Справа № 200/10191/21
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2021-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2021 р. Справа№200/10191/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В. за участю секретаря судового засідання Тігранян К.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Великоанадольський вогнетривкий комбінат» (1, 85721, Донецька область, Волноваський район, смт. Володимирівка, вул. Заводська, 1)

до Головного управління ДПС України у Донецькій області (, 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59)

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23 липня 2021 року № 8307/05-99-07-19

за участю представників:

від позивача: Хомяк Е.А. - за дов.

від відповідача: Голуб М.І. витяг з ЄДР

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Великоанадольський вогнетривкий комбінат» звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС України у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23 липня 2021 року № 8307/05-99-07-19.

Ухвалою від 13 серпня 2021 року суд відкрив провадження в адміністративній справі № 200/10191/21 та призначив підготовче засідання на 6 вересня 2021 року.

Ухвалою від 6 вересня 2021 року здійснив відкладення підготовчого засідання в адміністративній справі № 200/10191/21 за позовом Приватного акціонерного товариства «Великоанадольський вогнетривкий комбінат» (1, 85721, Донецька область, Волноваський район, смт. Володимирівка, вул. Заводська, 1) до Головного управління ДФС України у Донецькій області (, 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23 липня 2021 року № 8307/05-99-07-19 до 27 вересня 2021 року.

Під час судового засідання 27 вересня 2021 року судом було проголошено перерву до 11 жовтня 2021 року.

Ухвалою від 11 жовтня 2021 року суд продовжив строк підготовчого провадження в адміністративній справі № 200/10191/21 за позовом Приватного акціонерного товариства «Великоанадольський вогнетривкий комбінат» (1, 85721, Донецька область, Волноваський район, смт. Володимирівка, вул. Заводська, 1) до Головного управління ДПС України у Донецькій області (, 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23 липня 2021 року № 8307/05-99-07-19 на 30 днів та призначив підготовче засідання на 18 жовтня 2021 року.

Під час судового засідання 18 жовтня 2021 року суд усною ухвалою закрив підготовче засідання та призначив розгляд справи по суті у цей же день. Крім того, судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на реальність господарських операцій між позивачем та його контрагентами, які підтверджується документально, а висновки податкового органу не ґрунтуються на фактичних обставинах. Позивачем правомірно віднесено суми ПДВ по взаємовідносинам із його контрагентами у розмірі 8362961 грн., у т.ч. за липень 2019 року 1190751 грн., за серпень 2019 року 1531826 грн., за вересень 2019 року 1637098 грн., за жовтень 2019 року 237707 грн., за квітень 2020 року 673500 грн., за травень 2020 року 1300040 грн., за червень 2020 року 889876 грн., за липень 2020 року 600991 грн., за листопад 2020 року 301172 грн., а також правомірно відображено в бухгалтерському обліку кореспонденцію відповідних рахунків. Зазначає, що висновки податкового органу про нереальність господарських операцій з контрагентами протиправно ґрунтуються на даних, що містяться в податкових базах, та з огляду на довідкову інформацію, надану іншими податковими органами, що, в свою чергу, не є належними доказами в розумінні податкового законодавства, якими б встановлювались певні обставини, зокрема щодо наявності правопорушень з боку позивача, без дослідження первинних документів контрагентів, без залучення суб`єктів господарювання до зустрічної звірки тощо. Позивач є добросовісним платником податків, та чинне законодавство не пов`язує право платника на податковий кредит з повнотою відображення його контрагентами у своїй податковій звітності відповідних господарських операцій, з фактичною сплатою податків до бюджету, із дотриманням ними законодавчо встановлених умов здійснення господарської діяльності тощо. Внаслідок відсутності факту повторності (протягом 1095 днів) визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість, відповідачем протиправно застосовано до позивача штрафну (фінансову) санкцію (штраф) в розмірі 50% в сумі 4181481 грн. згідно з п. 123.1 ст.123 ПК України.

Відповідач у наданому відзиві на позовну заяву заперечує проти позовних вимог в повному обсязі, зазначає, що документи надані до перевірки по взаємовідносинам із контрагентами-постачальниками за період липень - вересень 2019 року у ТОВ «УКР АГРО ЛІМІТЕД» () на суму ризикового податкового кредиту 4227,9 тис. грн., за період вересень - жовтень 2019 року у ТОВ «НВП «УКРСПЕЦТЕХ» () на суму ризикового податкового кредиту 457,1 тис. грн.; за період квітень-липень 2020 року з ТОВ «АСТБУД» (код за ) на суму ризикового податкового кредиту 3464,4 тис. грн., за період листопад 2020 року з ТОВ «АРЕНТІС» (код за ) на суму ризикового податкового кредиту 301,2 тис. грн. не можуть за вимогами п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України вважатися документами для підтвердження даних податкового обліку і звітності ПрАТ «Великоанадольський вогнетривикий комбінат» (код ЄДПОУ 00191721). Фактично здійснено безпідставне документальне оформлення нереальних господарських операцій постачання і складено первині документи: «договори з додатками», «видаткова накладна», «акт надання послуг», «податкова накладна», «товарно-транспортна накладна», «платіжні доручення» та інші, які складено всупереч ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пп. 2.1, пп. 2.2 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, оскільки відсутній факт формування згідно зі ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» відповідного активу, як ресурсу контрольованого у результаті минулих подій внаслідок реального придбання у інших суб`єктів господарювання або власного виробництва. Тобто, відсутня господарська операція як певна дія або подія у визначенні ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в основі якої має бути дійсний рух певного активу.

