Справа № 500/627/21
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2021-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2021 рокуЛьвівСправа № 500/627/21 пров. № А/857/9458/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Глушка І.В., Матковської З.М.,

при секретарі судового засідання: Пославському Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2021 року (суддя Баранюк А.З., ухвалене в м. Тернополі) у справі № 500/627/21 за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Тернопільській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "РОЯЛ ГРУП ТРЕЙД про накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку,-

В С Т А Н О В И В:

12.02.2021 Головне управління ДПС в Тернопільській області звернулося в суд з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "РОЯЛ ГРУП ТРЕЙД в якому просить накласти арешт на кошти та інші цінності відповідача, що знаходяться в банку Товариства з обмеженою відповідальністю "РОЯЛ ГРУП ТРЕЙД у розмірі податкового боргу в сумі 63169,53 грн.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив позивач- Головне управління ДПС в Тернопільській області, який у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Зокрема, апелянт в апеляційній скарзі зазначає, що на підставі рішення «Про опис майна у податкову заставу» Головного управління ДФС у Тернопільській області від 24.09.2018 року №8122/10/19-00-17- 14/19473, податковим керуючим складено акт опису майна ТОВ «РОЯЛ ГРУП ТРЕЙД» від 23.12.2019 року за №35 (згідно якого встановлено відсутність майна, що може бути описано в податкову заставу). Актом від 23.12.2019 року №510, засвідчено факт відсутності платника податків за податковою адресою. Також, відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження, та витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за відповідачем не виявлено зареєстрованих транспортних засобів та нерухомого майна. Апелянт зазначає, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 16.04.2019 року по справі №500/677/19 задоволено позов Головного управління ДФС у Тернопільській області до ТОВ «РОЯЛ ГРУП ТРЕЙД» про стягнення податкового боргу у розмірі - 63169,53грн. Вказує, що контролюючим органом здійснювались заходи на погашення заборгованості, а саме було виставлено інкасове доручення (розпорядження) від 18.11.2019 року №165133-54. Однак, зазначене інкасове доручення повернене без виконання. А відтак, у зв`язку із несплатою сум грошових та/або податкових зобов`язань у податкового органу виникає право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно га/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу. А відтак, апелянт зазначає, що оскільки у відповідача відсутнє майно, яке б можна було використати як джерело погашення податкового боргу в розумінні приписів п. 87.2 ст. 87 Податкового кодексу України, а в контролюючого органу наявне право на стягнення суми боргу у розмірі 63169,53грн., відтак апелянт вважає, що суд першої інстанції дійшов до неправильних висновків про відмову в задоволенні позову.

В судовому засіданні представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримав, просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове про задоволення позову.

Відповідач повідомлявся судом про судові засідання 16.09.2021, та 07.10.2021, однак, поштові відправлення повернулись на адресу суду з відміткою адресат відсутній, що в силу положень ч.11 ст. 126 КАС України вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином.

Протокольною ухвалою суду від 16.09.2021 продовжено строк розгляду справи на 15 днів.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача та представника апелянта, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Роял Груп Трейд" зареєстроване органами державної реєстрації, як юридична особа, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 16.04.2019 року у справі №500/677/19 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Роял Груп Трейд" шляхом стягнення коштів з рахунків в банках обслуговуючих відповідача заборгованість перед бюджетами та державними цільовими фондами в сумі 63169,53грн.

Відповідно до довідки про наявність податкового боргу у відповідача наявна заборгованість перед бюджетами та державними цільовими фондами в сумі 63169,53 грн (63100,00 грн штрафні санкції, 69,53 грн пеня) в тому числі по платежах: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів у сумі 62080,00 грн (штрафні санкції); податок на прибуток у сумі 1034,60 грн (1020,00 грн штрафні санкції, 14,60 грн пеня); податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді зарплати у сумі 54,93 грн (пеня).

