Справа № 160/9078/21
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2021-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 серпня 2021 року Справа № 160/9078/21
07 червня 2021 року публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії ПАТ "Укртелеком" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій позивач просить:
- визнати бездіяльність головного управління державної казначейської служби України у Дніпропетровській області протиправною щодо невиконання наказу від 02.01.2018 року № 904/7633/17, виданого господарським судом Дніпропетровської області;
- зобов`язати головне управління державної казначейської служби України у Дніпропетровській області виконати наказ від 02.01.2018 року № 904/7633/17, виданий Господарським судом Дніпропетровської області.
В обґрунтування позову зазначено, що не виконуючи судовий наказ, виданий господарським судом Дніпропетровської області від 02.01.2018 року у справі № 904/7633/17, відповідач проявляє протиправну бездіяльність, яку обґрунтовує відсутністю бюджетних призначень, спрямованих на виконання судових рішень, у зв`язку із чим позивач вимушений звернутись до суду із даною позовною заявою.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 червня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами. Цією ж ухвалою запропоновано відповідачу у разі невизнання адміністративного позову протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання (вручення) копії цієї ухвали, надати відзив на позовну заяву.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача про закриття провадження у справі 160/9078/21.
09.08.2021 року до суду за допомогою засобів поштового зв`язку від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що на виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02.01.0218 року було видано наказ господарського суду Дніпропетровської області від 02.01.2018 року справа № 904/7633/17 про стягнення з управління соціального захисту населення Апостолівської районної державної адміністрації на користь ПАТ "Укртелеком" заборгованість у сумі 179 320 грн. 93 коп. та 2 689,81 гривень судового збору. 02.07.2018 за вих. № 09 на адресу головного управління було направлено заяву про виконання рішення наказу господарського суду Дніпропетровської області від 02.01.2018 по справі №904/7633/17. Виконавчий лист по вказаній справі станом до 17.09,2019 перебував на виконанні у казначействі за бюджетною програмою КПКВК 3504040 Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані держави) (далі - КПКВК 3504040).
Листом головного управління від 17.09.2018 за № 12-08/3415-8883 ПАТ Укртелеком було повідомлено, що згідно з підпунктом 1 пункту 9 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України та пункту 3 Постанову Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 "Про затвердження порядку виконання рішень про стягення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників", безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Державною казначейською службою України за черговістю надходження таких рішень, на підставі чого, заяву ПАТ Укртелеком про виконання рішень суду поставлено у чергу надходження документів на виконання.
Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" на поточний рік за бюджетною програмою КПКВК 3504040 "Забезпечення виконання рішень, що гарантовані державою" передбачено 500,00 млн. гривень.
Таким чином, після виконання виконавчих документів, які надійшли раніше поданих до заяви ПАТ Укртелеком рішень, Державна казначейська служба здійснить заходи щодо перерахування коштів на користь ПАТ Укртелеком, у зв`язку із чим відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову.
26.08.2021 року до суду за допомогою засобів поштового зв`язку від позивача надійшла відповідь відзив, у якій підтримано позицію, викладену у позовній заяві.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
Постанова набрала законної сили 19.12.2017 р.

02.07.2018 року за вих. № 09 на адресу управління державної казначейської служби України у Апостолівському районі Дніпропетровської області було направлено заяву з оригіналом наказу з проханням прийняти на виконання наказ господарського суду Дніпропетровської області від 02.01.2018 року № 904/7633/17 про стягнення з управління соціального захисту населення Апостолівської районної державної адміністрації (53800, Дніпропетровська область, м. Апостолове, вул. Визволення, 36, 1) на користь публічного акціонерного товариства Укртелеком (бульвар Тараса Шевченко, буд. 18, м. Київ, 01601, , ІПН 56) заборгованість у сумі 179 320 грн. 93 коп. та суму сплаченого судового збору в розмірі 2 689 грн. 81 грн.

09.08.2018 року Дніпропетровська філія ПАТ Укртелеком від третьої особи отримала лист від 09.08.2018 року за вих. № 04-05/136 про те, що третя особа направила за належністю пакет документів за заявою позивача для опрацювання згідно з вимогами чинного законодавства до головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області.

Станом на 11.10.2018 року постанова суду третьою особою була невиконана.

