Справа № 826/7627/18
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2021-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/7627/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Степанюка А.Г.

За участю секретаря: Шевченко Е.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги Спільного підприємства «Бориславська нафтова компанія» в формі Товариства з обмеженою відповідальністю та Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 липня 2021 року за заявою Спільного підприємства «Бориславська нафтова компанія» про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами у справі за позовом заступника Генерального прокурора України до Державної служби геології та надр України, Товариства з обмеженою відповідальністю «Аркона Газ-Енергія», третя особа: Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» про визнання протиправним та скасування рішення,-

У С Т А Н О В И В:

Заступний Генерального прокурора України в інтересах держави звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Державної служби геології та надр України про скасуваня наказу №217 від 15.05.2017 «Про надання спеціального дозволу на користування надрами» та про визнання недійсним спеціального дозволу №4830 від 18.05.2017 на користування надрами.

Рішенням Окружного адміністративного суду від 17.10.2018, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.07.2019 року та постановою Верховного Суду від 15.10.2019, у задоволенні позову відмовлено.

22 квітня 2021 року, особа, яка не брала участь у розгляді справи, Спільне підприємство «Бориславська нафтова компанія» в формі Товариства з обмеженою відповідальністю подала заяву про перегляд рішення Окружного апеляційного адміністративного суду від 17.10.2021 року за нововивленими обставинами в якій просить заяву задовольнити, рішення Окружного адміністративного суду від 17.10.2018 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову заступника Генерального прокурора України у повному обсязі.

Відповідно до ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 липня 2021 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погодившись з вищезазначеним судовим рішенням Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» та особа, яка не брала участь у справі, Спільне підприємство Бориславська нафтова компанія» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю подали апеляційні скарги в яких просять скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.07.2021 та задовольнити заяву про перегляд рішення суду від 17.10.2018 за нововиявленими обставинами. Скасувати рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.10.2018 та ухвалити нове судове рішення, який позов заступника Генерального прокурора України задовольнити повністю.

Відповідно до ухвал Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» та особи, яка не брала участь у справі, Спільного підприємства Бориславська нафтова компанія» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю.

Відповідно до ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року відмовлено ПАТ «Укрнафта» у задоволенні клопотання про призначення у справі судової експертизи.

Перевіривши матеріали справи та доводи сторін, заслухавши доповідь судді-доповідача та осіб, що з`явились в судове засідання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

В обґрунтування поданої заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами заявник посилається на наявність істотних для справи обставин, які існували на момент розгляду справи N 826/7627/18, проте не були відомі ані позивачу, ані заявнику та судами під час розгляду справи не встановлювались.

Такими істотними обставинами, що не досліджувалися судами під час розгляду справи №826/7627/18, заявник вважає:

- обставини незаконного об`єднання Свистунківского та Червонолуцького родовища та санкціонування відповідачем-1 у зв`язку з таким об`єднанням повторної оцінки ТОВ "Аркона Газ-Енергія" запасів Червонолуцького родовища після проведеного державного затвердження запасів на цьому родовищі ПАТ "Укрнафта" на підставі протокольного рішення Держгеонадр від -22.11.2016 про введення в дію протоколу ДКЗ N 3659;

- обставини заниження запасів Свистунківсько-Червонолуцького родовища та, відповідно, вартості спеціального дозволу на його використання, встановлені експертним шляхом на підставі комплексної судової економічної експертизи у Харківському науково-дослідному інституті судових експерти ім. М.С. Бокаріуса;

- обставини, встановлені висновками правової експертизи Інституту держави і права ім. Корецького ПАН України щодо співвідношення процесів апробації із детальною геолого-економічною оцінкою родовищ та затвердженням запасів вуглеводнів розвіданих родовищ (власне, зазначеним науково-правовим висновком зроблено експертний висновок щодо неможливості проведення апробації одним надрокористувачем на певній геологічній ділянці надр, як різновиду державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, після затвердження запасів корисних копалин на цій же геологічній ділянці іншим надрокористувачем).

Колегія суддів з огляду на встановлені під час розгляду справи обставини приходить до висновку, що зазначені обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими у розмінні КАС України та вважає за необхідне зазначити таке.

Частиною першою статті 361 КАС України визначено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

За змістом частини друга статті 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Частина четверта статті 361 КАС України визначає, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Відповідно до частини шостої статті 361 КАС України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 363 КАС України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 361 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про існування таких обставин.

Частина четверта статті 368 КАС України визначає, що за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Аналіз наведених правових норм дає підстави дійти висновку про те, що нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх урахування судового рішення.