Позивач до суду надав відповідь на відзив, де зазначає, що придбані у ТОВ «НВП «УКРСПЕЦТЕХ» та ТОВ «АСТБУД» товари були використані позивачем у його подальшій діяльності (в т.ч. шляхом використання у виробничому циклі, що підтверджується первинними та бухгалтерськими документами, наданими підприємством контролюючому органу до перевірки), а поставлена від ТОВ «УКР АГРО ЛІМІТЕД» сільськогосподарська продукція (пшениця та кукурудза) була реалізована за участю комісіонерів, залучених на договірних засадах, третім особам (за зовнішньоекономічними контрактами), що також відповідає цілям та засадам статутної діяльності позивача. Надані ПрАТ «ВАВК» документи та зазначені обставини підтверджують безпосередній взаємозв`язок придбаних послуг із його господарською діяльністю та містять докази, які підтверджують фактичне надання (отримання) таких послуг у контрагента - ТОВ «АРЕНТІС», а отже, зазначені господарські операції є такими, що спричинили настання реальних правових наслідків. Також зазначає, що відомості щодо наявності таких кримінальних проваджень взагалі не стосуються ПрАТ «ВАВК» чи правочинів, які стали предметом податкової перевірки, отже не спростовують реальність здійснення господарських операцій та правомірність формування ПрАТ «ВАВК» витрат по придбанню тмц/послуг у цих контрагентів-постачальників та, відповідно, податкового кредиту, а такі висновки контролюючого органу щодо неможливості фактичного та реального виконання умов договорів підприємства з його контрагентами (нереальності операцій) є необґрунтованими та такими, що суперечать вимогам чинного законодавства. Сам по собі факт порушення кримінального провадження щодо контрагента платника податків, в якому не винесено вироку суду або ухвали про закриття кримінального провадження із звільнення особи від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав в силу приписів частини 6 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України не є підставою для визнання спірних господарських операцій нереальними. Зазначає, що відповідачем не надано вироку чи іншого судового рішення, яке б набрало законної сили, щодо встановлення факту відсутності у контрагентів позивача мети на здійснення господарської діяльності та відсутності її реального здійснення. Отже, відсутні жодні докази чи встановлені у законний спосіб обставини щодо недобросовісності (винних дій) не тільки цього суб`єкту, але й безпосередньо ПрАТ «ВАВК», на якого контролюючим органом було протиправно поширено наслідки «нереальних», на думку останнього, правочинів.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд встановив наступне.

Приватне акціонерне товариство «Великоанадольський вогнетривкий комбінат», зареєстроване як юридична особа, включене до ЄДРПОУ за номером 00191721, перебуває на податковому обліку у відповідача, про що свідчить виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Судом встановлено, що відповідачем було проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача за період діяльності з 1 липня 2019 року по 31 жовтня 2019 року, з 1 квітня 2020 року по 31 серпня 2020 року, з 1 листопада 2020 року по 30 листопада 2020 року з питань достовірності формування та віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту в деклараціях з податку на додану вартість по взаємовідносинах з контрагентами-постачальниками: ТОВ «УКР АГРО ЛІМІТЕД» () за липень - вересень 2019 року, ТОВ «НВП «УКРСПЕЦТЕХ» () за вересень - жовтень 2019 року, ТОВ «АСТБУД» () за квітень - липень 2020 року, ТОВ «СХІДЛІС» () за серпень 2020 року, ТОВ «АРЕНТІС» () за листопад 2020 року, за результатами якої прийнято акт від 22 червня 2021 року № 6311/05-99-07-19/00191721.

За висновками акту встановлено порушення п. 44.1, п. 44.6 ст. 44, п. 85.2 ст. 85, пп. «а» п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 п. 200.1, п. 200.2, ст. 200 Податкового кодексу України (далі: ПК України), ст. 3, ст. 4, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 1.2 ст. 1, п. 2.1, п. 2.4, п. 2.13 ст. 2 «Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 8362961 грн., у т. ч. за липень 2019 року 1190751 грн., за серпень 2019 року 1531826 грн., за вересень 2019 року 1637098 грн., за жовтень 2019 року 237707 грн., за квітень 2020 року 673500 грн., за травень 2020 року 1300040 грн., за червень 2020 року 889876 грн.. за липень 2020 року 600991 грн., за листопад 2020 року 301172 грн.

Не погодившись з актом документальної позапланової виїзної перевірки від 22 червня 2021 року № 6311/05-99-07-19/00191721, позивач звернувся до ГУ ДПС у Донецькій області з запереченням № 475 від 7 липня 2021 (вх. номер ГУ ДПС у Донецькій області № 49334/6 від 07.07.2021).

За результатами розгляду заперечення № 475 від 7 липня 2021 року ПрАТ «Великоанадольський вогнетривкий комбінат», ГУ ДПС у Донецькій області в результаті розгляду заперечення направлено позивачу лист № 20870/6/05-99-07-19-19 від 21 липня 2021 року «Щодо розгляду заперечення до акту документальної позапланової виїзної перевірки ПРАТ «ВАВК», яким висновки акта документальної позапланової виїзної перевірки від 22 червня 2021 року № 6311/05-99-07-19/00191721 залишено без змін.

На підставі акту перевірки червня 2021 року № 6311/05-99-07-19/00191721 відповідачем прийнято спірне податкове повідомлення-рішення від 23 липня 2021 року № 8307/05-99-07-19, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 12544442 грн., з яких за податковим зобов`язанням у сумі 8362961 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 4181481 грн.

Судом встановлено, що 27 травня 2019 року між ТОВ «УКР АГРО ЛІМІТЕД» як постачальником та позивачем як покупцем був укладений договір поставки № 2705/19п.