18.10.2018 року представником позивача було направлено відповідачу заяву від 12.10.2018 року за вих. №36, в якій позивач просить повідомити про хід виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 02.01.2018 року № 904/7633/17.

24.10.2018 року представник позивача від відповідача отримав лист щодо розгляду заяви від 24.10.2018 р. за вих. № 12-08/3711-10097, яким повідомлено, що заборгованість за наказом підлягає виконанню лише після виконання виконавчих документів, що надійшли раніше. У листі відповідач також посилався на бюджетну програму КПКВК 3504040 Забезпечення виконання рішень суду, що гарантовані державою.

Вважаючи, що з 02.07.2018 р. по 05.02.2021 р. відповідач так і не виконав рішення суду всупереч чинного законодавства України, чим допустив протиправність дій щодо невиконання судового рішення та необхідність зобов`язати його виконати відповідне рішення суду, на виконання якого видано наказ господарського суду Дніпропетровської області від 02.01.2018 року № 904/7633/17, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладеним в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин релевантні їм джерела права.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження" (далі - рішення суду), та особливості їх виконання визначаються Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень №4901-VI від 05.06.2012 року, що набув чинності з 01.01.2013 року (далі - Закон №4901).

Частина 2 статті 3 Закону України від 21 квітня 1999 року №606-XIV Про виконавче провадження визначено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

За приписами ч.1 ст.2 Закону №4901 держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є:

державний орган;

державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство);

юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Особливості виконання рішень суду про стягнення коштів з державного органу визначені у статті 3 Закону №4901.

Так, відповідно до ч.1, ч.2 та ч.4 ст.3 Закону №4901 виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду.

Перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 5 Закону №4901, у разі якщо центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом трьох місяців не перерахував кошти за рішенням суду про стягнення коштів, крім випадку, зазначеного в частині четвертій статті 4 цього Закону, стягувачу виплачується компенсація в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Компенсація за порушення строку перерахування коштів за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу нараховується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Пунктом 3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень визначено, що виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб`єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб`єкти, не було подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення.

Заборгованість погашається в такій черговості:

у першу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також у зв`язку з втратою годувальника;

у другу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду, пов`язаними з трудовими правовідносинами;

у третю чергу погашається заборгованість за всіма іншими рішеннями суду.

Бюджетні асигнування на погашення заборгованості визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

У відповідності до п.п.1 пункту 9 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України, установлено, що до законодавчого врегулювання безспірного списання коштів бюджету та відшкодування збитків, завданих бюджету: рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством України. Зазначені рішення передаються до Казначейства України для виконання. Безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2014 року № 440 затверджено Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою (далі - Порядок № 440) цей порядок визначає механізм обліку виконавчих документів та судових рішень, передбачених пунктом 3 Розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону №4901-VI, інвентаризації та погашення заборгованості за ними.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 440 (тут та далі - в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) рішення подаються до органів державної виконавчої служби за місцезнаходженням боржника для проведення їх обліку, інвентаризації заборгованості та подальшої передачі до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для погашення заборгованості.

Пунктом 5 Порядку №440 визначено, що зареєстроване в установленому порядку рішення невідкладно розглядається керівником органу державної виконавчої служби та передається відповідальній особі не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до органу державної виконавчої служби.

За приписами п.8, п.9 та п.10 Порядку №440 рішення розподіляються в порядку такої черговості погашення заборгованості:

перша черга - рішення щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також у зв`язку з втратою годувальника;

друга черга - рішення, пов`язані з трудовими правовідносинами;

третя черга - інші рішення.

Рішення вносяться до кожної з черг за датою їх надходження до органу державної виконавчої служби.

Відповідальна особа не пізніше семи робочих днів з дня внесення рішення до Реєстру зобов`язана надіслати заявнику та боржнику за їх місцезнаходженням або на електронну пошту повідомлення про прийняття такого рішення для обліку із зазначенням черги, до якої воно включено.

З метою забезпечення заявнику та боржнику доступу до інформації Реєстру про стан погашення заборгованості за рішенням, прийнятим на користь заявника, у повідомленні про прийняття рішення до обліку зазначаються адреса відповідного веб-сайта в Інтернеті, а також ідентифікатор для доступу до інформації Реєстру.

