Справа № 460/7338/21
Суддя: Н.С. Гудима
Дата ухвалення: 2021-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 жовтня 2021 року м. Рівне №460/7338/21
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Гудими Н.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

Керівника Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави, в особі Рівненської обласної державної адміністрації
доОстрозької міської ради
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

Керівник Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Рівненської обласної державної адміністрації звернувся до суду з позовом до Острозької міської ради про визнання протиправною бездіяльності щодо незабезпечення проведення робіт з винесення меж ентомологічного заказника місцевого значення "Розвазький", закріплення їх в натурі та встановлення інформаційно-охоронних знаків встановленого зразку та зобов`язання забезпечити проведення таких робіт.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що на території Острозької об`єднаної територіальної громади Рівненського району Рівненської області знаходиться об`єкт природно-заповідного фонду ентомологічний заказник місцевого значення "Розвазький", межі якого не винесено та не закріплено в натурі (на місцевості). Наголошено, що на Острозьку міську раду як правонаступника Хорівської сільської ради покладається обов`язок із вчинення дій щодо організації і встановлення меж ентомологічного заказника місцевого значення "Розвазький" загальною площею 5 га (замовлення проекту землеустрою та здійснення контролю за його виготовленням). Однак упродовж 37 років з моменту створення заказника та 12 років з часу видачі охоронного зобов`язання, землевласником (відповідачем) не вжито заходів щодо організації проведення робіт із винесення меж заповідного урочища. Вважає, що звернення прокурора до суду з цим позовом обумовлено необхідністю відновлення та захисту порушених інтересів держави, які полягають у неухильному дотриманні режиму охорони та використання об`єкта природно-заповідного фонду. З таких підстав, просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 22.06.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позов, хоча позовну заяву та ухвалу суду від 22.06.2021 отримав 10.08.2021 (а.с.43). Про причини неподання відзиву не повідомив, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, в порядку ч.6 ст.162 КАС України.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, то відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши позовну заяву та матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив таке.

Здолбунівською окружною прокуратурою під час вивчення стану законності у сфері охорони навколишнього природного середовища на підвідомчій території виявлено факт порушення законодавства в сфері охорони об`єкта природно-заповідного фонду.

Так, на території Острозької об`єднаної територіальної громади Рівненського району Рівненської області знаходиться об`єкт природно-заповідного фонду ентомологічний заказник місцевого значення "Розвазький", межі якого не винесено та не закріплено в натурі (на місцевості).

Ентомологічний заказник місцевого значення "Розвазький" створений рішенням облвиконкому №343 від 22.11.1983 (зі змінами внесеними рішенням облвиконкому №98 від 18.06.1991) (а.с.15).

Охоронним зобов`язанням №76 ЗМЗ від 16.09.2008 ентомологічний заказник місцевого значення "Розвазький" передано під охорону Хорівській сільській раді Острозького району. Відповідно до охоронного зобов`язання Хорівській сільській раді передається під охорону та дотримання встановленого режиму територія ентомологічного заказника місцевого значення "Розвазький" площею 5 га.

16.09.2008 в.о.начальника державного управління охорони навколишнього природного середовища в Рівненській області затверджено Положення про ентомологічний заказник місцевого значення "Розвазький", відповідно до якого метою створення заказника є збереження крутих схилів, де розмножуються дикі комахи, джмелі, бджоли. Згідно з п.1.5 Положення межі заказника "Розвазький" переносяться в натуру (на місцевості)з встановленням інформаційних та охоронних знаків, а також наносяться на планово-картографічні матеріали лісовпорядкування. Рішення цих питань покладається на Хорівську сільську раду (а.с.18-22).

Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області №10-17-0.3-2604/2-21 від 27.05.2021 проект землеустрою щодо організації і встановлення меж території ентомологічного заказника місцевого значення "Розвазький" до Державного фонду документації із землеустрою не надходив (а.с.23).

Поряд з цим, як свідчить зміст листа Рівненської обласної державної адміністрації від 18.05.2021, звернень від Хорівської сільської ради щодо виділення коштів на розроблення проекту землеустрою по встановленню меж ентомологічного заказника місцевого значення "Розвазький" до адміністрації не надходило (а.с.33).

