Справа № 686/14527/21
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2021-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/14527/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Карплюк О.І.

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

13 жовтня 2021 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Сапальової Т.В. Капустинського М.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 серпня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до інспектора управління патрульної поліції у Вінницькій області Корнійчука Віктора Леонідовича (далі - відповідач) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та визнання дії протиправними,

В С Т А Н О В И В :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Позивач 14.06.2021 звернувся із позовом до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в якому просив визнати протиправними дії старшого лейтенанта 1 батальйону 2 роти поліції УПП у Вінницькій області Корнійчука В. Л. та скасувати постанову від 05.06.2021 серії ЕАН №4309289 "Про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі".

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09.08.2021 позов задоволено частково. Постанову серії ЕАН №4309289 від 05.06.2021 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. скасовано. Провадження в справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КпАП України, закрито.

В решті позовних вимог, а саме щодо визнання протиправними дій інспектора відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 454 грн.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що в постанові, що оскаржується, не зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення. При цьому окрім постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, відповідачем не надано інших належних та допустимих доказів, які вказували на доведеність вини позивача у цьому, зокрема: матеріали адміністративної справи не містять фіксації події даного правопорушення.

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Департамент патрульної поліції подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що відеозаписом із боді камери поліцейського АВ-0019 о 23 год 05 хв 50 сек відображено правопорушення позивача, а саме, як водій із середньої смуги здійснює розвороти ліворуч, де розташована суцільна лінія розмітки.

Також вказано, що на час розгляду справи законодавством було передбачено спрощену процедуру розгляду справи, яка виключає необхідність дотримання інспектором поліції процедур, передбачених для розгляду справи в загальному порядку, зокрема надання особі можливості скористатися правовою допомогою та подати клопотання про перенесення розгляду справи.

Крім того зазначено, що відповідні працівники органів поліції не можуть виступати самостійним відповідачем у справі, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган. При цьому Департамент патрульної поліції, як суб`єкт владних повноважень, до участі у розгляді цієї адміністративної справи судом першої інстанції залучений не був.

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому вказано про порушення працівниками поліції порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема вказано, що розгляд справи проводи капітан поліції Гуменюк , а не інспектор Корнійчук. Також вказано про позбавлення працівниками поліції його права на правову допомогу під час розгляду справи.

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою суду від 28.09.2021 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду на 13.10.2021 о 09:30 год.

Крім того вказаною ухвалою суду поновлено Департаменту патрульної поліції строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та зобов`язано Департамент патрульної поліції до 11.10.2021 надати суду відеозапис, яким зафіксовано вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, вказаного у постанові від 05.06.2021 серії ЕАН №4309289 та дислокацію технічних засобів регулювання дорожнім рухом в місці вчинення правопорушення.

12.10.2021 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п.2 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що учасники справи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися, при цьому в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Постановою інспектора управління патрульної поліції у Вінницькій області Корнійчука В.Л. від 05.06.2021 визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за те, що він цього дня о 23 годині 13 хвилин, керуючи транспортним засобом марки "Chevrolet Aveo" державний номерний знак НОМЕР_1 , перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1., яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим допустив порушення вимог п. 34 Правил дорожнього руху України.

Позивач, вважаючи вказане рішення відповідача протиправним, звернувся до суду з адміністративним позовом з метою захисту своїх порушених прав.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до розділу 34 ПДР Дорожня розмітка п. 1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Частиною 1 ст. 122 КУПАП вказано, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 40 Закону України "Про національну поліцію" встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно оскаржуваної постанови, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку з порушенням ПДР, а саме, керуючи транспортним засобом позивач перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків.

При цьому з матеріалів справи вбачається, що відповідачем до суду першої інстанції надавався диск із відеозаписом та віддруковані фотознімки.

Проте, дослідивши вказані докази колегія судді зазначає, що на наданих фотознімках зафіксовано частину дороги із переривистою лінією дорожньої розмітки. Вказаними фотознімками не зафіксовано вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Стосовно наданого відповідачем диску колегія суддів зазначає, що на вказаному диску міститься дві папки із відеозаписами. У першій папці наявні два відеозаписи. З перших секунд першого відеозапису зрозуміло, що ним зафіксовано розгляд справи про адміністративне правопорушення. В подальшому відеозапис не відтворюється, що свідчить про наявність технічних пошкоджень. Другий відеозапис у цій же папці не відтворюється взагалі.

У другій папці містяться відеозаписи з нагрудної камери поліцейського, якими зафіксовано розгляд працівника поліції справи про адміністративне правопорушення.

При цьому на жодному із відеозаписів не зафіксовано вчинення позивачем адміністративного правопорушення вказаного у постанові серії ЕАН №4309289 від 05.06.2021.

З метою встановлення всіх обставин справи ухвалою суду від 28.09.2021 витребувано у Департаменту патрульної поліції відеозапис, яким зафіксовано вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, вказаного у постанові від 05.06.2021 серії ЕАН №4309289 та дислокацію технічних засобів регулювання дорожнім рухом в місці вчинення правопорушення.

Станом на 13.10.2021 витребувані судом апеляційної інстанції докази до суду не надходили.

Таким чином в матеріалах справи відсутні докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, а наявні в матеріалах справи докази не підтверджують обставин викладених у постанові серії ЕАН №4309289 від 05.06.2021, у зв`язку з чим постанова серії ЕАН №4309289 від 05.06.2021 про накладення на ОСОБА_1 підлягає скасуванню.

Крім того колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Однак, як вірно зауважено судом першої інстанції, в постанові, що оскаржується, не зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення.

Стосовно доводів відповідача про те, що на час розгляду справи законодавством було передбачено спрощену процедуру розгляду справи, яка виключає необхідність дотримання інспектором поліції процедур, передбачених для розгляду справи в загальному порядку, зокрема надання особі можливості скористатися правовою допомогою та подати клопотання про перенесення розгляду справи колегія суддів зазначає, що такі доводи суперечать вимогам ст. 268 КУпАП якою вказано, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право, зокрема, знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Щодо тверджень скаржника про те, що відповідні працівники органів поліції не можуть виступати самостійними відповідачами у таких спорах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, в даному випадку Департамент патрульної поліції, який до участі у розгляді даної справи залучений не був колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 222 КУпАП України органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 4 ст. 46 КАС України встановлено, що відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 4 КАС України, відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

При цьому, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України, суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, інспектор управління патрульної поліції у Вінницькій області Корнійчук В. Л. є працівником Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції і діє від імені органів поліції, а тому, інспектор управління є належним відповідачем у даній справі.

При цьому посилання скаржника на висновки Верховного Суду колегія суддів відхиляє, оскільки правовідносини у даній справі та у справах, які переглядалися Верховним Судом не ідентичні.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про скасування постанови серії ЕАН №4309289 від 05.06.2021 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. та закриття провадження в справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КУпАП.

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи відсутність підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції, то підстав для зміни розподілу судових витрат немає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 серпня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття і не може бути оскаржена відповідно до частини 3 статті 272 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Сапальова Т.В. Капустинський М.М.