До повідомлення, яке відповідальна особа надсилає боржнику за його місцезнаходженням (у разі коли боржником є державне підприємство, установа, організація - на адресу центрального органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить боржник), додається копія рішення, за яким він є боржником.

У разі встановлення за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців інформації про припинення боржника - юридичної особи таке повідомлення надсилається відповідному органу державної влади, який прийняв рішення про припинення боржника.

Боржник або орган державної влади, який прийняв рішення про припинення боржника - юридичної особи, зобов`язаний протягом семи робочих днів повідомити відповідальній особі про стан виконання рішення (виконання в повному обсязі, часткове виконання, невиконання).

Якщо рішенням зобов`язано боржника здійснити нарахування (перерахунок тощо) та/або виплатити кошти, відповідальна особа разом з повідомленням надсилає боржнику або органу державної влади, який прийняв рішення про припинення боржника - юридичної особи, копію рішення для здійснення нарахування суми коштів, що підлягає виплаті заявнику. Про здійснення нарахування боржник або орган державної влади, який прийняв рішення про припинення боржника - юридичної особи, зобов`язаний повідомити відповідальній особі протягом десяти робочих днів з дня отримання повідомлення із наданням відповідного документа про здійснення нарахування, підписаного уповноваженою особою і завіреного гербовою печаткою.

Відповідно до п.13, п.14 Порядку №440 передача рішень до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється окремо щодо кожної черги щокварталу до 10 числа місяця, що настає за звітним періодом.

До органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, передаються рішення, які надійшли до 1 числа місяця, що настав за звітним періодом.

Відповідальна особа додає до рішень, які передаються до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, реквізити для перерахування коштів заявнику. У разі часткового виконання рішення до нього додаються підтверджувальні документи.

До рішень зобов`язального характеру додаються оригінали документів про здійснення нарахування виплат за цим рішенням, підписані уповноваженою особою і завірені гербовою печаткою.

Як передбачено п.19 та п.20 Порядку №440 бюджетні асигнування на погашення заборгованості визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Погашення заборгованості здійснюється Казначейством в межах бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік, за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду на підставі рішень, поданих органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, згідно з Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 р. N 845 (Офіційний вісник України, 2011 р., N 61, ст. 2431; 2013 р., N 9, ст. 334) (далі - Порядок № 845).

Так, відповідно до пунктів 24 та 25 Порядку №845 стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник, документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку.

Пунктом 24 Порядку №845 передбачено, що безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку. Проведення платежів за його платіжними дорученнями здійснюється після безспірного списання у разі наявності коштів на рахунку. У разі наявності у боржника окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду безспірне списання коштів з боржника (виконання рішень суду про стягнення коштів з боржника) здійснюється лише за цією бюджетною програмою. При цьому пункти 24 - 34 цього Порядку застосовуються лише щодо зазначеної бюджетної програми (пункт 25).

У силу пункту 31 Порядку №845 у разі коли за визначеними органом Казначейства кодами програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету (кодами тимчасової класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів) та економічної класифікації видатків бюджету, за якими здійснюється безспірне списання коштів, відсутні відкриті асигнування (кошти на рахунках) або до кінця бюджетного періоду їх недостатньо для виконання судового рішення, орган Казначейства надсилає боржнику вимогу щодо необхідності вжиття боржником заходів для встановлення таких асигнувань або здійснення інших дій, спрямованих на виконання судового рішення. Якщо у боржника недостатньо відкритих асигнувань (коштів на рахунках) для виконання виконавчого документа, безспірне списання коштів здійснюється частково. На виконавчому документі ставиться відмітка про обсяг списаних коштів, яка засвідчується підписом відповідальної особи, скріпленим гербовою печаткою. Боржник зобов`язаний протягом одного місяця після надходження зазначеної вимоги надіслати органові Казначейства письмове повідомлення про заходи, вжиті ним з метою виконання судового рішення.

Згідно з пунктом 34 цього Порядку у разі невиконання боржником зазначених вимог орган Казначейства може застосувати заходи впливу відповідно до Бюджетного кодексу України.