Відповідно до специфікації № 3 від 01.07.2019, № 4 від 01.08.2019, № 5 від 16.09.2019, № 6 від 27.09.2019 до договору позивачем було придбано пшеницю на суму 7065000 грн., у тому числі ПДВ 4710 грн., у сумі 9240000 грн., у тому числі ПДВ 4620 грн.,у сумі 4873560 грн., у тому числі ПДВ у сумі 13746 грн., кукурудзу на суму 4080000 грн., у тому числі ПДВ у сумі 4080 грн. Про факт виконання договору від 27 травня 2019 року свідчать видаткові накладні: від 15.07.2019 №№ 1507/005, 1507/006, 1507/007, 1507/008, 1507/009, 1507/010, 1507/011, 1507/012, 1507/013, 1507/014, 1507/015, 1507/016, 1507/017, 1507/018, 1507/019, від 02.08.2019 №№0208/001, 0208/002, 0208/003, 0208/004, 0208/005, від 03.08.2019 №№0308/001, 0308/002, 0308/003, 0308/004, 0308/005, 0308/006, від 04.08.2019 №№0408/001, 0408/002, 0408/003, 0408/004, 0408/005, від 05.08.2019 №№ 0508/001, 0508/002, 0508/003, 0508/004, 0508/005, від 16.09.2019 №№1609/001, 1609/002, 1609/003, від 17.09.2019 №1709/001, від 19.09.2019 №1909/001, від 20.09.2019 № 2009/001, від 23.09.2019 № 2309/001, від 24.09.2019 № 2409/001, від 25.09.2019 № 2509/001, від 26.09.2019 №№ 2609/001, 2609/002, від 27.09.2019 №№2709/001, 2709/002, від 28.09.2019 №№2809/014, 2809/015, 2809/016, 2809/017, від 30.09.2019 № 3009/012; податкові накладні: №№ 62,63,64,65,66,67,68,69,70,71,72,73,74,75,76 від 15.07.2019, №№1,2,3,4,5 від 02.08.2019, №№ 6,7,8,9,10,11 від 03.08.2019, №№ 12,13,14,15,16 від 04.08.2019, №№ 17,18,19,20,21 від 05.08.2019, №№ 1,2,3 від 16.09.2019, № 4 від 17.09.2019, № 5 від 19.09.2021, № 6 від 20.09.2019, №7 від 23.09.2019, № 8 від 24.09.2019, № 9 від 25.09.2019, №№ 10,11 від 26.09.2019, №№ 12,13 від 27.09.2019, №№ 26,27,28,29 від 28.09.2019, № 55 від 30.09.2019; витяг з журналу реєстрації довіреностей (отримання товару за довіреностями № 4802 від 15.07.2019, №4861 від 02.08.2019, №4975 від 16.09.2019); документи щодо транспортування ТМЦ: товарно-транспортні накладні: від 15.07.2019 №№ 125-35521, 125-34347,717-13947, 125-35525, 125-35526, 125-35524, 125-35523, 125-35530, 125-35515, 125-35527, 125- 35528, 125-35531, 125-35529, 125-35532, 125-35536, 125-35537, 125-35547, 125-35548, 125-35519, 125-35539, 125-35511, 125-35560, 717-13949, 125-35546, 125-35572, 125-35568, 125-35577, 125-35594, 125- 35559, 125-35578, 125-35590, 125-35592, 125-35567, 125-35593, 125-35580, 125-35588, 125-35442, 125- 35504, 125-35506, 125-35507, 125-33994, 125-35513, 125-35518, 125-35508, 125-34346, від 02.08.2019 №№ 125-31449, 125-31451, 125-31466, 125-31455, 125-31452, 717-12210, 125-31462, 125-31456, 125-31489, 125-31493, 125-31457, 125-31461, 125-31459, 125-31458, 125-31464, 125-31467, від 03.08.2019 №№ 125- 31484, 125-31486, 125-31470, 717-12214, 717-12215, 717-12222, 125-31473, 125-31477, 125-31472, 125- 31478, 125-31479, 125-31494, 125-31498, 717-12231, 717-12235, 717-12237, 717-12243, 125-31507, від 04.08.2019 №№ 717-12246, 125-31511, 717-12255, 717-12253, 717-12269, 125-31502, 717-12258, 125-31513, 717-12257, 717-12261, 717-12262, 125-31519, 717-12272, від 05.08.2019 №№ 717-12280, 717-12298, 125- 35190, 125-35191, 125-35188, 125-35189, 125-28217, 125-35197, 125-35193, 125-35196, 125-35181, 125- 35201, 125-35205, 125-35211, від 16.09.2019 №№ 125-35339, 125-36011, 125-36010, 717-12113, 125-36020, 125-36017, 125-36013, 125-36014, 125-36019, 125-36016, від 17.09.2019 №№ 125-36021, 125-36022, 717- 12116, 125-36026, від 19.09.2019 №№ 125-36031, 125-36029, від 20.09.2019 № 125-36033, від 23.09.2019 №№ 125-36038, 125-36039, від 24.09.2019 №№ 125-36040, 125-36041, 125-36042, 125-36044, 125-36045, від 25.09.2019 №125-36049, від 26.09.2019 №№ 125-36048, 125-36050, 125-36047, 125-36051, 125-36046, від 27.09.2019 №№ 125-40262, 125-40244, 125-40258, 717-16983, 125-40253, 125-40254, 125-40252, 125-40243, 125-40259, 125-40249, від 28.09.2019 №№717-17007, 125-40206, 125-40245, 125-40237, 717-17001, 717- 16986, 717-17010, 125-40205, 717-17000, 717-17024, 125-40207, 717-17002, 125-40200, 717-17008, 717- 16988, 125-40217, 125-40212, 125-40213,717-17025, від 30.09.2019 №125-40993; документи щодо внутрішнього обліку та подальшої реалізації товару, а саме прибуткові ордери: №№ 235, 236, 237, 238, 239, 240, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 247, 248, 249 від 15.07.2019, №№ 250, 251, 252, 253, 254 від 02.08.2019, №№ 255, 256, 257, 258, 259, 260 від 03.08.2019, №№ 261, 262, 263, 264, 265 від 04.08.2019, №№ 266, 267, 268, 269, 270 від 05.08.2019, №№282, 283, 284 від 16.09.2019, № 286 від 17.09.2019, № 289 від 19.09.2019, № 291 від 20.09.2019, № 292 від 23.09.2019, № 293 від 24.09.2019, № 294 від 25.09.2019, №№ 295, 296 від 26.09.2019, №№ 297, 298 від 27.09.2019, №№ 299, 300, 301,302 від 28.09.2019, № 303 від 30.09.2019; договір комісії на реалізацію сільськогосподарської продукції № 06/09-К від 06.09.2018 р., специфікації: № 10ТУ від 01.07.2019, № ТУ від 01.08.2019 р., договору комісії на реалізацію сільськогосподарської продукції 06/09-К від 06.09.2018 із ТОВ «Терра Агро Ресурс»); акти прийому-передачі сільськогосподарської продукції на комісію: від 15.07.2019, 02.08.2019, 03.08.2019, 04.08.2019, 05.08.2019; договір комісії на реалізацію сільськогосподарської продукції № 16/09192-К від 16.09.2019 р., специфікації від 16/09/2019, від 25.09.2019 р., до договору комісії на реалізацію сільськогосподарської продукції № 16/09192-К від 16.09.2019 р. (ТОВ «Інтер Агро Холдінг»); акти прийому-передачі сільськогосподарської продукції на комісію: від 16.09.2019, 17.09.2019, 19.09.2019, 20.09.2019, 23.09.2019, 24.09.2019, 25.09.2019, 26.09.2019, 27.09.2019, 28.09.2019, 30.09.2019; контракт № 9/0918-ШАТ від 06.09.2018р., специфікації: від 01.07.2019, від 01.08.2019 р. до контракту, акти передачі права власності на товар згідно контракту: від 15.07.2019, 02.08.2019, 03.08.2019, 04.08.2019, 05.08.2019; контракт № 16/09192-Ш від 16.09.2019, специфікація від 16.09.2019, № від 25.09.2019 р до контракту; акти передачі права власності на товар згідно контракту: від 16.09.2019, 17.09.2019, 19.09.2019, 20.09.2019, 23.09.2019, 24.09.2019, 25.09.2019, 26.09.2019, 27.09.2019.,28.09.2019, 30.09.2019; митні декларації с перетином.