Тобто за своєю юридичною природою нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які покладено в основу судового рішення.

До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору.

Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є: існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи й ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; істотність цих обставин для розгляду справи (внаслідок урахування цих обставин суд міг би прийняти інше рішення, ніж те, що було прийняте).

Нововиявлені обставини відрізняються від нових обставин, обставин, що змінилися, та нових доказів за часовими ознаками, предметом доказування та істотністю впливу на судове рішення.

Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справи. Не вважаються нововиявленими нові обставини, виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, які встановлюються на підставі доказів, що не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Водночас необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Тобто перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин, тому першочерговим обов`язком суду є встановлення відсутності або наявності нововиявлених обставин.

Свою заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами особа, яка не брала участі у розгляді справи СП «Бориславська нафтова компанія» в формі Товариства з обмеженою відповідальністю обґрунтовує тим, що, на його думку, є підстави, передбачені пунктом 1 частини 2 статті 361 КАС України, тобто істотні для справи обставини, що не були встановлені судами під час розгляду справи та не були і не могли бути раніше відомі заявнику.

Як уже зазначено колегією суддів вище, істотними обставинами, що не досліджувалися судами під час розгляду справи № 826/7627/18, та не могли і не були відомі заявнику заявник вважає:

- обставини незаконного об`єднання Свистунківского та Червонолуцького родовища та санкціонування відповідачем-1 у зв`язку з таким об`єднанням повторної оцінки ТОВ "Аркона Газ-Енергія" запасів Червонолуцького родовища після проведеного державного затвердження запасів на цьому родовищі ПАТ "Укрнафта" на підставі протокольного рішення Держгеонадр від -22.11.2016 про введення в дію протоколу ДКЗ N 3659;

- обставини заниження запасів Свистунківсько-Червонолуцького родовища та, відповідно, вартості спеціального дозволу на його використання, встановлені експертним шляхом на підставі комплексної судової економічної експертизи у Харківському науково-дослідному інституті судових експерти ім. М.С. Бокаріуса;

- обставини, встановлені висновками правової експертизи Інституту держави і права ім. Корецького ПАН України щодо співвідношення процесів апробації із детальною геолого-економічною оцінкою родовищ та затвердженням запасів вуглеводнів розвіданих родовищ (власне, зазначеним науково-правовим висновком зроблено експертний висновок щодо неможливості проведення апробації одним надрокористувачем на певній геологічній ділянці надр, як різновиду державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, після затвердження запасів корисних копалин на цій же геологічній ділянці іншим надрокористувачем).

Із поданої заступником Генерального прокурора України позовної заяви вбачається, що в обгрунтування відповідачем Державною службою геології та надр України в порушення вимог чинного законодавства України прийнято наказ від 15.05.2017 №217 «Про надання спеціального дозволу на користування надрами, у т.ч. надання спецдозволу на користування надрами ТОВ «Аркона Газ-Енергія» та видано останному дозвіл на користування надрами Свистунівсько-Червонолуцьбого родовища, оскільки надати цим товариством документи не відповідають критеріям, визначени у пп.1 п.8 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами.

Окрім того, позивач зазначив, що в порушення ст. 16 Кодексу України про надра та п.2 Порядку №615 аукціон з продажу спецдозволу на користування надрами не проводився.

Із рішення Окружного адміністративного суду убачається, що в ході розгляду справи саме зазначені в позовній вимозі позивачем доводи були предметом розгляду.

У своїх пояненнях представник скаржника послався як на підставу для перегляду за нововиявленими обставинами на висновок науково-правової експертизи щодо доктринального тлумачення та застосування окремих норм і положень законодавства України про геолого-економічну оцінку родовищ нафти і газу, як передумови отримання спеціальних дозволів на користування надрами, проведеної Інститутом держави і права ім. В.М. Корецького НАН України відповідно до звернення Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на підставі Закону України "Про наукову і науково-технічну експертизу", від 28.01.2019 N 126/11-е та висновок експертів за результатами проведення комплексної судової економічної експертизи N 23451 від 10.01.2020.

Суд першої інстанції надав правильну оцінку даним доводам та вірно не прийняв їх до уваги .

Частиною четвертою статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частина шоста статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України).

Окрім того, на відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою перегляду рішення за нововиявленими обставинами є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї.

Аналогічна правова позиціявисловлена Верхоним Судом у постановах від 21.02.2018 у справі №454/3003/14-ц, від 18.12.2019 у справі №904/1775/18, від 22.10.2020 у справі № 922/5169/13.

