Справа № 340/3709/21
Суддя: Т.М. Кармазина
Дата ухвалення: 2021-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
18 жовтня 2021 року м. Кропивницький Справа № 340/3709/21
Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кармазиної Т.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного (письмового) провадження заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу по справі за позовною заявою
ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до
про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії, -
Представник позивача звертався до суду з позовом, в якому просив:
Крім того, представник позивача в позовній заяві просив стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу. При цьому, представником позивача подано до суду заяву, в якій останнім повідомлено про надання позивачем доказів понесення витрат на правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (а.с.46).
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23.09.2021 позовну заяву задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Заваллівської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області щодо неприйняття рішення за заявою ОСОБА_1 від 14.01.2021 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачі у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер :02:000:1000), площею 1,6478 га, яка розташована на території с.Могильне Голованівського району Кіровоградської області. Зобов`язано Заваллівську селищну раду Голованівського району Кіровоградської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.01.2021 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачі у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер :02:000:1000), площею 1,6478 га, яка розташована на території с.Могильне Голованівського району Кіровоградської області. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) здійснені ним судові витрати на оплату судового збору в сумі 681,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Заваллівської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області (). (а.с.47-49).

30.09.2021 до суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на правничу допомогу по справі №340/3709/21, в якій останній просить стягнути з Заваллівської селищної ради Гайворонського району Кіровоградської області на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в розмірі 8472 грн. (а.с.53-55).

Ухвалою від 30 вересня 2021 дану заяву призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Роз`яснено відповідачу право щодо подання до суду у строк до 11 жовтня 2021 року, пояснення щодо заяви позивача про стягнення судових витрат, понесених позивачем у зв`язку із розглядом справи (а.с.59).

Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Частиною 3 статті 143 КАС України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Також, відповідно до ч.2 ст.252 КАС України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Позивач в позовній заяві просив стягнути з відповідача судові витрати. При цьому, позивач заявив, що докази понесення витрат на правничу допомогу будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Отже, питання щодо стягнення з відповідача суми витрат на правничу допомогу, станом на день розгляду справи в суді, не вирішувалося.

Враховуючи те, що заява подана засобами поштового зв`язку 28.09.2021 та строк виконання рішення по даній справі від 23.09.2021 не закінчився, тому суд вважає заяву представника позивача такою, що подана в строки передбачені ч.7 ст.139 та ч.2 ст.252 КАС України.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч.3 ст.252 КАС України).

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви представника позивача, з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.132 КАС України).

Частинами першою, другою статті 134 КАС України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

При цьому даною статтею передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат.

Так, згідно з частиною третьою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Водночас, частинами четвертою, п`ятою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Разом з тим, відповідно до частин шостої та сьомої статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин 1, 3 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Згідно з ч.ч.7, 9 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Цей висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі № 814/698/16, від 11 червня 2019 року у справі №826/841/17.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 №5076-VI встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

У пункті 269 вказаного рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Відповідно до договору про надання правової допомоги №5 від 17.02.2021, укладеного між адвокатом Волощук Володимиром Володимировичем та ОСОБА_1 (Клієнт), Адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу Клієнту у справі про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , із правами, які могли би бути пов`язані з Клієнтом використовувати передбачені у ЦПК України та інших законодавчих актах засоби, способи і методи захисту інтересів Клієнта. (а.с.22)

Підпунктом 4.1 пункту 4 зазначеного договору передбачено, що обсяг і вартість наданої правової допомоги за цим договором визначається за кількістю годин витрачених адвокатом за вчинення процесуальних дій та підготовку процесуальних документів.

Відповідно до розрахунку суми судових витрат, де сторонами узгоджено вартість однієї години роботи адвоката складає 50% прожиткового мінімуму на одну особу станом на 01.07.2020, звідки прожитковий мінімум складає 2118 грн. (2118/2=1059 грн.), та включає: зустріч, консультація клієнта у справі про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора (1 година) - 1059 грн.; підготовка та подання до Кіровоградського окружного адміністративного суду позову про визнання незаконної відмови та зобов`язання вчинити певні дії (6 годин) - 6354 грн., клопотання про ухвалення додаткового рішення (1 година) - 1059 грн.; судовий збір - 908 грн. (а.с.56)

Таким чином, позивачем надано докази на підтвердження витрат понесених на професійну правничу допомогу щодо визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора.

Разом з тим, предмет спору у даній справі стосується оскарження відмови Заваллівської селищної ради, викладеної у витягу в протоколі від 09.02.2021 року, щодо вирішення питання про затвердження проекту землеустрою та передачі земельної ділянки площею 1,6478 га, для ведення особистого селянського господарства громадянину ОСОБА_1 (згідно КВЦПЗ: 01.03) кадастровий номер: :02:000:1000, яка розташована на території с. Могильне Голованівського району Кіровоградської області незаконною. Натомість рішення державного реєстратора у даній справі не оскаржувалося, а визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно у цій справі не визнавалося.

При цьому, лише квитанцією до прибуткового касового ордеру №21 від 20.09.2021, підтверджено прийняття від ОСОБА_1 за надання правової допомоги у справі №340/3709/21 коштів у сумі 8472 грн. (а.с.57). Проте, які саме роботи (послуги) виконані адвокатом в межах розгляду цієї справи №340/3709/21, суду не надано.

Отже, надані позивачем докази не стосуються даного спору та не підтверджують витрати на правничу допомогу саме у справі №340/3709/21.

Відсутність належним чином оформлених правових підстав для надання професійної правничої допомоги та доказів понесення позивачем витрат на правничу допомогу, пов`язаних з даною справою, унеможливлює стягнення таких витрат з відповідача у порядку розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відшкодування ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, а тому клопотання представника позивача задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.132, 134, 139, 143, 243-246, 252, 255, 293, 295-297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Т.М. Кармазина