Водночас, згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України №722-р від 12.06.2020 "Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Рівненської області" Хорівська територіальна громада увійшла до складу Острозької міської об`єднаної територіальної громади. Відтак, Острозька міська рада є правонаступником Хорівської сільської ради.

Вважаючи, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у незабезпеченні проведення робіт з винесення меж території ентомологічного заказника, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Статтею 3 Закону України Про природно-заповідний фонд передбачено, що до природно-заповідного фонду України належать: природні території та об`єкти - природні заповідники, біосферні заповідники, національні природні парки, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища; штучно створені об`єкти - ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, пам`ятки природи, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва. Заказники, пам`ятки природи, ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки та парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва залежно від їх екологічної і наукової, історико-культурної цінності можуть бути загальнодержавного або місцевого значення.

Згідно з ч.3 ст.53 вказаного Закону рішення про організацію чи оголошення територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та встановлення охоронних зон територій та об`єктів природно-заповідного фонду приймається Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами.

Відповідно до ч.5 ст.53 Закону України Про природно-заповідний фонд України території та об`єкти природно-заповідного фонду або їх частини, що створюються чи оголошуються без вилучення земельних ділянок, що вони займають, передаються під охорону підприємствам, установам, організаціям і громадянам обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища з оформленням охоронного зобов`язання.

Згідно з ч.2 та ч.3 ст. 60 вказаного Закону охорона територій та об`єктів природно-заповідного фонду інших категорій покладається на підприємства, установи та організації, у віданні яких вони перебувають. У разі необхідності їх охорона може покладатися на служби державної охорони розташованих поблизу природних заповідників, біосферних заповідників, національних природних парків та регіональних ландшафтних парків.

Органи місцевого самоврядування, місцеві державні адміністрації, виконавчі органи місцевого самоврядування сприяють охороні й збереженню територій та об`єктів природно-заповідного фонду, виконанню покладених на них завдань.

Згідно з ч.4 ст.7 Закону України Про природно-заповідний фонд України межі територій та об`єктів природно- заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

У статті 20 Закону України Про землеустрій вказано, що землеустрій проводиться в обов`язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі встановлення в натурі (на місцевості) меж земель, обмежених у використанні і обмежених (обтяжених) правами інших осіб (земельні сервітути).

Підставою для здійснення землеустрою, відповідно до ст. 22 Закону України Про землеустрій є рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою, укладені договори між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою, судові рішення.

Відповідно до ч.4 ст.47 Закону України Про землеустрій проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів визначають місце розташування і розміри земельних ділянок, власників земельних ділянок, землекористувачів, у тому числі орендарів, межі територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого (округи і зони санітарної (гірничо-санітарної) охорони), рекреаційного та історико-культурного (охоронні зони) призначення, водоохоронних зон та прибережних захисних смуг, смуг відведення та берегових смуг водних шляхів, а також встановлюють режим використання та охорони їх територій.

Статтею 47 вказаного Закону також визначено, що рішення про затвердження проектів землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон одночасно є рішенням про встановлення меж таких територій.

Повноваження органів місцевого самоврядування у сфері регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища визначені п.п.9, 10 ст. 33 Закону України Про місцеве самоврядування, згідно з якою до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать такі делеговані повноваження, як організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою; здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою.

Статтею 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні визначено виключну компетенцію сільських, селищних, міських рад.

Так, пунктами 34, 37 ч.1 ст.26 цього Закону встановлено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання: щодо регулювання земельних відносин; прийняття рішень про організацію територій і об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та інших територій, що підлягають особливій охороні.

Отже, прийняття рішень про організацію територій і об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та інших територій, що підлягають особливій охороні, входить до повноважень міських рад і передбачає, зокрема забезпечення проведення робіт з винесення меж пам`яток природи місцевого значення та закріплення їх в натурі (на місцевості).

Статтею 25 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні визначено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до ст.19 Закону України Про землеустрій до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері землеустрою на території сіл, селищ, міст належать: організація і здійснення землеустрою; здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою; координація здійснення землеустрою та контролю за використанням і охороною земель комунальної власності; інформування населення про заходи, передбачені землеустроєм; вирішення інших питань у сфері землеустрою відповідно до закону.

При цьому, в силу вимог п. "в" ч.2 ст.25 цього Закону до документації із землеустрою належать проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів.

Відповідно до ст.1 Закону України Про землеустрій заходи із землеустрою - передбачені документацією із землеустрою роботи щодо раціонального використання та охорони земель, формування та організації території об`єкта землеустрою з урахуванням їх цільового призначення, обмежень у використанні та обмежень (обтяжень) правами інших осіб (земельних сервітутів), збереження і підвищення родючості ґрунтів.

Землеустрій - сукупність соціально-економічних та екологічних заходів, спрямованих на регулювання земельних відносин та раціональну організацію території адміністративно-територіальних одиниць, суб`єктів господарювання, що здійснюються під впливом суспільно-виробничих відносин і розвитку продуктивних сил.

Відповідно до п. в ст. 2 вказаного Закону, яка регулює питання призначення землеустрою, землеустрій забезпечує, зокрема встановлення і закріплення на місцевості меж адміністративно-територіальних одиниць, територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, меж земельних ділянок власників і землекористувачів.

Таким чином, до повноважень, зокрема, міських рад належить прийняття рішень про організацію територій і об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та інших територій, що підлягають особливій охороні; здійснення землеустрою, що включає в себе, зокрема встановлення і закріплення на місцевості територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що на відповідача покладено обов`язок із організації проведення робіт з винесення меж території ентомологічного заказника місцевого значення "Розвазький" площею 5 га, закріплення їх в натурі (на місцевості) та встановлення інформаційно-охоронних знаків встановленого зразка.

Поряд з цим, як свідчить зміст листа Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області від 27.05.2021 землевпорядна документація на вказаний об`єкт природно-заповідного фонду, не виготовлялася (а.с.23).

Системний аналіз вказаних норм та обставини справи в їх сукупності дають підстави для висновку, що відповідачем не було вжито заходів по винесенню меж ентомологічного заказника місцевого значення "Розвазький" площею 5 га та не закріплено їх в натурі, що фактично унеможливлює його збереження та охорону, підтримання екологічного балансу, створює ризик використання земельної ділянки не за цільовим призначенням. Тобто, у спірних правовідносинах відповідач діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що визначені чинним законодавством, чим допустив протиправну бездіяльність.

Жодних доказів протилежного відповідачем суду не надано, матеріали справи не містять та судом не здобуто.

З огляду на наведене, Острозьку міську раду слід зобов`язати забезпечити проведення робіт із винесення меж ентомологічного заказника місцевого значення "Розвазький" площею 5 га, закріплення їх в натурі (на місцевості) та встановлення інформаційно-охоронних знаків встановленого зразка.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не виконав процесуального обов`язку доказування своєї позиції та ухилився від доведення правомірності своєї поведінки у спірних правовідносинах, оскільки ні відзиву, ні доказів на спростування встановлених судом обставин не подав. Натомість, доводи позивача відповідають обставинам справи та ґрунтуються на нормах матеріального закону.

За встановлених в ході розгляду справи обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підтверджені належними і допустимими доказами, а тому підлягають до задоволення повністю.

Враховуючи положення ст.139 КАС України, за відсутності витрат позивача суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, у суду відсутні підстави для стягнення судових витрат.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Керівника Здолбунівської окружної прокуратури (пр-кт Незалежності, 18а, м.Острог, Рівненська область, ) в інтересах держави в особі Рівненської обласної державної адміністрації (майдан Просвіти, 1, м.Рівне, 33028, ) до Острозької міської ради (вул. Героїв Майдану, 4, м. Острог, Рівненська область, 35800, ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Острозької міської ради Рівненського району Рівненської області щодо незабезпечення проведення робіт з винесення меж ентомологічного заказника місцевого значення "Розвазький", закріплення їх в натурі та встановлення інформаційно-охоронних знаків встановленого зразку.

Зобов`язати Острозьку міську раду Рівненського району Рівненської області забезпечити проведення робіт із винесення меж ентомологічного заказника місцевого значення "Розвазький" площею 5 га, закріплення їх в натурі (на місцевості) та встановлення інформаційно-охоронних знаків встановленого зразка.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 18 жовтня 2021 року

Суддя Н.С. Гудима