Отже, перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Разом з тим, за практикою Європейського суду з прав людини (далі - Суд) процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження для виправлення помилок правосуддя, як така, не суперечить положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) за умови відсутності зловживання (див. п. п. 27 - 28 рішення від 18.11.2004 у справі "Праведная проти Росії" N69529/01 та п. 46 рішення від 06.12.2005 у справі "Попов проти Молдови" N 2). Однак, при цьому Суд наголошує, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, потрібно тлумачити в світлі Преамбули до Конвенції, яка проголошує принцип верховенства права як частину спільної спадщини держав-учасниць. Одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певненості, який, окрім іншого, передбачено, що якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду (див. рішення Суду у справі "Брумареску проти Румунії" від 28.10.99). Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Перегляд судового рішення не повинен бути замаскованою апеляційною процедурою, а саме лише існування двох позицій щодо способу вирішення спору не є підставою для повторного судового розгляду.

Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин (див. п. п. 51 - 52 рішення Суду у справі "Рябих проти Росії" від 24.06.2003; ухвала Суду щодо прийнятності заяви N 62608/00 "Агротехсервіс проти України"; п. п. 42-44 рішення Суду у справі "Желтяков проти України" від 09.06.2011).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (див. п. п. 27 - 34 рішення Суду у справі "Праведная проти Росії" від 18.11.2004).

Таким чином, необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Висновки експертів, здійснені після ухвалення рішення у справі N 826/7627/18 є новим доказом стосовно обставин, що були встановлені судом, що не відповідає правовій природі перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами.

Отже, проведені експертизи на замовлення ПАТ "Укрнафта", яке є третьою особою у даній справі, не можуть бути підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами. ПАТ "Укрнафта" приймала участь у судових засіданнях під час розгляду справи по суті, всі обставини та докази, які сторонами обгрунтовували свої позиції, були відомі представнику товариства.

Щодо доводів заявника про незаконне об`єднання Свистунківского та Червонолуцького родовища та санкціонування відповідачем-1 у зв`язку з таким об`єднанням повторної оцінки ТОВ "Аркона Газ-Енергія" запасів Червонолуцького родовища після проведеного державного затвердження запасів на цьому родовищі ПАТ "Укрнафта" на підставі протокольного рішення Держгеонадр від 22.11.2016 про введення в дію протоколу ДКЗ N 3659, то дана обставина не була предметом судового розгляду і не заявлялась позивачем в позовній заяві як підстава для її задоволення.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу, що апробація запасів Свистунівсько-Червонолуцького газоконденсатного родовища Полтавської області відбулась станом на 01.01.2016 - до прийняття рішення ДКЗ про об`єднання Свистунівської та Червонолуцької нафтогазоносних ділянок в єдине Свистунівсько-Червонолуцьке родовище на підставі протоколу від 28.09.2016 N 3659. Водночас, на момент здійснення апробації діяв протокол ДКЗ від 21.12.2010 N 2148 про затвердження запасів Червонолуцького газоконденсатного родовища на підставі матеріалів, поданих Публічним акціонерним товариством "Укрнафта".

Водночас, як встановлено судом першої інстанції, в провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва перебувала справа N 826/14653/17 за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" до Державної служби геології та надр України, Товариства з обмеженою відповідальністю "Аркона Газ-Енергія", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Державна комісія України по запасах корисних копалин про скасування протоколу Робочої групи Державної служби геології та надр України з розгляду протоколів Державної комісії України по запасах корисних копалин від 22.11.2016 N 50 щодо Свистунківсько-Червонолуцького газоконденсатного родовища, а саме в частині слів: "Щодо розгляду результатів державної експертизи матеріалів геолого-економічної оцінки родовищ вуглеводневої сировини, виконаної ДКЗ: визнати висновки колегії ДКЗ стосовно об`єктів, розглянутих у протоколах N 3659 обґрунтованими. Схвалити протоколи ДЗК: протокол N 3659 із апробованими запасами вуглеводнів Свистунківсько-Червонолуцького газоконденсатного родовища станом на 01.01.2016"; скасування наказу Держгеонадра "Про надання спеціальних дозволів на користування надрами" в частині пункту 4 додатка N 1 щодо надання на 20 років спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислову розробку (далі також - ДПР) з подальшим видобуванням нафти, газу (промислова розробка) Свистунківсько-Червонолуцького газоконденсатного родовища ТОВ "Аркона Газ-Енергія" від 15.05.2017 N 217; визнання спеціального дозвілу від 18.05.2017 N 4830, виданого ТОВ "Аркона Газ-Енергія" на геологічне вивчення нафтогазонасосних надр, у тому числі дослідно-промислова розробка з подальшим видобуванням нафти, газу (промислова розробка) Свистунківсько-Червонолуцького родовища, недійсним.