Суд зазначає, що позивачем здійснено повний розрахунок за отриманий за договором товар (згідно картки рахунку по контрагенту) шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок контрагента: платіжні доручення: №№ 659 від 07.02.2020, № 660 від 07.02.2020, № 696 від 07.02.2020, № 697 від 07.02.2020, №№ 698, 700 від 10.02.2020, № 913 від 14.02.2020, шляхом відступлення права вимоги згідно договорів: № 2907/В від 29.07.2019 р., № 2701/В від 27.01.2020 р., № 100321-В від 10.03.2021р., контокорентна картка.

Судом встановлено, що 12 вересня 2013 року між ТОВ «НВП «УКРСПЕЦТЕХ» як постачальником та позивачем як покупцем був укладений договір поставки № Юр-339/13.

Відповідно до специфікацій до договору № 41 від 15.08.2019, № 42 від 03.09.2019, № 44 від 06.09.2019, № 45 від 02.10.2019, № 45/1 від 10.10.2019, № 46 від 11.10.2019, № 47 від 23.10.2019 позивачем було придбано електрокорунд на суму 617040 грн., у тому числі ПДВ на суму 102840 грн., на суму 118800 грн., у тому числі ПДВ на суму 19800 грн., на суму 252000 грн., у тому числі ПДВ на суму 42000 грн., на суму 252000 грн., у тому числі ПДВ на суму 42000 грн., на суму 1002000 грн., у тому числі ПДВ на суму 167000 грн., на суму 205000 грн., у тому числі ПДВ на суму 34166 грн. 67 коп., на суму 312000 грн., у тому числі ПДВ на суму 52000 грн., на суму 187200 грн., у тому числі ПДВ на суму 31200 грн.

Про факт виконання умов договору свідчать видаткові накладні: від 02.09.2019 № 38, 04.09.2019 №40, від 09.09.2019 № 43, від 16.09.2019 № 44, від 03.10.2019 № 46, від 04.10.2019 № 47, від 08.10.2019 № 49, від 18.10.2019 № 50, від 21.10.2019 № 52; податкові накладні: від 02.09.2019 № 1, від 04.09.2019 № 3, від 06.09.2019 № 6, від 10.09.2019 № 7, від 16.09.2019 № 8, від 02.10.2019 №2, від 03.10.2019 № 4, від 07.10.2019 № 5, від 17.10.2019 № 8, від 18.10.2019 №9, від 25.10.2019 №12; витяг з журналу реєстрації довіреностей (отримання товару за довіреностями № 4924 від 30.08.2019, № 4948 від 06.09.2019, № 4973 від 13.09.2019, № 5022 від 02.10.2019, №5052 від 15.10.2019); документи щодо транспортування ТМЦ: товарно-транспортні накладні: від 02.09.2019 № УСТ00000038, від 04.09.2019 № УСТ00000040, від 10.09.2019 № УСТ00000043, від 16.09.2019 № УСТ00000044, від 03.10.2019 № УСТ00000046, від 04.10.2019 № УСТ00000047, від 08.10.2019 № УСТ00000049, від 18.10.2019 № УСТ00000050, від 21.10.2019 № УСТ00000052, від 01.11.2019 № УСТ00000054; документи щодо якості товару (паспорти на товар): паспорти якості: № 190902 від 02.09.2019, № 190904 від 04.09.2019, № 190904 від 04.09.2019, № 191003 від 03.10.2019, № 191004 від 03.10.2019, № 191007 від 07.10.2019, № 191009 від 09.10.2019, № 191018 від 18.10.2019, № 191021 від 21.10.2019, № 191021 від 21.10.2019; документи щодо внутрішнього обліку, а також щодо руху ТМЦ між структурними підрозділами підприємства та використання ними поставлених ТМЦ у виробничому процесі підприємства, прибуткові ордери: № 333 від 02.09.2019, № 334 від 05.09.2019, № 337 від 10.09.2019, № 339 від 18.09.2019, № 367 від 03.10.2019, № 368 від 07.10.2019, № 369 від 09.10.2019, № 404 від 18.10.2019, № 405 від 21.10.2019; накладні-вимоги (на відпуск з матеріального складу): накладна-вимога за вересень 2019р., накладні-вимоги за жовтень 2019р.

Підприємством здійснено повний розрахунок за отриманий за договором товар (згідно картки рахунку по контрагенту) шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок контрагента: платіжні доручення № 998 від 04.09.2019, № 902 від 02.09.2019, № 1235 від 16.09.2019, № 1098 від 06.09.2019, № 4567 від 10.09.2019, № 1662 від 02.10.2019, № 1801 від 07.10.2019, № 1707 від 03.10.2019, № 1980 від 17.10.2019, № 2006 від 18.10.2019, № 2192 від 25.10.2019; контокорентна картка.

Судом встановлено, що 27 квітня 2020 року між ТОВ «АСТБУД» як постачальником та позивачем як покупцем був укладений договір поставки № 44-37г/Юр-124/20.

Відповідно до специфікацій № 1 від 27.04.2020, № 2 від 14.05.2020, № 3 від 05.06.2020, № 4 від 13.07.2020 року до договору позивачем було придбано портландцемент, прокат плоский з вуглецевої сталі, арматура, фарба.