За приписом підпункту 2 пункту 4 Порядку №845 органи Казначейства вживають заходів до виконання виконавчих документів протягом установленого строку, а за приписом підпункту 4 пункту 5 цього ж Порядку під час виконання виконавчих документів органи Казначейства мають право вимагати від боржників вжиття ними заходів до виконання виконавчих документів та за результатами їх виконання.

Таким чином, орган Казначейства вживає встановлені законодавством заходи, які спрямовані на виконання судового рішення боржником, а боржник, у свою чергу, зобов`язаний повідомити орган Казначейства про заходи, вжиті ним з метою виконання судового рішення.

Відповідно до підпункту 1 пункту 47 Порядку №845 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30 січня 2013 року №845, безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, здійснюється Казначейством на підставі поданих органом Казначейства документів та відомостей, надісланих стягувачами та боржником, а також інформації про неможливість виконання безспірного списання коштів з рахунків боржника.

У силу пункту 48 Порядку №845 для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 47 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок.

Перерахування коштів стягувачу здійснюється Казначейством у тримісячний строк з дня надходження необхідних документів та відомостей.

Відповідно до пп. 1 п. 49 Порядку № 845 у разі коли для здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктами 47 і 50 цього Порядку необхідні додаткові кошти понад обсяг відповідних бюджетних призначень, Казначейство подає протягом 10 днів з дня надходження виконавчих документів Мінфіну пропозиції щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України.

Таким чином, наведене вище дає суду підстави вважати, що Казначейство, відповідно до наданих повноважень, здійснює виконання рішень судів, дотримуючись пункту 9 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України та пункту 3 Порядку виконання рішень, якими передбачено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів та у межах суми, передбаченої законом про Державний бюджет України на відповідний рік, що відповідає принципу справедливості та забезпечує рівні права стягувачів на одержання коштів Державного бюджету за рішенням суду. При цьому, у випадку недостатності таких коштів, що визначені у Державному бюджеті України, Казначейство зобов`язано ініціювати перед Міністерством фінансів України необхідність внесення відповідних змін до такого бюджету.

У той же час, обставина відсутності у відповідача бюджетних коштів за відповідної бюджетною програмою та наявність значної кількості виконавчих документів, що перебувають на виконанні в органах Казначейства, не може слугувати підставою для невиконання судового рішення, ухваленого на користь позивача.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 03.02.2021 року у справі №812/413/18, від 09 липня 2020 року у справі №385/1550/16-а(2-а/385/66/16), від 23 квітня 2020 року у справі №816/2089/17.

Крім цього, відповідно до правових позицій, викладених у постановах Верховного Суду від 29 січня 2020 року справа № 826/16655/16 та від 28.02.2020 року у справі №804/2593/17, вимоги частини 4 статті 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та абз. 2 пункту 48 Порядку № 845 щодо строку перерахування коштів, законодавцем визначені чіткі часові межі виконання рішень суду. У будь-якому разі, черговість здійснення перерахування коштів стягувачу за рішенням суду повинна узгоджуватися з такими приписами закону й рішення судів можуть виконуватися за чергою, однак, у тримісячний строк.

Відповідно до частини 6 статті 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Також при вирішенні даної адміністративної справи суд, у відповідності до приписів ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судового практики Європейського суду з прав людини.

Так, як вбачається з позиції Європейського Суду з прав людини, викладеній у рішенні від 08 листопада 2015 року у справі Кечко проти України, реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Окрім цього, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін (рішення від 19 березня 1997 року у справі Горнсбі проти Греції, п. 40). Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок (рішення у справі Immobiliare Saffi проти Італії, заява № 22774/93, п. 66, ECHR 1999-V).

Неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого ст. 1 Протоколу № 1 (п. 53 рішення ЄСПЛ у справі Войтенко проти України від 29 червня 2004 року № 18966/02).

Згідно з рекомендаціями, викладеними у Висновку Консультативної ради Європейських суддів №13 (2010) Щодо ролі суддів у виконанні судових рішень, КРЄС вважає, що в державі, яка керується верховенством права, державні органи, насамперед, зобов`язані поважати судові рішення і якнайшвидше реалізувати їх "ex-officio". Сама думка, що державний орган може відмовитися від виконання рішення суду, підриває концепцію примата права. Виконання рішення повинно бути справедливим, швидким, ефективним і пропорційним. Тому для цього мають бути забезпечені необхідні кошти. Чіткі правові норми повинні визначати доступні ресурси, відповідальні органи та відповідну процедуру їх розподілу.