Згідно з рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.07.2020 позовні вимоги задоволено: скасовано протокол Робочої групи Державної служби геології та надр України з розгляду протоколів Державної комісії України по запасах корисних копалин N 50 від 22.11.2016 щодо Свистунківсько-Червонолуцького газоконденсатного родовища, а саме в частині слів: "Щодо розгляду результатів державної експертизи матеріалів геолого-економічної оцінки родовищ вуглеводневої сировини, виконаної ДКЗ: визнати висновки колегії ДКЗ стосовно об`єктів, розглянутих у протоколах N 3659 обґрунтованими. Схвалити протоколи ДЗК: протокол N 3659 із апробованими запасами вуглеводнів Свистунківсько-Червонолуцького газоконденсатного родовища станом на 01.01.2016 року"; скасовано наказ Державної служби геології та надр України N 217 від 15.05.2017 "Про надання спеціальних дозволів на користування надрами" в частині пункту 4 додатка N 1 щодо надання на 20 років спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення, у тому числі ДПР з подальшим видобуванням нафти, газу (промислова розробка) Свистунківсько-Червонолуцького родовища ТОВ "Аркона Газ-Енергія"; визнано спеціальний дозвіл N 4830 від 18.05.2017, виданий Товариству з обмеженою відповідальністю "Аркона Газ-Енергія" на геологічне вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислова розробка з подальшим видобуванням нафти, газу (промислова розробка) Свистунківсько-Червонолуцького родовища, недійсним; стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 5 121,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби геології та надр України.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2020 апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Аркона Газ-Енергія", Державної служби геології та надр України задоволено, скасовано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.07.2020 та ухвалено нове судове рішення, яким позов залишено без задоволення.

Постановою Верховного Суду від 04.02.2021 закрито касаційне провадження в частині, що відкрите на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" задоволено частково. Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2020 у справі в частині вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аркона Газ-Енергія" як відповідача скасовано, а провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" до Державної служби геології та надр України, Товариства з обмеженою відповідальністю "Аркона Газ-Енергія", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Державна комісія України по запасах корисних копалин, про визнання протиправним та скасування наказу, скасування протоколу, визнання дозволу недійсним у цій частині - закрито. В іншій частині постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2020 залишено без змін.

В межах справи N 826/14653/17 надавалась оцінка обставинам відносно того, що Держгеонадра безпідставно допустило повторне вивчення відповідної ділянки надр іншим товариством ТОВ "Аркона Газ-Енергія", для чого надало йому відповідний спеціальний дозвіл, тобто тим обставинам, якими заявник обгрунтовує підстави для перегляду судового рішення у даній справі за нововиявленими обставинами.

У постанові від 04.02.2021 у справі N 826/14653/17 Верховний Суд виклав наступне: «Доводи позивача, викладені у касаційній скарзі про неврахування судом апеляційної інстанції того факту, що затверджені протоколом ДКЗ запаси корисних копалин Червонолуцького родовища, яке є частиною Свистунківсько-Червонолуцької площі, не могли бути переоцінені будь-якими зацікавленими надрокористувачами, а тому Держгеонадра безпідставно допустило повторне вивчення відповідної ділянки надр іншим товариством ТОВ "Аркона Газ-Енергія", що суперечить статті 39 Кодексу України про надра та пункту 1.1 Порядку державної реєстрації робіт і досліджень, пов`язаних із геологічним вивченням надр, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України 14.06.2013 N 263, (далі також - Порядок N 263, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.

