Справа № 140/7861/21
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2021-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2021 року ЛуцькСправа № 140/7861/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Лозовського О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання протиправними дій щодо відмови в зарахуванні періодів роботи до страхового та пільгового стажу; зобов`язання зарахувати позивачу до страхового та пільгового стажу період роботи з червня 2015 року по вересень 2018 року на ДП «Шахта №1 «Нововолинська» та з травня 2020 року по березень 2021 року у ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля»; зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії з врахуванням вказаного періоду роботи відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з 03.04.2021.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах, яка призначена з 03.04.2021.

ОСОБА_1 зазначає, що в червні 2021 року звернувся до відповідача із заявою щодо незарахування всіх періодів його роботи до страхового та пільгового стажу роботи та перерахунок його пенсії відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Проте листом ГУ ПФУ у Волинській області №6124-6060/П-02/8-0300/21 від 06.07.2021 йому повідомлено, що періоди роботи з червня 2015 по вересень 2018 на ДП «Шахта №1 «Нововолинська» та з травня 2020 по березень 2021 у ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля» не підлягають зарахуванню, оскільки роботодавцями не сплачено страхові внески за вказані періоди.

Позивач вважає такі дії ГУ ПФУ у Волинській області неправомірними, оскільки він 20 років працював на посаді гірника підземного третього розряду з повним робочим днем під землею, що підтверджується довідками про підтвердження наявного трудового стажу, а довідкою форми ОК-5 підтверджується факт нарахування та виплати заробітної плати роботодавцями.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 03.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У відзиві на позов відповідач його вимог не визнав та зазначив, що позивачу ОСОБА_1 03.04.2021 призначено пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При призначенні пенсії до страхового стажу ОСОБА_1 не зараховано період з червня 2015 по вересень 2018 на ДП «Шахта №1 «Нововолинська» та з травня 2020 по березень 2021 у ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля» у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України.

З наведених підстав відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову повністю.

Враховуючи вимоги статті 262 КАС України судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 03.04.2021, що підтверджується матеріалами пенсійної справи.

Із розрахунку страхового стажу для призначення пенсії слідує, що страховий стаж позивача становить 34 роки 3 місяці 02 дні.

При цьому до страхового стажу позивача не зараховано періоди його з червня 2015 по вересень 2018 на ДП «Шахта №1 «Нововолинська» та з травня 2020 по березень 2021 у ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля», які підтверджені записами у трудовій книжці НОМЕР_1 (а.с.9-10).

На звернення позивача ГУ ПФУ у Волинській області листом №6124-6060/П-02/8-0300/21 від 06.07.2021 повідомило, що при призначенні пенсії вищевказані періоди до страхового стажу не враховані у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Згідно приписів статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 №345-VI (далі - Закон №345-VI) дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Статтею 8 Закону №345-VI передбачено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Відповідно до пункту «а» підрозділу 1 «Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, геологорозвідці, на дренажних шахтах на будівництві шахт, рудників, копалень» (далі підрозділ 1 розділу 1 «Гірничі роботи» Списку №1) виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах передбачена зайнятість повний робочий день на підземних роботах.

Відповідно до статті 1 Гірничого закону України шахта - гірниче підприємство з видобування корисних копалин (вугілля, солей тощо) підземним способом.

У постанові від 20.11.2018 (справа №345/4616/16) Верховний Суд дійшов правового висновку, що статтю 1 Закону №345-VI слід розглядати у нерозривному зв`язку зі списком №1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота у яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах.

Так, спірні правовідносини у даній справі виникли у зв`язку з відмовою ГУ ПФУ у Волинській області у перерахунку пенсії позивачу із врахуванням вимог статті 8 Закону №345-VI. При цьому підставою для такої відмови слугувала відсутність у позивача необхідного стажу роботи на підземних роботах за Списком №1, який становить 15 років.

Отже, під час розгляду даної справи судом підлягали з`ясуванню обставини наявності у ОСОБА_1 стажу роботи на підземних роботах за Списком №1 не менш як 15 років.