Як вбачається з матеріалів справи заборгованість по податку на додану вартість виникла у зв`язку з несплатою узгодженого податкового зобов`язання нарахованого відповідно до податкового повідомлення-рішення № від 18.07.2018 на суму 62080,00 грн, винесеного на підставі акта перевірки №3555/19-00-12-07/41133516 від 14.06.2018, яким встановлено порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН від 31 до 60 календарних днів. Та заборгованість по податку на прибуток виникла у зв`язку з несплатою узгодженого податкового зобов`язання нарахованого відповідно до податкового повідомлення-рішення № від 22.12.2018 на суму 1020,00 грн, винесеного на підставі акта перевірки №5963/19-00-54-07/41133516 від 13.11.2018, яким встановлено порушення у вигляді неподання податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 3 (три) квартали 2018 року. Також нараховано пеню за несвоєчасну сплату за період з 26.11.2018 по 26.12.2018 в сумі 14,60 грн.

Заборгованість з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати виникла у зв`язку з несвоєчасною сплатою податкового зобов`язання, відповідно нарахована пеня за період з 03.08.2018 по 31.01.2019 в сумі 54,93 грн.

Відтак, з метою забезпечення виконання відповідачем грошових зобов`язань перед бюджетом та погашення ним податкового боргу, позивач звернувся до суду та просить накласти арешт на кошти та інші цінності, що знаходяться у банку у розмірі податкового боргу в сумі 63169, 53 грн.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, та не погашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Як вже зазначалось вище, за відповідачем обліковується заборгованість у розмірі податкового боргу в сумі 63169,53 грн.

Зі змісту положень ПК України вбачається, що способом забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом, є податкова застава (підпункт 14.1.155 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Згідно з пунктом 87.2 статті 87 ПК України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до пункту 89.3 статті 89 ПК України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.

Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пункту 89.8 статті 89 ПК України контролюючий орган зобов`язаний безоплатно зареєструвати податкову заставу у відповідному державному реєстрі.

З системного аналізу наведених норм слідує, що з моменту виникнення у платника податків податкового боргу виникає податкова застава, як спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання, не сплаченого у встановлений строк. При цьому контролюючий орган з метою встановити наявне у платника податків майно, на яке поширюється право податкової застави, складає опис такого майна.

Контролюючим органом на виконання заходів стягнення податкового боргу вчинені всі дії на встановлення наявності у відповідача майна.

Так, на підставі рішення «Про опис майна у податкову заставу» Головного управління ДФС у Тернопільській області від 24.09.2018 року №8122/10/19-00-17- 14/19473, податковим керуючим складено акт опису майна ТОВ «РОЯЛ ГРУП ТРЕЙД» від 23.12.2019 року за №35 (згідно якого встановлено відсутність майна, що може бути описано в податкову заставу). Актом від 23.12.2019 року №510, засвідчено факт відсутності платника податків за податковою адресою. Також, відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження, та витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за відповідачем не виявлено зареєстрованих транспортних засобів та нерухомого майна.

Отже, наявні у справі письмові докази свідчать про те, що у відповідача відсутнє майно, яке може бути джерелом погашення податкового боргу.

Вирішуючи питання наявності в даному випадку законодавчих підстав для накладення арешту на кошти на інші цінності відповідача, суд враховує наступне.

Загальна процедура і підстави застосування адміністративного арешту контролюючими органами визначені статтею 94 ПК України.

Визначення адміністративного арешту, як виняткового способу забезпечення виконання обов`язків платника податків, наведене в пункті 94.1 статті 94 ПК, за своїм змістом однаково охоплює як арешт коштів, так і арешт іншого майна.

Арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин: платник податків порушує правила відчуження майна, що перебуває у податковій заставі; фізична особа, яка має податковий борг, виїжджає за кордон; платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу; відсутні дозволи (ліцензії) на здійснення господарської діяльності, а також у разі відсутності реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством; відсутня реєстрація особи як платника податків у контролюючому органі, якщо така реєстрація є обов`язковою відповідно до цього Кодексу, або коли платник податків, що отримав податкове повідомлення або має податковий борг, вчиняє дії з переведення майна за межі України, його приховування або передачі іншим особам; платник податків відмовляється від проведення перевірки стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі; платник податків не допускає податкового керуючого до складення акта опису майна, яке передається в податкову заставу.

