Справа № 160/14099/21
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Верба І.О., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, секретаря Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Панченко Марії Петрівни про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
1. 16.08.2021 ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, секретаря Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Панченко Марії Петрівни про:
2. Ухвалою суду від 20.08.2021 прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, витребувані докази у позивача, встановлені сторонам строки для подання заяв по суті спору.
4. Оскільки судом вжиті всі необхідні заходи з метою повідомлення сторін про розгляд справи, суд перейшов до розгляду справи по суті на підставі наявних матеріалів.
5. У березні 2021 року позивач звернулась до Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.
6. 07.04.2021 на офіційному сайті відповідача оприлюднений проект рішення з даного питання, після чого зазначена заява була розглянута на пленарному засіданні, де прийнято рішення від 21.04.2021 № 288-5/VII «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства».
7. Після отримання рішення позивач дізнався, що всупереч назві такого рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою не прийнято у зв`язку з тим, що не набрало необхідну кількість голосів.
8. Також, з`ясувалося, що у рішенні є посилання на невідоме позивачу рішення від 19.10.2012 № 607-19/VI, крім того, у рішення зазначено, що при вирішенні даного питання відповідач керувався статтею 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», яка у свою чергу визначає повноваження саме виконавчих органів місцевого самоврядування.
9. Будь-яка місцева рада своїм рішенням повинна надавати дозвіл на розроблення проекту землеустрою, або відмовляти у наданні такого дозволу, однак при цьому обов`язково посилатись на конкретні норми чинного законодавства України, які забороняють надати такий дозвіл. Рада прийняла рішення про те, що рішення не прийнято.
10. Для більш детального з`ясування обставин позивач звернувся до відповідача із відповідним запитом на отримання інформації, який зареєстрований 11.06.2021, проте відповіді на такий запит будь-якими засобами зв`язку не отримав, у зв`язку із чим звернувся до суду із цим позовом.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧІВ
11. Відповідачі заяв по суті спору не надали.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
13. У інформаційному запиті позивач зазначив наступне:
У відповідності до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною третьою статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.
Статтею 18 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», депутат місцевої ради зобов`язаний: додержуватися Конституції та законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, регламенту ради та інших нормативно-правових актів, що визначають порядок діяльності ради та її органів; брати участь у роботі ради, постійних комісій та інших її органів, до складу яких він входить, всебічно сприяти виконанню їх рішень; виконувати доручення ради, її органів, сільського, селищного, міського голови чи голови ради; інформувати їх про виконання доручень.
«Рішення щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення запрошуваної земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства не прийнято у зв`язку з тим, що не набрало необхідної кількості голосів.»
Враховуючи розбіжності у рішенні п`ятої сесії восьмого скликання Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області за № 288-5/VІІІ від 21.04.2021 та протоколу поіменного голосування депутатів, проектом рішення, а також відсутність законних підстав відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, прошу надати інформацію:
1) Як відбувався розгляд моєї заяви щодо відведення земельної ділянки, а саме:
1.1) Хто доповідав про моє клопотання щодо відведення земельної ділянки (ПІБ, посада, часи прийому, місце знаходження, номер кабінету, телефон для зв`язку)?
1.2) Скільки часу відбувалася доповідь?
1.3) Які документи були озвучені при розгляді мого питання (заява, скарги, зауваження, пропозиції, рекомендації, акти обстеження, висновки, інше)?
2) При вивченні документів на сесії, пов`язаних із моїм питанням та їх проголошенні чи були задані будь-які питання іншими депутатами або присутніми особами? Якщо так, то прошу зазначити ПІБ депутата або іншої особи та які саме питання були проголошені? Якщо були питання, то хто із членів земельної комісії надавав відповідь чи пояснення?
3) Якщо не було зауважень та заперечень по цьому пакету документів, то чому всі депутати та ви особисто проголосували - «проти»?
4) Чому при розгляді зазначеного питання були порушені мої Конвенційні та Конституційні права і законні інтереси як громадянина України на отримання земельної ділянки для ведення ОСГ, згідно статті 121 Земельного кодексу України?
5) Скільки земельних питань розглядалося на п`ятій сесії восьмого скликання, скільки задоволено, скільки відмовлено та з яких підстав (окремо по кожному питанню)?
6) Чи було ініційовано депутатами чи секретарем сільської ради запрошення прокурора бути присутнім на сесії з питань запобігання корупції та порушень прав громадян?».
14. Позивач зазначає, що відповідь на вказаний запит зазначеними у ньому засобами зв`язку не надходила, протилежного матеріали справи не містять.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
15. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
16. Згідно частини другої статті 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб на свій вибір.