Як слідує з трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 працював в періоди роботи з 02.06.2015 по 28.09.2018 на ДП «Шахта №1 «Нововолинська» та з 26.10.2020 по даний час у ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля» гірником підземним 3 розряду з повним робочим днем під землею (а. с. 25-27).

Відповідно до Індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 форми ОК-5 (а. с. 22-24) за періоди роботи позивача з червня 2015 року по вересень 2018 року та з червня 2020 року відсутні дані про сплату страхових внесків, що в свою чергу стало підставою для не зарахування відповідачем вказаних періодів до пільгового стажу.

Однак суд не погоджується з даною позицією ГУ ПФУ у Волинській області з огляду на наступне.

Згідно із преамбулою Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Водночас за приписами статті 1 Закону №1058-IV у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом;

персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік) - організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що здійснюється відповідно до законодавства і використовується в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування в установленому законодавством порядку;

працюючий пенсіонер - особа, якій призначено пенсію та яка є застрахованою відповідно до пунктів 1 - 7, 11 - 13 частини першої статті 11 цього Закону;

роботодавець - власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання; фізична особа, яка використовує працю найманих працівників (у тому числі іноземців, які на законних підставах працюють за наймом в Україні); власник розташованого в Україні іноземного підприємства, установи, організації (у тому числі міжнародної), філії та представництва, який використовує працю найманих працівників, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;

страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Згідно із абзацом першим частини першої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Як передбачено частиною другою статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону №1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Згідно із частиною другою статті 20 Закону №1058-IV обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Як передбачено частинами четвертою - шостою, дев`ятою, десятою статті 20 Закону №1058-IV, сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Крім того, згідно із частиною шостою статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (з наступними змінами та доповненнями) за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Системний аналіз вказаних вище нормативно-правових актів дає підстави дійти висновку про те, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески. При цьому, на думку суду, виходячи із змісту наведених вище правових норм, порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків (у зв`язку із чим утворилася заборгованість зі сплати таких внесків) тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені, а у разі їх наявності - сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до страхового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи сплачені страхові внески зараховувалися в рахунок сплати заборгованих страхувальником сум недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Водночас пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (далі - Порядок №383) передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Згідно з пунктом 10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637 (далі - Порядок №637).

Відповідно до пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Як вбачається із матеріалів справи, факт виконання ОСОБА_1 підземних робіт в шахті, які відносяться до Списку №1, у період з 02.06.2015 по 28.09.2018 на ДП «Шахта №1 «Нововолинська» та з 26.10.2020 по теперішній час на ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля» гірником підземним 3 розряду підтверджено довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, які видані ВП «Шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля» від 02.04.2021 №70 та ДП «Шахта №1 «Нововолинська» від 22.12.2020 №208 (а. с. 12-13), які були надані відповідачу.

Факт нарахування та виплати позивачу заробітної плати у спірний період підтверджується реєстром застрахованих осіб форми ОК-5.

Крім того, позивачем надано копії витягів з наказів по ВП Шахтоуправління «Нововолинське» №33 від 05.02.2010, по ДП «Шахта №1 «Нововолинська» №40 від 05.02.2015, №53 від 11.06.2004, №103 від 11.06.2009, №120 від 25.10.2016, №114 від 20.09.2018 «Про результати проведення атестації робочих місць», яким затверджено перелік робочих місць, професій та посад, працівників, котрим відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» призначене пільгове пенсійне забезпечення, передбачене Списком №1, а саме: «гірник підземний» (а. с.15-18).