Арешт коштів на рахунку платника податків відповідно до абзацу другого підпункту 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 ПК України здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Відповідно до підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Наведена законодавча норма встановлює одночасно як право контролюючого органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження. Такими підставами є: 1) відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг; 2) недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; 3) майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Разом з тим, сума коштів, на яку накладається арешт, не повинна перевищувати суму податкового боргу, право на стягнення якої наявне в органу державної податкової служби на момент прийняття судом рішення про застосування адміністративного арешту. Тобто, арешт може стосуватися лише тих коштів, які є необхідними для виконання певних зобов`язань платника податків.

Отже, ПК України визначені вичерпні правові підстави для звернення податкового органу до суду з заявою про застосування адміністративного арешту коштів на рахунках платника податків.

Враховуючи наведене, за умови відсутності/недостатності майна, за рахунок якого можливо погашення податкового боргу, згідно з положенням підпункту 20.1.33, пункту 20.1. статті 20 ПК України контролюючому органу надається право звертатися до суду з позовом про накладення арешту на кошти платника податків.

Таким чином підставою для накладення арешту на кошти та інші цінності платника податків, що знаходяться в банку, є сукупність таких обставин, як наявність у платника податкового боргу та відсутність (недостатність) у платника майна, достатнього для погашення такого боргу.

Необхідно зазначити, що норма підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України є імперативною і обов`язковою до виконання.

Норми підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 та пункту 94.2 статті 94 ПК України не заперечують за змістом одна одну, оскільки регулюють різні правовідносини. Норми пункту 94.2 ПК України визначають загальні підстави для застосування арешту як майна, так і коштів платника податків. Натомість підпункт 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України регулює інше коло суспільних відносин, а саме питання накладення арешту виключно на кошти платника податків та інші цінності, що знаходяться у банках, причому в специфічній ситуації - за відсутності достатнього для погашення податкового боргу майна.

Таким чином, законодавець передбачив два види арешту майна в залежності від підстав та порядку його застосування: адміністративний арешт майна, в тому числі грошових коштів на банківському рахунку, як спосіб забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом, який в залежності від виду майна застосовується за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу або судовим рішенням; арешт коштів та інших цінностей платника податків, що знаходяться у банку, який застосовується за рішенням суду як спосіб забезпечення погашення податкового боргу, підставою для застосування якого є відсутність або недостатність у платника податків майна для погашення податкового боргу.

Разом з тим, сума коштів, на яку накладається арешт, не повинна перевищувати суму податкового боргу, право на стягнення якої наявне в органу державної податкової служби на момент прийняття судом рішення про застосування адміністративного арешту. Тобто, арешт може стосуватися лише тих коштів, які є необхідними для виконання певних зобов`язань платника податків, зокрема, щодо погашення податкового боргу.

Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 06.02.2020 у справі №826/8691/16 та від 24.04.2020 у справі №802/2067/15-а, від 30.04.2020 у справі №813/3003/14, від 14.05.2020 у справі №820/5660/16, які в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховуються апеляційним судом під час вирішення наведеного спору.

Таким чином, оскільки у відповідача наявний податковий борг та відсутнє майно, яке може бути джерелом погашення податкового боргу, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для накладення арешту на кошти та інші цінності відповідача, що знаходяться в банку у розмірі податкового боргу в сумі 63169,53 грн., а відтак позовні вимоги контролюючого органу слід задовольнити.

Згідно ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи.

Таким чином, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та неповного з`ясування обставин справи, через що оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення позову.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Тернопільській області задовольнити.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2021 року у справі № 500/627/21 скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Накласти арешт на кошти та інші цінності що знаходяться в банку, Товариства з обмеженою відповідальністю "РОЯЛ ГРУП ТРЕЙД" () у розмірі податкового боргу в сумі 63169 (шістдесят три тисячі сто шістдесят дев`ять гривень) 53 копійки.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

На постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді І. В. Глушко
З. М. Матковська
Повне судове рішення складено 18.10.2021