Справа № 140/7253/21
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2021-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
про відмову у задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду

20 жовтня 2021 року ЛуцькСправа № 140/7253/21
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши у порядку письмового провадження клопотання відповідача про залишення позову без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій №4101-3465/М-02 від 14.05.2021 про відмову у перерахунку пенсії з 01.10.2017 по даний час відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як норми прямої дії та проведенні обчислення пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року та відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №4121-3466/М-02 від 17.05.2021 про проведення перерахунку розміру пенсії відповідно до статей 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.07.2011 по 31.09.2017 без обмеження максимального розміру пенсії; зобов`язання здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 , ліквідатору аварії на Чорнобильській АЕС, особі з інвалідністю 2-ої групи, з 01.10.2017 відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як норми прямої дії та провести обчислення пенсії виключно з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, з урахуванням відсотку втрати працездатності 80%, за формулою: п`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року і кожного наступного відповідного року, помножений на існуючий відповідний відсоток втрати працездатності, без врахування інших положень Закону України № 796-ХІІ та положень постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», без застосування понижуючих коефіцієнтів, інших формул чи розрахунків, а також проводити відповідні виплати без обмеження граничного (максимального) розміру пенсії та провести перерахунок і виплатити заборгованість по пенсії з дня припинення виконання частини четвертої статті 54, статті 50, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.07.2011 по 31.09.2017 з врахуванням індексу інфляції та раніше виплачених сум і його пенсія не повинна бути меншою 8-ми мінімальних пенсій згідно рішення Другого сенату Конституційного суду України в справі № 3-333/2018 від 07.04.2021 № 1-р(ІІ)/2021, та виконати пункт 1 та пункт 4 резолютивної частини даного рішення в повному обсязі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області як одержувач пенсії по ІІ групі інвалідності як ліквідатор аварії на Чорнобильській АЕС (1 категорія) згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Вказує, що у період з 29.05.1986 по 06.06.1986 під час строкової військової служби у військовій частині № 27895 він приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, також відповідно до довідки МСЕК йому довічно встановлено другу групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській ЧАЕС.

15.04.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку та виплату пенсії згідно прямої дії частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та виплатити заборгованість з 01.10.2017 по даний час з подальшим виконанням прямої дії частини 3 статті 59 вказаного закону (без всіляких формул). Однак відповідачем відмовлено у здійсненні такого перерахунку та виплаті такої заборгованості.

Позивач вважає такі дії відповідача неправомірними, оскільки з 01.10.2017 редакція частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» змінена Законом України від 03.10.2017 № 2148-VIIІ, та застосовується із вказаного часу у такій редакції: «особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року». З урахуванням наведеного, позивач вказує, що має право на пенсію по інвалідності у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року починаючи від 01.10.2017. При здійсненні відповідних нарахувань та виплати йому пенсії необхідно враховувати розмір мінімальної заробітної плати встановленої законом на 01 січня відповідного року, шляхом помноження цієї суми на 5, водночас перерахунок його пенсії відповідно до абзацу першого пункту 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» проводиться з середнього заробітку для обчислення пенсії, а не з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, а тому є протиправним. Також звертає увагу, що у статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не зазначається, що виплата пенсії регулюється постановами Кабінету Міністрів України, а тому пенсія має виплачуватися згідно прямої дії вказаної статті, при цьому, позивач посилається на рішення Конституційного Суду України №1-р(ІІ)/2021 від 07.04.2021 у справі3-333/2018.

Крім того, позивач зазначає, що 15.04.2021 він звертався до відповідача із заявою про здійснення перерахунку та виплати заборгованості по пенсії з дня припинення виконання частини 4 статті 54, статей 50, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.07.2011 по 31.09.2017 з врахуванням індексу інфляції, однак відповідачем також відмовлено у виплаті вказаної заборгованості. Посилаючись на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.09.2009 у справі № 67756/09/9104, залишеною без змін ухвалою Львіського апеляційного адміністративного суду від 04.11.2011, а також на частину 4 статті 54, статтю 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», позивач вважає, що у нього наявні усі підстави для виплати заборгованості по пенсії у період з 01.07.2011 по 31.09.2017 з врахуванням індексу інфляції згідно частини четвертої статті 54 вказаного Закону та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю , у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 09.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

У відзиві на позовну заяву відповідач позовних вимог не визнав. При цьому, вказує, що спір у справі, що розглядається є тотожним спору у справі №140/15803/20, що перебуває на розгляді Восьмому апеляційному адміністративному суді за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15.12.2020 у справі №140/15803/20 про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії. Враховуючи вище викладене, з огляду на підстави, предмет та учасників спірних правовідносин просив залишити без розгляду позовні вимоги позивача у адміністративній даній справі на підставі пункту 3 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України.

У відповіді на відзив представник позивача заперечив щодо залишення даного позову без розгляду, посилаючись на те, що позовні вимоги, що обґрунтовуються у справі №140/15803/20, стосуються здійснення перерахунку пенсії позивача у період з 01.01.2018 з подальшою щорічною індексацією та виплатою пенсії у зв`язку зі зміною щорічної мінімальної заробітної плати відповідно до постанови КМУ від 23.11.2011 № 1210, де у разі перерахунку пенсії має змінюватися виключно значення розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, в той час як інші показники мають залишатися без змін і без обмеження виплати максимальної пенсії в щорічному перерахунку. З урахуванням наведеного, вказує, що у даній справі та у справі №140/15803/20 різні предмети спору.

Відповідно до частини третьої статті 166 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Таким чином, розгляд клопотання відповідача про залишення позову без розгляду за встановленим судом порядком проведено у письмовому провадженні.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що клопотання відповідача про залишення позову без розгляду до задоволення не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо, зокрема, у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідач в обґрунтування даного клопотання вказує, що у провадженні суду наявна справа №140/15803/20 про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Разом з тим, суд звертає увагу відповідача, що предметом позову у справі №140/15803/20 є визнання протиправними дій ГУ ПФУ у Волинській області щодо відмови ОСОБА_1 як ліквідатору аварії на Чорнобильській АЕС 1986 року, особі з інвалідністю 2-ої групи, у перерахунку пенсії у зв`язку зі зміною частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 як особі з інвалідністю 2-ої групи, з 01.01.2018 у зв`язку зі зміною щорічної мінімальної заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески за 2014-2016 роки згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» без обмеження максимального розміру пенсії з подальшим щорічним врахуванням такого показника.

У той же час, предметом позову у даній справі є визнання протиправними дій відповідача та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 , ліквідатору аварії на Чорнобильській АЕС, особі з інвалідністю 2-ої групи, з 01.10.2017 відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як норми прямої дії та провести обчислення пенсії виключно з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, з урахуванням відсотку втрати працездатності 80%, за формулою: п`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року і кожного наступного відповідного року, помножений на існуючий відповідний відсоток втрати працездатності, без врахування інших положень Закону України № 796-ХІІ та положень постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», без застосування понижуючих коефіцієнтів, інших формул чи розрахунків, а також проводити відповідні виплати без обмеження граничного (максимального) розміру пенсії та провести перерахунок і виплатити заборгованість по пенсії з дня припинення виконання частини четвертої статті 54, статті 50, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.07.2011 по 31.09.2017 з врахуванням індексу інфляції та раніше виплачених сум.

Виходячи з аналізу змісту позовних вимог у справі №140/15803/20 та у даній справі №140/124/20, суд приходить до висновку, що підстави та предмет позову у даних справах є різними, а тому у задоволенні клопотання ГУ ПФУ у Волинській області слід відмовити.

Керуючись статтями 166, 240, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про залишення позову без розгляду відмовити.

Копію ухвали надіслати учасника справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена.

Головуючий-суддя О. О. Андрусенко