення Конституційного Суду України №4-рп/2016 від 08.06.2016.

Відповідно до рішення №4-рп/2016 від 08.06.2016 Конституційний Суд України, зокрема, визнав неконституційними положення ч.3 ст.141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII.

Так, до визначеного у ч.3 ст.141 Закону № 2453 порядку нарахування щомісячного довічного грошового утримання внесено зміни Законом № 213, якими зменшено розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів та виключено положення про можливість здійснення його перерахунку.

Визнаючи вказані зміни неконституційними, Конституційний Суд України дійшов висновку, що при зменшенні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді з 80 до 60 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, а також при виключенні положення, згідно з яким за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання судді збільшується на два відсотки від розміру його заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, відбулося зниження рівня матеріального забезпечення судді у відставці і як наслідок - гарантій незалежності такого судді, що може впливати на здійснення справедливого правосуддя та реалізацію права кожного на захист судом. Виключення положення щодо можливості перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв`язку зі збільшенням грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, також знижує гарантії незалежності суддів.

Водночас, у зв`язку з набранням законної сили Законом №1402-VIII одночасно зі встановлення відсоткового значення щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 60% значно збільшено грошове забезпечення суддів, які працюють на відповідній посаді.

Отже, у разі перерахунку щомісячного грошового утримання, визначеного відповідно до Закону №2453-VI, за правилами, встановленими Законом №1402-VIII, рівень матеріального забезпечення судді у відставці не знижується.

Крім того, в Законі №1402-VIII містяться норми про збільшення розміру щомісячного грошового утримання судді за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років та перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці.

З урахуванням вищенаведеного суд вважає, що висновки Конституційного Суду України, висловлені у рішенні №4-рп/2016 від 08.06.2016, не підлягають застосуванню до спірних правовідносин у даній справі.

Згідно з доводами та вимогами позовної заяви ОСОБА_1 просить провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, виходячи з розміру суддівської винагороди працюючого судді, визначеної на підставі положень Закону №1402-VIII, однак із застосуванням відсоткового значення, визначеного відповідно до Закону України "Про судоустрій та статус суддів" № 2453-VI, чинного до набрання чинності Законом №1402-VIII.

Суд вважає такі доводи позивача необґрунтованими, оскільки після визнання неконституційним п.25 розділу ХІІ "Прикінцевих та перехідних положень" Закону №1402-VIII підстави для застосування положень Закону № 2453-VI відсутні.

Крім того, у рішенні від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020 Конституційний Суд України зазначив про те, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує повноважний суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про те, що визначення відсоткового значення щомісячного довічного грошового утримання позивача у розмірі 82% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, за правилами, що діяли до набрання чинності Законом №1402-VIII, призводить до встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які вийшли у відставку до 30.09.2016, та суддів, які вийшли у відставку після 30.09.2016, що суперечить вказаним вище висновкам Конституційного Суду України.

Таким чином, при проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача підлягають застосуванню положення одного нормативно-правового акта - Закону №1402-VIII, як в частині складових і розмірів суддівської винагороди працюючого судді, які враховуються при проведенні такого перерахунку, так і в частині обчислення відсоткового значення щомісячного довічного грошового утримання.

Отже, вимога, що розрахунок розміру відсотків щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 слід проводити відповідно до ч.3 ст.142 Закону №1402-VIII, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю підтверджуються встановленими у справі обставинами.

При цьому, судом не приймаються до уваги доводи позивача стосовно того, що рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 02.03.2016 р. з підстав зазначених вище, зокрема, що при проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача підлягають застосуванню положення одного нормативно-правового акта - Закону №1402-VIII

Так, як видно із матеріалів справи стаж ОСОБА_1 на посаді судді склав 21 рік 1 місяць 3 дні, що не заперечується сторонами

В свою чергу, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді (ч. 3 ст. 142 Закону №1402-VIII).

Відповідно, беручи до уваги, що стаж ОСОБА_1 становить 21 рік , розмір щомісячного грошового утримання має складати 52 %, а не 50%, як вказано у спірному рішенні та не 82%, як просить позивач.

Відтак, на думку суду, спірне рішення в частині застосовання відсотку заробітку при визначенні розміру довічного утримання 50 % є протиправним та підлягає скасуванню і слід зобов`язати перерахувати та виплатити довічне утримання виходячи з 52 %.

При цьому оцінюючи позовну вимогу в частині зобов`язання здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання відповідно до рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06.10.2020 р. у справі №120/4113/20-а з розрахунку 82 % від суддівської винагороди судді Козятинського міськрайонного суду , суд зазначає наступне.

Як встановлено, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 06.10.2020 р. у справі №120/4113/20-а не визначено відсоток з якого слід здійснювати розрахунок .

Окрім того , питання щодо виконання/невиконання судового рішення згідно статтей 382, 383 КАС України, вирішуються суддею, який приймав рішення у встановленому процесуальним законом порядку. Відтак, досліджувана позовна вимога не підлягає задоволенню.

Також не підлягає задоволенню вимога щодо виплати недоплачених коштів протягом одного місяця з моменту набрання законної сили рішенням суду, виходячи з наступного.

Право на захист - це суб`єктивне право певної особи, тобто вид і міра її можливої (дозволеної) поведінки із захисту своїх прав. Воно випливає з конституційного положення: "Права і свободи людини і громадянина захищаються судом" (ст. 55 Конституції України).

Отже, кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання у сфері цивільних, господарських, публічно-правових відносин та за наявності неврегульованих питань.

Порушення права означає необґрунтовану заборону на його реалізацію або встановлення перешкод у його реалізації, або значне обмеження можливостей його реалізації тощо.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Із системного аналізу вказаних норм випливає, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин, а не можливіть їх порушення у майбутньому.

Отже, вимога про зобов`язання виплати недоплачених коштів протягом одного місяця з моменту набрання законної сили рішенням суду, є передчасною, адже відповідний перерахунок не здійснено, а отже спір в цій частині фактично не існує.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовній вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведену норму, витрати понесені позивачем у даній справі в сумі 908 грн. судового збору підлягають відшкодуванню частково у розмірі 454 грн. (1/2 задоволених вимог).

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №31 від 20.11.2020 р. в частині перегляду ОСОБА_1 відсоткового співідношення призначеного щомісячного довічного грошового утримання від суддівської винагороди судді, працюючого на відповідній посаді з 52 % до 50%.

Зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити здійснити ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 19 лютого 2020 р. відповідно до довідки від 19.02.2020 року № 4-35/0346, виданої ТУ ДСА у Вінницькій області з розрахунку 52 % від суддівської винагороди судді Козятинського міськрайонного суду та виплатити недоплачені кошти щомісячного довічного грошового утримання.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код за ДРФО - НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір 454 (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код за ДРФО - НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, ).

Повний текст рішення виготовлено : 20.10.2021 р.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна