Справа № 640/21950/20
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2021-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2021 року м. Київ № 640/21950/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Шевченко Н. М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа Національний військово-медичний центр «Головний військовий клінічний госпіталь» про визнання протиправними дій та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовною заявою до Міністерства оборони України (відповідач, Міноборони), третя особа Національний військово-медичний центр «Головний військовий клінічний госпіталь», в якій просить суд:

визнати протиправними дії Міноборони в особі комісії з питань розгляду матеріалів, пов`язаних із визначенням учасників бойових дій, учасників війни та спірних питань щодо зарахування до вислуги років окремих періодів військової служби щодо не надання статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 ;

визнати протиправним та скасувати рішення комісії Міноборони з питань розгляду матеріалів, пов`язаних із визначенням учасників бойових дій, учасників війни та спірних питань щодо зарахування до вислуги років окремих періодів військової служби про відмову в наданні статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 , оформлене протоколом № 9 від 12.06.2020;

зобов`язати комісію Міноборони з питань розгляду матеріалів, пов`язаних із визначенням учасників бойових дій, учасників війни та спірних питань щодо зарахування до вислуги років окремих періодів військової служби прийняти рішення про надання статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач виконувала обов`язки, пов`язані із захистом незалежності, суверенітету, територіальної цілісності України, перебуваючи в районі антитерористичної операції, з огляду на що, набула право на рівні з іншими на отримання статусу учасника бойових дій. Неврахування характеру виконуваних обов`язків відповідачем, ОСОБА_1 вважає дискримінацією.

У відзиві відповідач звертає увагу на те, що ОСОБА_1 перебувала в районі антитерористичної операції в якості працівника Міністерства оборони України, а не військовослужбовця, натомість, п. 19 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не застосовується, з огляду на що, підстави для задоволення позову відсутні.

Вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 з 09.02.2017 прийнята на роботу за строковим трудовим договором сестрою медичного відділення НВМКЦ «ГВКГ». З 01.03.2017 ОСОБА_1 переведена на посаду сестри нейрохірургічного відділення клініки до укомплектування цієї посади військовослужбовцем.

У 2019 році позивач звернулась із заявою про направлення її бойовим медиком для участі у здійсненні заходів забезпечення національної безпеки і оборони, відсічи і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

Відповідно до розпорядження Міністерства оборони, яке міститься в листі № 510/4/10265 від 23.12.2019 позивача направлено у ВЧ НОМЕР_1 для несення служби.

У подальшому, відповідно до посвідчення про відрядження № 2 від 08.01.2020 позивач відряджена з 10.01.2020 до ВЧ НОМЕР_1 для участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони на території Донецької та Луганської областей.

Згідно з витягом із наказу ВЧ НОМЕР_1 № 9 від 10.01.2020 ОСОБА_1 допустили до тимчасового виконання обов`язків за посадою бойового медика евакуаційного взводу з 10.01.2020.

У період з 10.01.2020 по 12.03.2020 позивач брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, перебуваючи в районах проведення антитерористичної операції. Згадана інформація зафіксована у довідці Міністерства оборони України від 31.03.2020 № 6/1620.

Як зазначає позивач, з чим погоджується представник відповідача, протокольним рішенням № 9 від 12.06.2020 комісія Міноборони відмовила ОСОБА_1 у наданні статусу учасника бойових дій.

Не погоджуючись з такою відмовою, ОСОБА_1 звернулась із позовом. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 17 Конституції України Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Пунктом 19 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції до 25.07.2018) визначено, що учасниками бойових дій визнаються: військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо соціального захисту постраждалих учасників Революції Гідності та деяких інших осіб» (Закон № 2443) внесено зміни до п. 19 ст. 6 згаданого Закону та виключено з переліку осіб, які визнаються учасниками бойових дій працівників Збройних Сил України.

З 25.07.2018 редакція п. 19 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» викладена наступним чином: «учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів».

Наказом Міністерства оборони України № 337 від 27.05.2014 зі змінами та доповненнями затверджено, поміж інших, Тимчасовий перелік штатних посад рядового, сержантського і старшинського складу з урахуванням тих, на які дозволяється призначити військовослужбовців-жінок, та відповідних їм військових звань і тарифних розрядів посад.

Серед згаданого переліку бойовий медик взводу та старший бойовий медик, яким відповідають звання молодшого сержанта та сержанта відповідно.

Оскільки сторонами визнається та обставина, що ОСОБА_1 фактично допущена до виконання обов`язків бойового медика, яким може бути лише військовослужбовець, який досяг звання молодшого сержанта, суд критично сприймає доводи відповідача стосовно вищевикладених змін до законодавства.

У даному випадку позивача допущено до виконання обов`язків, які за характером повністю відповідають п. 19 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у поточній редакції, що дозволяє дійти до висновку про наявність передумов для визнання її учасником бойових дій.

Постановою Кабінету Міністрів України № 413 від 20.08.2014 затверджено Порядок надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення (Порядок № 413).

Цей Порядок визначає процедуру надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, та категорії таких осіб (п. 1 Порядку № 413).

За змістом п. 2 Порядку № 413 статус учасника бойових дій надається: військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, Державної кримінально-виконавчої служби, співробітникам Служби судової охорони, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Пунктом 4 Порядку № 413 регламентовані документи, на підставі яких комісією приймається рішення про надання статусу учасника бойових дій.

Наказом Міністерства оборони України № 122 від 16.04.2020 затверджено положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни (Положення № 122) та Інструкцію про порядок видачі в Міністерстві оборони України посвідчень учасника бойових дій, нагрудних знаків "Ветеран війни - учасник бойових дій" та листів талонів на право одержання проїзних квитків з 50-відсотковою знижкою їх вартості (Інструкція № 122).

Підставою для видачі посвідчення учасника бойових дій, нагрудного знака та листів талонів є рішення (витяг з протоколу) комісій Міноборони, Генерального штабу Збройних Сил України (далі - Генеральний штаб), Адміністрації ДССТ, військових частин НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , командувань видів Збройних Сил України, оперативних командувань "Північ", "Південь", "Схід" та "Захід" (далі - оперативні командування) з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій (далі - Комісії) або рішення міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (п. 2 Інструкції № 122).

Зі змістом п. 3 Інструкції № 122 Посвідчення учасника бойових дій, нагрудні знаки та листи талонів видаються, поміж іншого, працівникам Збройних Сил України та ДССТ, особам, звільненим з військової служби (роботи), які набули право на отримання статусу під час проходження військової служби (роботи) у Збройних Силах України та ДССТ, колишнім партизанам та підпільникам, особам, які брали участь у всіх формах збройної боротьби за незалежність України у XX столітті у складі Української повстанської армії, Української повстанчої армії отамана Тараса Боровця (Бульби) "Поліська Січ", Української народної революційної армії (УНРА), Організації народної оборони "Карпатська Січ", Української військової організації (УВО), збройних підрозділів Організації українських націоналістів і відповідно до Закону України "Про правовий статус та вшанування пам`яті борців за незалежність України у XX столітті" визнані борцями за незалежність України у XX столітті, - обласними та Київським міським військовими комісаріатами (обласними та Київським міським територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки) за місцем реєстрації таких осіб (перебування на військовому обліку).

Відповідно до п. 1 Положення № 122 Комісії створюються:

у Міністерстві оборони України (далі - Міноборони) - з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни;

у Генеральному штабі Збройних Сил України (далі - Генеральний штаб), Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту (далі - Адміністрація ДССТ), військових частинах НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , командуваннях видів Збройних Сил України, оперативних командуваннях "Північ", "Південь", "Схід" та "Захід" (далі - оперативні командування) - з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій (далі - Комісії).

За змістом п. 6 Положення № 122 На Комісію Міноборони покладається вирішення питань про визнання:

а) учасниками бойових дій:

відповідно до пунктів 1 - 5, 7 - 18 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";

відповідно до пункту 19 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" осіб із числа:

військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних) Збройних Сил України, які проходять (проходили) військову службу в апараті Міноборони, органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах та організаціях безпосереднього підпорядкування Міноборони;

осіб, звільнених зі Збройних Сил України, які набули право на визнання їх учасниками бойових дій під час проходження військової служби в апараті Міноборони, органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах та організаціях безпосереднього підпорядкування Міноборони.

Згідно з пп. 4 п. 13 Положення № 122 Комісії приймають рішення про надання особам статусу учасника бойових дій на підставі таких документів: для військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних) Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення не менше ніж 30 календарних днів:

довідка про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України;

витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції;

витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції;

документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції;

інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення.

За висновком суду, оскільки позивач брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки у період з 10.01.2020 по 12.03.2020, виконувала обов`язки бойового медика, яким може бути лише військовослужбовець, натомість, набула право на соціальні гарантії, передбачені ст. 18 Конституції України, а також отримала довідку № 6/1620 від 31.03.2020, яка є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій, наявні підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 241 247, 255, 293, 295 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В :

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа Національний військово-медичний центр «Головний військовий клінічний госпіталь» про визнання протиправними дій та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Міністерства оборони України в особі комісії з питань розгляду матеріалів, пов`язаних із визначенням учасників бойових дій, учасників війни та спірних питань щодо зарахування до вислуги років окремих періодів військової служби щодо не надання статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 .

3. Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів, пов`язаних із визначенням учасників бойових дій, учасників війни та спірних питань щодо зарахування до вислуги років окремих періодів військової служби про відмову в наданні статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 , оформлене протоколом № 9 від 12.06.2020.

4. Зобов`язати Міністерство оборони України, в особі комісії, прийняти рішення про надання статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 .

5. Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ).

Відповідач: Міністерство оборони України (пр-т Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168, ).

Третя особа: Національний військовий-медичний клінічний центр «Головний Військовий Клінічний Госпіталь» (вул. Госпітальна, 18, м. Київ, 01133, ).

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України та може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Н.М. Шевченко