Про факт виконання умов договору свідчать видаткові накладні: від 27.04.2020 № РН-0400062, від 29.04.2020 № РН-0400064, від 14.05.2020 № РН- 0500029, від 15.05.2020 № РН-0500030, від 29.05.2020 № РН-0500076, від 31.05.2020 № РН-0500087, від 31.05.2020№ РН-0500088, від 05.06.2020 № РН-0600046, від 09.06.2020 № РН-0600047, від 11.06.2020 № РН-0600099, від 13.07.2020 № РН-0700062, від 14.07.2020 № РН-0700063, від 15.07.2020 № РН-0700064; податкові накладні: від 27.04.2020 № 62, від 29.04.2020 № 93, від 14.05.2020 № 29, від 15.05.2020 № 30, від 29.05.2020 № 76, від 31.05.2020 №№ 87, 88, від 05.06.2020 № 46, від 09.06.2020 № 47, від 11.06.2020 № 99, від 13.07.2020 № 62, від 14.07.2020 № 63, від 15.07.2020 № 64; витяг з журналу реєстрації довіреностей (отримання товару за довіреностями № 5349 від 27.04.2020, № 5385 від 14.05.2020; № 5427 від 05.06.2020, № 63 від 13.07.2020); документи щодо транспортування ТМЦ: товарно-транспортні накладні: від 27.04.2020 №№ 2701, 2702, 2703, 2704, від 28.04.2020 №№ 2801, 2802, 2803, 2804, від 29.04.2020 №№ 2901, 2902, 2903, 2904, від 04.05.2020 №№ 401, 402, 403, 404, від 05.05.2020 №№ 501, 502, 503, 504, від 06.05.2020 №№ 601, 602, 603, 604, від 07.05.2020 №№ 701, 702, 703, 704, від 08.05.2020 №№ 801, 802, 803, 804, від 12.05.2020 №№ 1201, 1202, 1203, 1204, від 13.05.2020 №№ 1301, 1302, 1303, 1304, від 14.05.2020 №№ 1401, 1402, 1403, 1404, від 30.04.2020 №№ 3001, 3002, 3003, 3004, від 15.05.2020 №№ 1501, 1502, 1503, 1504, від 18.05.2020 №№ 1801, 1802, 1803, 1804, від 19.05.2020 №№ 1901, 1902, 1903, 1904, від 20.05.2020 №№ 2001, 2002, 2003, 2004, від 21.05.2020 №№ 2103, 2104, 2101, 2102, від 22.05.2020 №№ 2201, 2202, 2203, 2204, від 25.05.2020 №№ 2501, 2502, 2503, 2504, від 26.05.2020 №№ 2601, 2602, 2603, 2604, від 27.05.2020 №№ 2701, 2702, 2703, 2704, від 28.05.2020 №№ 2801, 2802, 2803, 2804, від 29.05.2020 №№ 2901, 2902, 2903, 2904, від 01.06.2020 №№ 101, 102, 103, 104, від 02.06.2020 №№ 201, 202, 203, 204, від 03.06.2020 №№ 301, 302, 303, 304, від 04.06.2020 №№ 401, 402, 403, 404, від 05.06.2020 №№ 501, 502, 503, 504, від 09.06.2020 №№ 901, 902, 903, 904, від 10.06.2020 №№ 1001, 1002, 1003, 1004, від 11.06.2020 №№ 1101, 1102, 1003, 1104, від 12.06.2020 №№ 1201, 1202, 1203, 1204, від 15.06.2020 №№ 1501, 1502, 1503, 1504, від 16.06.2020 №№ 1601, 1602, 1603,1604, від 17.06.2020 №№ 1701, 1702, 1703, 1704, від 18.06.2020 №№ 1801, 1802, 1803, 1804, від 19.06.2020 №№ 1901, 5060, 5061, 5062, від 22.06.2020 №№ 9060, 9061, 9062, 9063, від 23.06.2020 №№ 1160, 1161, 1162, від 13.07.2020 №№ 1302, 1303, 1304, 1307, від 14.07.2020 №№ 1401, 1402, 1403, 1404, від 15.07.2020 № 1501; акти прийому-передачі на відповідальне зберігання: від 27.04.2020, від 28.04.2020, від 29.04.2020, від 04.05.2020, від 05.05.2020, від 06.05.2020, від 06.05.2020, від 07.05.2020, від 08.05.2020, від 12.05.2020, від 13.05.2020, від 29.04.2020, від 14.05.2020, від 14.05.2020, від 30.04.2020, від 15.05.2020, від 18.05.2020, від 19.05.2020, від 20.05.2020, від 21.05.2020, від 14.05.2020, від 15.05.2020, від 29.05.2020, від 31.05.2020, від 21.05.2020, від 22.05.2020, від 25.05.2020, від 26.05.2020, від 27.05.2020, від 28.05.2020, від 28.05.2020, від 29.05.2020, від 01.06.2020, від 02.06.2020, від 03.06.2020, від 04.06.2020, від 05.06.2020, від 05.06.2020, від 09.06.2020, від 10.06.2020, від 11.06.2020, від 12.06.2020, від 15.06.2020, від 16.06.2020, від 17.06.2020, від 18.06.2020, від 19.06.2020, від 19.06.2020, від 05.06.2020, від 09.06.2020, від 22.06.2020, від 11.06.2020, від 23.06.2020; документи щодо внутрішнього обліку, а також щодо руху ТМЦ між структурними підрозділами підприємства та використання ними поставлених ТМЦ у виробничому процесі підприємства: прибуткові ордери: № 410 від 27.04.2020, № 417 від 29.04.2020, № 478 від 14.05.2020, № 482 від 15.05.2020, № 545 від 29.05.2020, № 554 від 31.05.2020, № 552 від 31.05.2020, № 589 від 05.06.2020, № 597 від 09.06.2020, № 623 від 11.06.2020, № 730 від 13.07.2020, № 733 від 14.07.2020, № 756 від 15.07.2020 вимоги (на відпуск з матеріального складу): №№ 01 за травень 2020, №№ 38, 97, 122 за червень 2020, №№ 11, 13, 22, 46, 56, 113, 121 за липень 2020, №№ 15, 21, 32, 51, 71, 111, 140 за серпень 2020, №№ 113, 119 за вересень 2020, №№ 46, 121за жовтень 2020, №156 за листопад 2020, №11 за березень 2021; договір зберігання № Юр-125/20 від 27.04.2020. Розрахунки за отриманий товар тривають, контокорентна картка.

Судом встановлено, що 2 листопада 2020 року між ТОВ «АРЕНТІС» як виконавцем та позивачем як замовником був укладений договір про надання послуг № 112/20Д. У відповідності до умов цього договору, виконавець зобов`язується надавати послуги з генерального прибирання приміщень, перелік яких вказано в п.1.2 цього договору, а замовник зобов`язується прийняти такі послуги виконавця та сплатити їх вартість в розмірі, в порядку та в строки, визначені сторонами в даному договорі.