Відповідно до статті 39 Кодексу України про надра роботи і дослідження, пов`язані з геологічним вивченням надр, підлягають обов`язковій державній реєстрації та обліку з метою узагальнення і максимального використання результатів вивчення надр, а також запобігання дублюванню зазначених робіт. Державну реєстрацію та облік робіт і досліджень, пов`язаних з геологічним вивченням надр, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр. Порядок розпорядження геологічною інформацією встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1.1 Порядку N 263 передбачено, що цей Порядок установлює єдину процедуру державної реєстрації робіт і досліджень, пов`язаних із геологічним вивченням надр (далі - РДГВН), з метою запобігання їх дублюванню при подальшому вивченні геологічної будови надр, виявленні та оцінці запасів і якості корисних копалин, дослідженні екологічного стану геологічного середовища, з`ясуванні гірничотехнічних, гідрогеологічних та інших умов розробки родовищ корисних копалин і використання надр для цілей, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин. Державна реєстрація РДГВН - офіційне свідчення про доцільність здійснення певних видів і обсягів робіт, які спрямовані на збільшення повноти геологічної, гідрогеологічної, інженерно-геологічної, геофізичної, еколого-геологічної та геохімічної вивченості надр.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, у даному випадку має місце проведення першої оцінки запасів Свистунківсько-Червонолуцького родовища, а не переоцінка запасів Червонолуцького родовища; на вказаній обставині наголошували також і суди у справі N 826/7627/18, а тому колегія суддів погоджується із висновком Шостого апеляційного адміністративного суду, що обставини здійснення ПАТ "Укрнафта" у 2010 році детальної геолого-економічної оцінки запасів Червонолуцького родовища, жодним чином не є перешкодою для проведення геолого-економічної оцінки Свистунківсько-Червонолуцького родовища іншими особами та не "бронює" за ПАТ "Укрнафта" безстрокове та безальтернативне право розробки Червонолуцького родовища.

Також колегія суддів погоджується із висновком суду апеляційної інстанції, що норми чинного законодавства не визначають обставини виявлення та окремого обліку запасів родовищ як підставу для неможливості їх подальшого об`єднання, розробки та апробації запасів як об`єднаного родовища; не визначає законодавство також і будь-яких обмежень у використанні такого об`єднаного родовища у зв`язку із окремим обліком у минулому та різним рівнем проведених геологічних експертиз.

При оцінці доводу позивача щодо неправильності висновку суду апеляційної інстанції про протиправність об`єднання Червонолуцького і Свистунківського родовищ колегія суддів виходить з того, що позивачем не зазначено, які норми права не застосував чи неправильно застосував суд, відхиляючи його доводи з цього питання. Верховний Суд погоджується з позицією суду апеляційної інстанції, що компетенція суду обмежена частиною другою статті 2 КАС України, при цьому такого критерію як доцільність вказана стаття не містить, а тому питання доцільності об`єднання Червонолуцького і Свистунківського родовищ з огляду на принцип розподілу влади, виходить за межі компетенції адміністративного суду, а тому відхиляє відповідні доводи позивача, викладені у касаційній скарзі.

З огляду на наведене колегія суддів також відхиляє доводи позивача, викладені у касаційній скарзі, що дії відповідача 1, пов`язані з прийняттям рішення (наказу) про надання спеціального дозволу на користування надрами Свистунківсько-Червонолуцького родовища без проведення аукціону, призвели до недопущення, усунення, обмеження чи спотворення конкуренції, а також, що антиконкурентними вбачаються і дії відповідача 1, якими санкціоновано два окремих родовища, що знаходилися на різних ступенях геологічного вивчення та підготовленості до промислового видобування. Водночас колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що питання вчинення Держгеонадра антиконкурентних дій, є компетенцією органів, які здійснюють нагляд за дотриманням законодавства у сфері захисту економічної конкуренції».

Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Отже, суд першої інстанції вірно взяв до уваги вищезазначені висновки Верховного Суду у справі N 826/14653/17 відносно того, що у даному випадку має місце проведення першої оцінки запасів Свистунківсько-Червонолуцького родовища, а не переоцінка запасів Червонолуцького родовища.

З огляду на зазначене, доводи Спільного підприємства "Бориславська нафтова компанія" щодо повторності вивчення ділянки надр Червонолуцького родовища іншим товариством ТОВ "Аркона Газ-Енергія" є безпідставними, не спростовують висновків суду у справі N 826/7627/18 щодо правомірності видачі Державною службою геології та надр України ТОВ "Аркона-Газ Енергія" спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону з підстав здійснення останнім за власні кошти апробації в ДКЗ, наявності погодження Міністерства екології та природних ресурсів України та Полтавської обласної ради та за умови затвердження суб`єктом господарювання підрахунку запасів корисних копалин у ДКЗ протягом трьох років, а тому правомірно не прийняті судом до уваги як новоиявлені обставини, що тягнутьт скасування судового рішенн

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення («Ruiz Torija v. Spain», заява № 18390/91, пункт 29).

Суд у цій справі також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Окружного адміністративного суду м. Києва вд 05 липня 2021 року є законною і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновок суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи апеляційих скарг її не спростовують.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційні скарги підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» та Спільного підприємства «Бориславська нафтова компанія» в формі Товариства з обмеженою відповідальністю залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 липня 2021 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Степанюк А.Г.

Повний текст виготовлено: 13 жовтня 2021 року.