Справа № 638/6433/21
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2021-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 р.Справа № 638/6433/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Кононенко З.О. , Мінаєвої О.М. ,

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.06.2021, головуючий суддя І інстанції: Латка І.П., м. Харків, по справі № 638/6433/21

за позовом ОСОБА_1

до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції (далі - відповідач) про скасування постанови від 19 квітня 2021 року серії ДП18 №787729 про накладення адміністративного стягнення.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.06.2021 року по справі № 638/6433/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задоволено частково.

Скасовано постанову серії ДП18 №787729 від 19 квітня 2021 року, винесену поліцейським роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області капралом поліції Клименком Дмитром Сергійовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 122 Кодексу України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 гривень.

Провадження по справі у відношенні ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст.122КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У задоволенні позовних вимог про визнання дій поліцейського роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП капрала поліції Клименка Дмитра Сергійовича щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП противоправними відмовлено.

Стягнуто з Департаменту патрульної поліції України за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн 00 коп.

Відповідач не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, вважаючи оскаржуване рішення таким, що ухвалено з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також з порушенням норм процесуального права, просить суд скасувати рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.06.2021 та ухвалити нове судове рішення, яким повністю відмовити позивачеві в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що у відзиві на позовну заяву відповідачем було надано інструкцію в якій вказано, що експлуатація приладу передбачає можливість використання приладу із руки та таке використання не являється порушенням експлуатації приладу і не може призвести до хибного результату, таким чином, посилання суду першої інстанції на порушення порядку експлуатації приладу TruCam є необґрунтованим.

Відповідно до ч. ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши обставини справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі поліцейського роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області капралом поліції Клименка Дмитра Сергійовича серії ДП18 №787729 від 19 квітня 2021 року, на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який керував транспортним засобом Toyota Land Cruiser Prado, державний номер НОМЕР_1 , накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1700 грн у зв`язку з тим, що він рухався зі швидкістю 129 кілометрів на годину, чим перевищив дозволену в населеному пункті швидкість руху більше, ніж на 50 кілометрів на годину, чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП. Вимірювання швидкості здійснювалося за допомогою лазерного приладу "Trucam LT 20/20".

Приймаючи рішення про часткове задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що на рухомий автомобіль Toyota Land Cruiser Prado, державний номер НОМЕР_1 , наведено ціль та протягом приблизно 2 секунд здійснювався замір швидкості. В цей момент видно значну вібрацію приладу TruCam, що може свідчити про проведення моменту фіксації швидкості автомобіля Trucam LTI20/20 з руки (рук). Така вібрація приладу TruCam може дати більшу похибку, а ніж передбачено свідоцтвом про повірку, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля, яким керував позивач. Також, суд першої інстанції зазначає, що оскаржувана постанова не містить інформації стосовно доказу, яким підтверджувались обставини стосовно розміщення на вказаному відрізку дороги дорожнього знаку " 5.70", лише за наявності якого можливе монтування/розміщення автоматичної фототехніки і відеотехніки щодо фіксації обставин порушення правил дорожнього руху в тому числі і швидкісного режиму.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо часткового задоволення позову, проте з інших мотивів та підстав, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з матеріалів справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який керував транспортним засобом Toyota Land Cruiser Prado, державний номер НОМЕР_1 , накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1700 грн у зв`язку з тим, що він рухався зі швидкістю 129 кілометрів на годину, чим перевищив дозволену в населеному пункті швидкість руху більше, ніж на 50 кілометрів на годину, чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Частиною 4 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину- тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч.ч 2, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами та доповненнями, далі ПДР).

Пунктом 1.9. розд. 1 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Підпунктами "б" п. 12.9 розд. 12 ПДР визначено, що водієві забороняється: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

Відповідно до п. 12.4 розд. 12 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до Правил дорожнього руху знак 5.70 "Фото-, відео фіксування порушень Правил дорожнього руху", інформує про можливість здійснення контролю за порушення Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 248 КУпАП визначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно достатті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зі змісту постанови серії ДП18 №787729 від 19 квітня 2021 року випливає, що на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1700 грн у зв`язку з тим, що керуючи автомобілем він рухався зі швидкістю 129 кілометрів на годину, чим перевищив дозволену в населеному пункті швидкість руху більше, ніж на 50 кілометрів на годину, чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП. Вимірювання швидкості здійснювалося за допомогою лазерного приладу "Trucam LT 20/20".

На підтвердження обставин справи, відповідачем до відзиву на позовну заяву додано копію фотознімку з приладу TruCam та диск з відеозаписом.

Також, до відзиву був наданий лист Служби автомобільних доріг у Полтавській області № 01-02/1266 від 16.11.2018 року в якому зазначено, що в с. Циганське (км318+260:км320+602) дорожні знаки 5.70 "Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху" були розміщенні на відстані 50:100 м до початку населеного пункту в залежності від існуючою дорожньої обстановки та з урахуванням можливості їх встановлення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що даний лист не підтверджує, що на час здійснення контролю швидкості у даній справі, тобто 19 квітня 2021року, в с.Циганське на відрізку автомобільної дороги М-03 Київ-Харків-Довжанський був встановлений дорожній знак " 5.70", оскільки вищезазначений лист датований від 16.11.2018, що підтверджує встановлення дорожнього знаку до складання постанови.

Згідно зі ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

Отже, зміст наведених норм дозволяє дійти висновку, що працівникам поліції дозволено застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

Посилання суду першої інстанції ту обставину, що використання приладу TruCam здійснювалось інспектором в ручному режимі, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки лазерний вимірювач ТruСАМ відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань, проте вимірювання швидкості транспортних засобів, цей прилад здійснює автоматично.

Проте, колегія суддів звертає увагу, що відповідачем не надано доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Так, до відзиву на позовну заяву додано оптичний диск з місця події.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України, електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України, електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".

Колегія суддів зазначає, що надані відповідачем матеріали на оптичному диску підпадають під визначення електронного доказу, встановленого ст. 99 КАС України, отже, копії зазначених доказів мають бути засвідчені електронним цифровим підписом або мають бути надані суду в оригіналі, що також передбачає наявність на них, серед іншого ознак цифрового підпису автора.

Як встановлено колегією суддів, шляхом огляду змісту оптичного диску, на відеозаписах відсутній цифровий підпис як їх автора так і особи, уповноваженої на виготовлення даних копій.

Таким чином, наданий суду відеозапис взагалі не є допустимими доказами в розумінні ст. 74 КАС України.

Фотознімки, які містяться в матеріалах справи зроблені з диску та надані в паперовому вигляді. За ч. 3. ст. 99 КАС учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, визначеному законом, проте відеозапис із якого роздруковані фотознімки також не засвідчений електронним цифровим підписом, а тому не є допустимими доказами.

Отже, колегія суддів зауважує, що до матеріалів справи не надано носій, на який безпосередньо здійснений запис правопорушення, який відповідно до вимог вищенаведених норм Закону є оригіналом такого електронного доказу, або засвідченну належним чином копію вказаного запису.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про відсутність доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення і, як наслідок, протиправність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 4 ст. 122 КУпАП, у зв`язку із відсутністю належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, зазначених в постанові серія ДП18 №787729 від 19 квітня 2021 року.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.06.2021 по справі № 638/6433/21 змінити в частині мотивів та підстав задоволення позову.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко О.М. Мінаєва