За умовами укладеного із контрагентом договору, він зобов`язався надавати послуги з генерального прибирання приміщень, а саме: дезінфекція шляхом видалення пилу зі стін і стелі, видалення забруднення освітлювальних приладів, мийка вікон (рами, вікна, підвіконня), видалення пилу та забруднень із вимикачів, електричних розеток, датчиків і з вентиляційних решіток, видалення стійких забруднень, плям, прибирання дверних блоків, глибоке чищення підлогових покриттів за допомогою професійної техніки та дезінфікуючих засобів; прибирання сміття з заміною сміттєвих пакетів в урнах; провітрювання приміщень.

Про факт виконання умов даного договору свідчать - додатки (замовлення): № 1 від 02.11.2020, № 2 від 23.11.2020, № 3 від 30.11.2020 року до договору поставки; акти надання послуг від 16.11.2020 №№ 116, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, від 23.11.2020 №№20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, від 30.11.2020 №№ 116, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 16, 12, 13, 14, 15; податкові накладні: від 16.11.2020 №№ 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, від 23.11.2020 №№ 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44, 45, 46, 47, 48, від 30.11.2020 №№ 49, 50, 51, 52, 53, 54, 55, 56, 57, 59, 60, 61, 62, 64.

Позивачем здійснено частковий (станом на дату перевірки заборгованість складає 3223 грн. 01 коп.) розрахунок за отриманий за договором товар (згідно картки рахунку по контрагенту) шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок контрагента: платіжні доручення №№ 9517, 9513, 9512, 9520, 9508, 9522, 9518, 9515, 9509, 9519, 9514, 9507, 9521, 9511, 9510, 9516 від 10.12.2020, №№ 9577, 9593, 9573, 9589, 9572, 9588, 9580, 9596, 9568, 9584, 9582, 9598, 9578, 9594, 9591, 9575, 9569, 9585, 9579, 9595, 9574, 9590, 9567, 9583, 9581, 9571, 9587, 9570, 9586, 9576, 9592 від 14.12.2020, №№ 9797, 9793, 9804, 9800, 9792, 9802, 9798, 9795, 9806, 9799, 9794, 9791, 9801, 9803, 9805, 9796 від 21.12.2020, №№ 9816, 9831, 9836, 9813, 9827, 9812, 9826, 9819, 9834, 9808, 9822, 9820, 9835, 9817, 9832, 9815, 9829, 9809, 9823, 9818, 9833, 9814, 9828, 9860, 9807, 9821, 9811, 9825, 9810, 9824, 9830 від 22.12.2020, № 9921 від 23.12.2020, № 10122 від 30.12.2020, № 10 від 04.01.2021, № 58 від 05.01.2021, № 355 від 19.01.2021, № 546 від 25.01.2021, № 756 від 01.02.2021, № 1413 від 19.02.2021, № 1528 від 24.02.2021, № 1568 від 25.02.2021, № 1656 від 01.03.2021, контокорентна картка.

Суд зазначає, що позивач та його контрагенти під час укладення зазначених вище договорів дійшли згоди щодо всіх суттєвих умов, та в подальшому таку домовленість було підтверджено підприємствами під час виконання укладених правочинів.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-ХІV (надалі Закон № 996). Відповідно до статті 1 Закону № 996 господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення; фінансова звітність - бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства за звітний період. Згідно зі статтею 3 Закону № 996 метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства. Частина 2 даної статті передбачає, що бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Відповідно до частини 1 статті 9 Закону № 996 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 цього Кодексу датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду. Долучені до матеріалів справи податкові накладні, зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, та підтверджують право позивача і правильність формування ним податкового кредиту відповідно до норм Податкового кодексу України.

Як вбачається з акту перевірки, підставою для висновків податкового органу щодо відсутності реального характеру господарських операцій, здійснених між позивачем та контрагентами стали, зокрема, результати опрацювання зібраної податкової інформації від 5 квітня 2021 року № 1751/7/10-36-18-10 щодо оформлення ТОВ «АРЕНТІС» за звітний період

декларування ПДВ листопад, грудень 2020р. неправомірно визначених сум податкового кредиту та податкових зобов`язань. Від 4 березня 2020 року № 57/08-01-05-09/38664213 щодо оформлення ТОВ «НВП «УКРСПЕЦТЕХ» за звітний період декларування ПДВ вересень, жовтень 2019р. неправомірно визначених сум податкового кредиту та податкових зобов`язань. Відповідно до податкової інформації від 9 вересня 2020 року №497/55.4/42934295, складеної Головним управлінням ДПС у Львівській області, не підтверджується проведення фінансово-господарських взаємовідноси ТОВ «АСТБУД» по реалізації за травень 2020 року з покупцем ПРАТ «ВАВК».

Суд зазначає, що акти чи податкові інформації не є тим самим, що і результати проведеної зустрічної звірки, які є джерелом отримання податкової інформації, що статтею 83 Податкового кодексу України визначене в якості підстави для висновків під час проведення перевірок. Сама по собі неможливість реалізації контролюючими органами визначеної законодавством компетенції щодо проведення зустрічних звірок чи перевірок не може вважатись доказом вчинення порушень податкового законодавства платником податків. Суд також зазначає, що податковими органами взагалі не перевірялися первинні документи контрагентів позивача, внаслідок чого є безпідставним висновок щодо відсутності реальності господарських операцій.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» від 15 травня 2003 року № 755-ІV якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості. Отже, належними та допустимими доказами відсутності платника податків за його місцезнаходженням у даному випадку є відомості, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. На момент здійснення господарських операцій контрагенти позивача знаходилися в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та були зареєстровані як платники податку на додану вартість.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України. Доказів чи доводів того, що позивачем укладені угоди, які суперечать діючому законодавству, відповідачем не наведено.

Суд також зазначає, що Податковий кодекс України не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника від інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Питання віднесення певних сум до податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб. Якщо контрагент якимось чином порушив діюче законодавство або не виконав свого зобов`язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Податковий кодекс України також не зобов`язує платника податків (покупця) перевіряти від яких підприємств та коли отриманий товар, що є предметом договору, платником податків (продавцем). Висновки відповідача ґрунтуються на припущеннях, які не підтверджені належними доказами.

