Справа № 440/5250/21
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2021-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 жовтня 2021 р.Справа № 440/5250/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Катунова В.В.,

Суддів: Чалого І.С. , Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ррішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.09.2021 по справі № 440/5250/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

25 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправними дій щодо перерахунку пенсії на підставі довідки Військової прокуратури Об`єднаних сил від 06.05.2020 року № 14-138 вих-20 з 12 травня 2020 року, та на підставі довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил № 14-121 вих-21 від 12.04.2021 року з 15 березня 2021 року в частині обмеження пенсії максимальним розміром; - зобов`язання здійснити перерахунок і виплату пенсії за вислугу років починаючи з 12.05.2020 року на підставі довідки Військової прокуратури Об`єднаних сил від 06.05.2020 року № 14-138 вих-20; починаючи з 15.03.2021 року, на підставі довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил № 14-121 вих-21 від 12.04.2021 року - без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що відповідачем проведено перерахунок пенсії на підставі довідки Військової прокуратури Об`єднаних сил від 06.05.2020 року № 14-138 вих-20, однак протиправно обмежено розмір пенсійних виплат десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність, чим порушено його право на належний соціальний захист.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

На зазначене рішення позивачем подано апеляційну скаргу.

Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 18.10.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

До розгляду справи по суті до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання позивача, в якому він просить зупинити провадження у справі до вирішеннґя Конституційним Судом України справи за коституційною скаргою ОСОБА_2 .

Розглянувши подане клопотання позивача, з урахуванням наведених в ньому аргументів, колегія суддів зазначає таке.

Статтею 236 Кодексу адміністративного судочинства України визначені підстави обов`язкового зупинення провадження у справі та випадки, коли суд має право зупинити провадження у справі, а також строки зупинення провадження та порядок поновлення зупиненого провадження у справі.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Суд апеляційної інстанції встановив, що конституційна скарга ОСОБА_2 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI станом на час розгляду цієї справи розподілена судді - доповідачу.

Колегія суддів зазначає, що норми пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668-VI встановлюють межі застосування норм інституту "обмеження максимального розміру пенсії" за колом осіб в момент набуття чинності Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" № 3668-VI та спрямовані на збереження соціальних прав і інтересів в сфері пенсійних відносин, реалізація яких мала місце до набуття вступу в силу даного Закону.

Разом з тим, з часу набрання чинності вказаним Законом він поширює свою дію на всю територію України і розповсюджується на всіх осіб, які отримують пенсії за законодавством України (зокрема, призначені (перераховані) відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону № 3668-VI).

Зазначені положення Закону № 3668-VI на теперішній час неконституційними не визнавалися, є чинними, а тому обов`язкові для застосування.

Водночас, колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 152 Конституції України закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення (аналогічну норму передбачено статтею 91 Закону України «Про Конституційний Суд України»).

За умовами пункту першого частини 5 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Відповідно до ст. 362 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими або виключними обставинами.

Отже, після прийняття рішення Конституційним Судом України за конституційною скаргою ОСОБА_2 позивач не позбавлений права на звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення у цій справі за виключними обставинами.

Суд апеляційної інстанції, з урахуванням положень статті 236 КАС України щодо підстав зупинення провадження у справі та статті 2 КАС України щодо дотримання розумного строку розгляду справи, дійшов до переконання, що у задоволенні клопотання слід відмовити, оскільки відсутні підстави неможливості об`єктивного розгляду даної справи до набрання законної сили рішенням Конституційного Суду України за конституційною скаргою ОСОБА_2 .

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що відсутні підстави для задоволення клопотання про зупинення провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України, відтак, таке задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 236 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі № 440/5250/21 - залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Катунов В.В.
Судді Чалий І.С. Ральченко І.М.