Справа № 140/3202/21
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2021-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 рокуЛьвівСправа № 140/3202/21 пров. № А/857/12387/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Обрізка І.М., Шинкар Т.І.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 01 червня 2021 року у справі № 140/3202/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання рішення від 10.12.2020 № 50 протиправним та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років в розмірі 80% від суми місячної заробітної плати, без обмеження її максимальним розміром, на підставі довідки Миколаївської обласної прокуратури про розмір заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсій від 08.10.2020 року № 21-401 вих-20, починаючи з 01.10.2020 року, відповідно до частини 20 статті 86 3акону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 01 червня 2021 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 10.12.2020 року № 50 в частині зменшення процентного розміру пенсії ОСОБА_1 з 80% до 60 % від суми місячної заробітної плати.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_1 з 01 жовтня 2020 року перерахунок та виплату пенсії (з урахуванням раніше виплачених сум) в розмірі 80 відсотків від суми місячної заробітної плати на підставі довідки Миколаївської обласної прокуратури від 08.10.2020 №21-401вих20.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Приймаючи рішення у вказаній справі, суд першої інстанції виходив з того, що безпідставним є застосування до спірних правовідносин норм Закону №1697-VІІ в частині визначення відсоткового розміру пенсії, оскільки вказаний Закон поширює свою дію на працівників прокуратури, яким пенсія призначена та виплачується саме за нормами цього Закону з дати набрання ним чинності.

Щодо обмеження пенсії максимальним розміром суд першої інстанції керувався правовою позицією Верховного Суду, відповідно до якої положення норм чинного законодавства, якими обмежувався максимальний розмір пенсії, не визнавались у встановленому порядку Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), отже, є чинними і підлягають виконанню.

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив позивач, який просить рішення суду першої інстанції змінити, виклавши абзац 3 резолютивної частини в наступній редакції:

«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_1 з 01 жовтня 2020 року перерахунок та виплату пенсії (з урахуванням раніше виплачених сум) в розмірі 80 відсотків від суми місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Миколаївської області від 08.10.2020 року № 21-40 вих-20 без обмеження граничного розміру."

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, позивач зазначає те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив в задоволенні позовних вимог в частині проведення перерахунку пенсії без обмеження пенсії максимальним розміром, оскільки, згідно з чинним законодавством та практикою Верховного Суду, розмір пенсії позивача не має обмежуватись максимальним розміром.

Позиція відповідача зводиться до того, що розмір пенсії колишнім працівникам прокуратури обмежується максимальним розміром, який визначається, відповідно до чинного законодавства, тому, підстави для виплати позивачу пенсії без обмеження її максимальним розміром відсутні.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що ОСОБА_1 з 23.05.2006 року перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за вислугу років, згідно зі статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ, яка призначена в розмірі 80% місячної заробітної плати.

Миколаївська обласна прокуратура 08.10.2020 року видала ОСОБА_1 довідку № 21-401вих.20 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій станом на 11.09.2020 року. Довідка видана відповідно до рішення Конституційного суду України від 26.03.2020 року № 6-р/2020.

Згідно з цією довідкою, розмір заробітної плати (грошового забезпечення) за нормами, чинними на 11.09.2020 року за відповідною (прирівняною) посадою старший прокурор відділу, яка прирівнюється до посади прокурор прокуратури, становить: посадовий оклад - 37836,00 грн, надбавка за вислугу років (20%) - 7567,20 грн, матеріальні допомоги (для оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань) (1/12) - 3783,60 грн х 2, всього 52970,40 грн.

30.10.2020, 13.11.2020 та 05.12.2020 позивач звертався до відповідача із заявами про перерахунок його пенсії на підставі зазначеної довідки.

ГУ ПФУ у Волинській області листом від 02.12.2020 року № 16826-16953/Б-02/8-0300/20 повідомило позивача про перерахунок з 01.10.2020 року пенсії позивача у розмірі 60 відсотків заробітної плати на посаді старшого прокурора відділу, яка прирівнюється до посади прокурора прокуратури. Розмір пенсійної виплати становить 17120,00 грн з жовтня 2020 року та 17690,00 грн з грудня 2020 року.

Оцінюючи правовідносини, що виникли між сторонами, апеляційний суд виходить з наступних міркувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи те, що вимоги апеляційної скарги зводяться до перегляду в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції стосовно позовних вимог про обмеження пенсії позивача граничним розміром, апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції тільки в частині цих вимог.

Згідно з абз. 6 ч. 15 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Апеляційний суд встановив те, що положення норм чинного законодавства, якими встановлено обмеження максимальним розміром пенсій, не визнавались у встановленому порядку Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), отже, є чинними а тому підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що, при здійсненні позивачу перерахунку пенсії, пенсійний орган обґрунтовано застосував обмеження максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами для осіб, що втратили працездатність, встановлене вищезгаданим нормативно-правовим актом.

Враховуючи викладене, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції правильно відмовив в задоволенні позовних вимог позивача, у яких позивач просив не застосувати до нарахованої йому пенсії обмеження граничним розміром.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення, в частині відмови в задоволенні позову, з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, в частині доводів апеляційної скарги, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції, в частині, що переглядалась, без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 01 червня 2021 року у справі № 140/3202/21, в частині відмови в задоволенні позову - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, за наявності яких постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді І. М. Обрізко
Т. І. Шинкар
Постанова складена 20.10.2021 року