Крім того, суд зазначає, що правовідносини ПрАТ «ВАВК» із ТОВ «УКР АГРО ЛІМІТЕД» (), ТОВ «НВП «УКРСПЕЦТЕХ» () та ТОВ «АСТБУД» () за своєю природою є договорами поставки.

Так, укладеними із цими контрагентами договорами (з урахуванням відповідних додатків до них) сторони узгодили всі суттєві умови щодо поставки замовлених товарів, видатковими накладними та іншими документами бухгалтерського обліку зафіксовано факт передання поставленого товару від постачальників (контрагентів) нашому підприємству (через уповноважених за довіреностями осіб).

Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення.

Досліджуючи під час перевірки первинні документи із вищезазначеними контрагентами-постачальниками, контролюючий орган наполягає на вирішальному значенні виявлених ним окремих недоліків у перевізних документах на товар (товарно-транспортних накладних за автомобільними перевезеннями), які, в свою чергу, як визначає чинне законодавство та свідчить усталена ділова практика нашого та більшості інших господарюючих суб`єктів, не є первинними документами у правовідносинах за договорами поставки, зокрема для покупця (в даному випадку ПрАТ «ВАВК»), з огляду на те, що обов`язок з транспортування товарів (отже й вирішення питання щодо вибору перевізників, належне документальне оформлення послуг з перевезення) був покладений на контрагентів (за винятком правовідносин за договором поставки № юр-339 від 12.09.2013 із ТОВ «НВП «УКРСПЕЦТЕХ» () згідно умов укладених договорів поста

Суд також зазначає, що оскільки позивач» є підприємством із повним технологічним циклом виробництва, то з огляду на великий обсяг сировини та продукції, що щоденно завозиться до комбінату постачальниками, в тому числі залученим транспортом, позивач не зобов`язаний перевіряти такі деталі перевезення вантажів, які не стосуються безпосередньо договірних умов такого транспортування (наприклад, відомості щодо водіїв, страхування транспортних засобів та інше).

Щодо правовідносин позивача із ТОВ «АСТБУД» у період квітень-липень 2020 року, суд зазначає, що з огляду на великий обсяг продукції та враховуючи виробничі потреби підприємства, товар, який закуповувався у цього контрагента, відповідно до пункту 5.2 договору поставки № 44-37г/Юр-124/20 від 27.04.2020 частково (за необхідністю) транспортувався постачальником партіями на склад комбінату. Інша частина товару залишалася у ТОВ «АСТБУД» на тимчасовому зберіганні на договірних засадах - згідно договору зберігання № Юр-125/20 від 27.04.2020 та актів приймання-передачі (надавалися до перевірки, в матеріалах справи), та в подальшому такий товар також транспортувався постачальником до складу позивача.

Стосовно закупівлі зернових у ТОВ «УКР АГРО ЛІМІТЕД» протягом липня-вересня 2019 року суд зазначає, що враховуючи особливості цього виду продукції та потребу у належних умовах її зберігання до моменту подальшої реалізації (пшениця 2, 3, 4 класів та кукурудза 3 класу), поставки відповідно до укладеного договору поставки № 2705/19-п від 27.05.2019 та специфікацій №3 від 01.07.2019, №4 від 01.08.2019, №5 від 16.09.2019, №6 від 27.09.2019 до нього, здійснювалися автомобільним транспортом постачальника (ТОВ «УКР АГРО ЛІМІТЕД») на зернові термінали: ТОВ «ДССК», що підтверджується відповідними видатковими накладними, актами прийому-передачі, товарно-транспортними накладними, витягами з журналу реєстрації довіреностей (щодо отримання продукції за довіреностями).

Перевезення товарів (електрокорунд) до складу ПрАТ «ВАВК» (Донецька обл., Волноваський район, смт. Володимирівка, вул. Заводська, 1), що закуповувалися у ТОВ «НВП «УКРСПЕЦТЕХ» протягом вересня-жовтня 2019 року, здійснювалося транспортом та за рахунок позивача, на підтвердження чого контролюючому органу було надано до перевірки товарно-транспортні накладні на перевезення товару. Подання продукції для навантаження підлягало за узгодженою сторонами адресою (м. Запоріжжя, вул..Дніпровські зорі, буд.1), та цей обов`язок був виконаний постачальником в повному обсязі.

Доводи контролюючого органу щодо неможливості встановити підстави для місцезнаходження товару за адресою іншою, ніж та, за якою контрагент зареєстрований та здійснює свою господарську діяльність, без проведення ним зустрічної документальної перевірки, взагалі є необґрунтованим припущенням, оскільки таким чином відповідачем заперечуються всі інші законні підстави для співпраці (доручення, посередництво тощо), які відповідають всім сучасним умовам роботи більшості підприємств та сталій діловій практиці.

З огляду на викладені в акті перевірки та відзиві доводи та заперечення відповідача, вбачається, що контролюючим органом наводяться будь-які недоліки в документації для формування нереальності характеру правовідносин, а всі нез`ясовані ним з невідомих причин питання ставляться під сумнів, а отже й у провину позивача - платника податків, при цьому, без достатніх на то підстав та належної перевірки протиправності дій позивача, який в кожному конкретному випадку не має відношення до оформлення товарно-транспортних документів (за виключенням поставки товарів від ТОВ «НВП «УКРСПЕЦТЕХ», де проблемним питанням відповідач вбачає місце навантаження товару).

Товарно-транспортні накладні призначені для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, а відтак визначають взаємовідносини по перевезенню вантажів для обліку транспортної роботи. Тобто, в даному випадку, товарно-транспортні накладні не є документами первинного бухгалтерського обліку, які підтверджують факт придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей. В даному випадку, товарно-транспортна накладна є підставою для списання товарно-матеріальних цінностей у вантажовідправника і оприбуткування їх у вантажоодержувача при перевезенні вантажів у межах України та не є єдиним та безумовним документом, в т.ч. документом первинного бухгалтерського обліку, що підтверджує факт придбання або продажу товарно-матеріальних цінностей, а отже неналежне оформлення товарно-транспортних накладних не може тягнути собою висновків щодо нереальності господарських операцій та застосування відповідних негативних правових наслідків до нашого підприємства.