17. Відповідно до частин першої, другої статті 7 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 № 2657-XII право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом.
18. Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, врегульований Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI (далі - Закон № 2939-VI).
19. Згідно із частиною першою статті 1 Закону № 2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
20. Доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію (пунктом 2 частини першої статті 5 Закону № 2939-VI).
21. Відповідно до статті 20 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
22. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
23. Статтею 12 Закону № 2939-VI визначено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.
24. Пунктом 1 частини 1 статті 13 Закону № 2939-VI визначено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.
25. Пунктом 6 частини 1 статті 14 Закону № 2939-VI на розпорядників інформації покладений обов`язок надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.
26. Запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту (частини перша, друга статті 19 Закону № 2939-VI).
27. Частиною четвертою статті 22 Закону N 2939-VI передбачено, що у відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено: прізвище, ім`я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації; дату відмови; мотивовану підставу відмови; порядок оскарження відмови; підпис.
28. Відповідно до статті 1 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 № 393/96-ВР (далі - Закон № 393/96-ВР) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
29. До рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності (стаття 4 Закону № 393/96-ВР).
30. Звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань (стаття 5 Закону № 393/96-ВР).
31. Органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, посадові особи зобов`язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду (стаття 14 Закону № 393/96-ВР).
32. Органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань) (стаття 15 Закону № 393/96-ВР).
33. Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.
34. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.
35. Відповідно до статті 20 Закону № 393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
37. З наведених вище правових норм вбачається, що за загальним правилом затребувана у запиті інформація має бути надана розпорядником такої інформації не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. Звернення громадян розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження.
38. Інформаційний запит позивача поєднує як звернення за публічною інформацією, так і звернення громадян (пункти 3, 4 запиту), поряд із цим матеріалами справи не підтверджується надання відповіді на вказаний запит, що є порушенням права позивача на інформацію.
39. При цьому, запитувана позивачем публічна інформація відноситься до сфери діяльності Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, тобто відповідач є розпорядником інформації, щодо якої позивачем поданий запит, крім того, відповідно до статті 7 Закону № 393/96-ВР по 3 та 4 питаннях запит позивача підлягав обов`язковому розгляду.
40. Суд зазначає, що секретар Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області не є самостійним розпорядником публічної інформації у спірних правовідносинах, відповідно до статті 50 Закону України «Про місцеве самоврядування», у зв`язку із чим належним відповідачем за заявленим позовом є сільська рада, а позовні вимоги заявлені до секретаря ради не підлягають задоволенню.
41. Станом на дату судового розгляду учасниками справи не надано суду належних та допустимих доказів, підтверджуючих надання сільською радою відповіді на запит позивача.
42. Поряд з цим, суд не вбачає підстав для визнання протиправними дій з навмисного приховування необхідної для позивача публічної інформації, оскільки матеріалами справи такі дії не підтверджені.
43. Належить зазначити, що бездіяльність це пасивна поведінка суб`єкта, тобто нездійснення / невчинення дій, які особа повинна була і могла вчинити, тоді як дією є сукупність вчинків кого-небудь, здійснення особою певних функцій/обов`язків у межах наданих повноважень, тощо.
44. Наведене свідчить про бездіяльність сільської ради, якою мала бути надана відповідь на запит, а не вчинені дії, у зв`язку із чим суд відмовляючи у задоволенні позову в частині оскаржуваних дій, виходить за межі позову та зазначає про допущену відповідачем протиправну бездіяльність, наслідком якої є порушення прав та обирає належний спосіб захисту порушеного права.
45. Суд вважає відсутніми підстави задоволення вимог щодо зобов`язання відповідача в термін 5 (п`ять) днів надати відповідь на поставлені питання у запиті з дня набуття законної сили судовим рішенням по даному питанню та в зазначений строк надіслати відповідний лист на вказану позивачем адресу, оскільки такі вимоги по суті є встановленням порядку виконання судового рішення та заявлені на майбутнє. Відповідач має встановлений законом порядок надання відповіді на запит позивача.
46. При цьому, відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання, відповідно до статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади та судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, органи державної влади, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.
47. За правилами статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
48. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
49. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та присудження на користь позивача судових витрат на сплату судового збору як за звернення до суду із вимогою немайнового характеру.
50. Керуючись статтями 241-246 КАС України, суд, -
54. В іншій частині позовних вимог відмовити.
55. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області судові витрати на сплату судового збору у розмірі 908 грн.
56. Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 КАС України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 КАС України.
Суддя І.О. Верба