Таким чином, з наявних у справі письмових доказів вбачається, що в періоди з 02.06.2015 по 28.09.2018 та з 26.10.2020 по даний час позивачу була нарахована та виплачена заробітна плата, на яку в свою чергу нараховувалися страхові внески, тому у відповідача відсутні підстави не зараховувати до пільгового страхового стажу позивача вказані періоди, що в сукупності становить більше 4 років та є достатнім для перерахунку відповідної до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Таким чином, на переконання суду, відповідач протиправно не зарахував до пільгового страхового стажу ОСОБА_1 періоди його роботи з 02.06.2015 по 28.09.2018 у ДП «Шахта №1 «Нововолинська» та з травня 2020 року по березень 2021 року у ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля», що стало причиною для відмови у перерахунку пенсії по інвалідності на пільгових умовах за Списком №1 відповідної до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Разом з тим, суд звертає увагу, що згідно наказу №160/к від 23.10.2020 позивач прийнятий на роботу гірником підземним 3 розряду у ВП «Шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля» з 26.10.2020, що підтверджується записами в трудовій книжці серії НОМЕР_2 (запис №23), відтак саме період роботи позивача з 26.20.2020 по 31.03.2021 у ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля» підлягає до зарахування до страхового та пільгового стажу, а не період з травня 2020 року по березень 2021 року, як вказує ОСОБА_1 в позовній заяві, тому вимоги в цій частині підлягають до часткового задоволення.

При цьому, відсутність за даними системи індивідуальних відомостей про застраховану особу про сплату страхових внесків за спірні періоди у ДП «Шахта №1 «Нововолинська» та у ВП «Шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля» не може бути підставою для не зарахування цих періодів до страхового та пільгового стажу під час перерахунку пенсії позивачу.

Крім того, суд зазначає, що, фактично, внаслідок невиконання роботодавцем обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту. Позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу позивача такого періоду роботи.

Таким чином, враховуючи страховий стаж позивача з 02.06.2015 по 28.09.2018 у ДП «Шахта №1 «Нововолинська» та 26.10.2020 по 31.03.2021 у ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля», який становить більше 4 років, та стаж, розрахований відповідачем при розгляді заяви ОСОБА_1 (14 років 2 місяці 28 днів), сукупно пільговий стаж ОСОБА_1 становить понад 15 років, що є достатнім для перерахунку пенсії на підставі статті 8 Закону №345-VI.

Аналізуючи матеріали справи, суд дійшов висновку, що на момент звернення позивача із заявою щодо перерахунку пенсії в останнього був наявний стаж роботи на підземних роботах за Списком №1 не менше 15 років, а тому ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені статтею 8 Закону №345-VI. Відтак дії відповідача щодо не зарахування спірних періодів роботи позивача до пільгового стажу є протиправними.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірність своїх дій щодо не зарахування до пільгового страхового стажу періодів роботи позивача на посаді гірника підземного 3 розряду з 02.06.2015 по 28.09.2018 у ДП «Шахта №1 «Нововолинська» та з 26.10.2020 по 31.03.2021 у ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля».

Беручи до уваги зібрані та досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 шляхом прийняття рішення про визнання протиправними дій ГУ ПФУ у Волинській області щодо не зарахування до пільгового страхового стажу періодів його роботи з 02.06.2015 по 28.09.2018 у ДП «Шахта №1 «Нововолинська» та з 26.10.2020 по 31.03.2021 у ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля» та зобов`язання провести ОСОБА_1 з 03.04.2021 (дата призначення пенсії) перерахунок та виплату пенсії згідно із Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці», зарахувавши до пільгового страхового стажу періоди роботи позивача роботи з 02.06.2015 по 28.09.2018 у ДП «Шахта №1 «Нововолинська» та з 26.10.2020 по 31.03.2021 у ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля».

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів судовий збір в розмірі 908,00 грн, сплачений згідно з квитанцією від 19.07.2021.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо не зарахування до страхового та пільгового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 02.06.2015 по 28.09.2018 у ДП «Шахта №1 «Нововолинська» та з 26.10.2020 по 31.03.2021 у ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_1 з 03.04.2021 перерахунок і виплату пенсії (з урахуванням виплачених сум) відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з врахуванням, зарахувавши до страхового та пільгового стажу періоди роботи з 02.06.2015 по 28.09.2018 у ДП «Шахта №1 «Нововолинська» та з 26.10.2020 по 31.03.2021 у ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля».

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22В, ) судові витрати в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.А. Лозовський