Стосовно посилання податкового органу на наявність кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000061 від 05.10.2018 року та № 0000068 від 30.11.2020 відносно низки суб`єктів господарювання, серед яких згадуються контрагенти ПрАТ «ВАВК» - ТОВ «УКР АГРО ЛІМІТЕД» (код за ) та ТОВ «АСТБУД» (код за ) відповідно, суд зазначає, що за даними Єдиного державного реєстру судових рішень наявні тільки ухвали слідчого судді з процесуальних дій, якими не розглядається питання про визнання винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, а отже такі доводи контролюючого органу взагалі є неналежними та неприпустимими, оскільки відсутні жодні докази чи встановлені у законний спосіб обставини щодо недобросовісності (винних дій) не тільки відповідного суб`єкта - постачальника продукції, але й безпосередньо ПрАТ «ВАВК», на якого контролюючим органом було протиправно поширено наслідки «нереальних», на думку останнього, правочинів.

Відомості щодо наявності таких кримінальних проваджень взагалі не стосуються позивача чи правочинів, які стали предметом податкової перевірки, отже не спростовують реальність здійснення господарських операцій та правомірність формування позивачем витрат по придбанню тмц/послуг у цих контрагентів-постачальників та, відповідно, податкового кредиту, а такі висновки контролюючого органу щодо неможливості фактичного та реального виконання умов договорів підприємства з його контрагентами (нереальності операцій) є необґрунтованими та такими, що суперечать вимогам чинного законодавства.

Сам по собі факт порушення кримінального провадження щодо контрагента платника податків, в якому не винесено вироку суду або ухвали про закриття кримінального провадження із звільнення особи від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав в силу приписів частини 6 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України не є підставою для визнання спірних господарських операцій нереальними.

Вказана правова позиція узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними, зокрема, у його постановах від 20.02.2018 у справі № 826/6280/13-а, від 23.10.2018 р. у справі № 820/1100/18, від 06.11.2018 р. у справі № 822/551/18, від 26.03.2019 р. у справі № 804/13206/13, від 02.04.2019 р. у справі № 804/1444/14, від 09.04.2019 р. у справі № 822/1602/13-а, від 18.12.2019 р. у справі № 826/10951/18, від 03.03.2020 р. у справі № 520/3580/19, від 11.02.2021 у справі № 804/9151/16, від 29.07.2021 р. у справі № 580/2317/19 та інших.

При цьому, відповідачем не надано вироку чи іншого судового рішення, яке б набрало законної сили, щодо встановлення факту відсутності у контрагентів позивача мети на здійснення господарської діяльності та відсутності її реального здійснення.

Отже, відсутні жодні докази чи встановлені у законний спосіб обставини щодо недобросовісності (винних дій) не тільки цього суб`єкту, але й безпосередньо позивача, на якого контролюючим органом було протиправно поширено наслідки «нереальних», на думку останнього, правочинів.

Крім того, суд зазначає, що правочини позивача із зазначеними контрагентами є такими, що укладені між правоздатними і дієздатними юридичними особами, не суперечать закону, їх предметами є речі, що не обмежені в цивільному обороті, а сторони під час здійснення господарських операцій мали правовий статус платників ПДВ, що, зокрема, підтверджується податковим органом в акті перевірки.

Суд також зазначає, що доводи контролюючого органу щодо взаємовідносин з відповідними контрагентами, реальність господарських відносин з якими неможливо підтвердити взагалі, фактично є загальним припущенням щодо можливих порушень, допущених цими контрагентами та їх постачальниками, тобто третіми особами, а не доказами недобросовісності позивача як платника податків.

При цьому, для висновків про наявність порушень податкового законодавства в діях платника податків в обов`язковому порядку необхідно з`ясувати можливу обізнаність такого платника щодо дефектів у правовому статусі його контрагентів (відсутність реєстрації їх як платників податку на додану вартість, відсутність у відповідних посадових осіб чи інших представників контрагента повноважень на складання первинних, розрахункових документів, податкових накладних тощо). Відповідні обставини можуть бути з`ясовані, зокрема, з використанням даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також офіційно оприлюднених даних щодо анульованих свідоцтв платника податку на додану вартість.

Відносини між учасниками попередніх ланок постачання товарів не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між конкретними контрагентами. В разі наявності у органу державної податкової служби інформації про порушення окремим платником податків податкового законодавства, негативні наслідки повинні застосовуватися саме до цієї особи.

Право на віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту виникає у разі здійснення господарських операцій, підтверджених відповідними розрахунковими платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку. Доведеність податкового правопорушення полягає у комплексному дослідженні усіх складових господарських операцій. Сам факт неможливості проведення перевірки контрагентів платника податків, здійснення досудового розслідування у кримінальних провадженнях тощо не є належними доказами, які доводять або спростовують реальність вчинення господарських операцій.

Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх податкових зобов`язань, адже поняття добросовісний платник, яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань. А відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху грошових коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальника для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Вищевказані обставини та докази, які суд оцінює у їх сукупності відповідно до статті 90 КАС України, спростовують посилання відповідача щодо відсутності реального характеру у спірних господарських операціях.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірність спірних податкових повідомлень-рішень в порядку частини 2 статті 77 КАС України, внаслідок чого позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивачем сплачений судовий збір у сумі 23790 грн. відповідно до платіжного доручення від 5 серпня 2021 року № 6313.

Суд зазначає, що позивачем було надмірно сплачено судовий збір при зверненні до суду з даним позовом на суму 1090 грн. Отже суд зазначає, що позивач має право звернутися до суду з відповідною заявою про повернення надмірно сплаченого судового збору.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Великоанадольський вогнетривкий комбінат» (1, 85721, Донецька область, Волноваський район, смт. Володимирівка, вул. Заводська, 1) до Головного управління ДПС України у Донецькій області (, 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59)

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23 липня 2021 року № 8307/05-99-07-19 задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 23 липня 2021 року № 8307/05-99-07-19, яким Приватному акціонерному товариству «Великоанадольський вогнетривкий комбінат» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у загальній сумі 12544442 грн., з яких за податковим зобов`язанням в сумі 8362961 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 4181481 грн.

Стягнути з Головного управління ДПС України у Донецькій області (, 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Приватного акціонерного товариства «Великоанадольський вогнетривкий комбінат» (1, 85721, Донецька область, Волноваський район, смт. Володимирівка, вул. Заводська, 1) витрати по сплаті судового збору у розмірі 22700 грн. (двадцять дві тисячі сімсот гривень) 00 коп.

Вступна та резолютивна частини рішення ухвалені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 18 жовтня 2021 року. Повне судове рішення складено 20 жовтня 2021 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Смагар