Як встановлено судом та наголошувалося відповідачем, вищевказаний наказ господарського суду Дніпропетровської області від 02.01.2018 року № 904/7633/17 було отримано головним управлінням Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області 05.07.2018 року, про що зазначено відповідачем у відповіді від 24.10.2018 року за №12-08/3711-10097 на запит позивача від 12.10.2018 року № 36, а відтак з вказаної дати почав перебіг 3-х місячний строк, визначений у частині 4 статті 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та абз. 2 пункту 48 Порядку № 845.

Також, у листі від 24.10.2018 року за №12-08/3711-10097 головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, відповідач зазначив про те, що після перерахування коштів стягувачам, які подали документи раніше, Державна казначейська служба України матиме згоду здійснити безспірне списання коштів на користь позивача, про що також було повідомлено листом № 12-08/3415-8883 від 17.09.2018 року.

Станом на час вирішення даної адміністративної справи, відповідачем, в порушення строку, встановленого частиною 4 статті 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та абз. 2 пункту 48 Порядку № 845? наказ господарського суду Дніпропетровської області від 02.01.2018 року № 904/7633/17 не виконано, а грошові кошти за рішенням суду у справі №904/7633/17 стягувачу не перераховано, що, з урахуванням викладеного вище? містить ознаки протиправної бездіяльності та втручання у право на мирне володіння майном без легітимної мети.

У той же час, відповідач посилався на відсутність його вини через існування загальновідомої заборгованості з виконання судових рішень, підтвердженою Державою у Законі України Про державний бюджет України на 2018 рік".

Втім, суд звертає увагу, що такі докази, надані відповідачем, не спростовують ознак його протиправної бездіяльності.

Доказів належного звернення відповідача до Мінфіну про брак коштів на виконання рішень судів до справи не надано.

Щодо тверджень відповідача про повернення виконавчого листа у 2019 році, суд зазначає, що 17.12.2020 року ПАТ «Укртелеком» листом б/н повторно було направлено для виконання наказ господарського суду Дніпропетровської області від 02.01.2018 року № 904/7633/17 до управління Державної казначейської служби України у Апостолівському районі Дніпропетровської області.

Наведене підтверджує обґрунтованість доводів позивача та необхідність визнання протиправною бездіяльності головного управління державної казначейської служби України у Дніпропетровській області щодо невиконання наказу від 02.01.2018 року № 904/7633/17, виданого господарським судом Дніпропетровської області.

Також, за вказаних обставин, з метою відновлення прав та охоронюваних законом інтересів позивача підлягає до задоволення і вимога про зобов`язання головного управління державної казначейської служби України у Дніпропетровській області виконати наказ від 02.01.2018 року №904/7633/17, виданий господарським судом Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, доведеність протиправної поведінки відповідача, суд зробив висновок про задоволення позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

На підставі ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем сплачено суду судового збору у розмірі 2102,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням АТ ПУМБ № 17108 від 08.10.2020 року.

Отже, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 2102,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.139, 241-246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії ПАТ "Укртелеком" (вул. Херсонська, буд. 26, м. Дніпро, 49101, ) до Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (вул. Челюскіна, б.1, м.Дніпро, 49000, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - управління Державної казначейської служби України у Апостолівському районі Дніпропетровської області (вул. Покровська, 1, м.Апостолове, Апостолівський район, Дніпропетровська область, 53800, ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задоволити.

Визнання протиправною бездіяльності головного управління державної казначейської служби України у Дніпропетровській області щодо невиконання наказу від 02.01.2018 року № 904/7633/17, виданого господарським судом Дніпропетровської області.

Зобов`язати головне управління державної казначейської служби України у Дніпропетровській області виконати наказ від 02.01.2018 року № 904/7633/17, виданий господарським судом Дніпропетровської області.

Стягнути на користь публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії ПАТ "Укртелеком" (вул. Херсонська, буд. 26, м. Дніпро, 49101, ) за рахунок бюджетних асигнувань державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (вул. Челюскіна, б.1, м.Дніпро, 49000, ) сплачені позивачем судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 2102,00 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук