Справа № 120/5355/21-а
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2021-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/5355/21-а

Головуючий у 1-й інстанції: Богоніс М. Б.

Суддя-доповідач: Шидловський В.Б.

12 жовтня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Боровицького О. А. Курка О. П.

за участю:

секретаря судового засідання: Стаднік Л. В.,

представника позивача - Брожко Н.І.,

представника відповідача - Савелової М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

27.05.2021 у Вінницький окружний адміністративний суд надійшов адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі позивачка, ФОП ОСОБА_1 ) до Управління Держпраці у Вінницької області (далі відповідач, Управління).

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2021 року відмовлено в ухваленні додаткового рішення.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу.

Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги відповідача в зв`язку з наступним.

Як встановлено з матеріалів справи, фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернулась з позовом до Управління Держпраці у Вінницької області, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 13.01.2021 № ВН 14108/195/НП-ФС.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 10 серпня 2021 року у задоволенні вимог адміністративного позову відмовлено повністю.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2021 року відмовлено в ухваленні додаткового рішення, оскільки у зв`язку із відмовою у задоволенні вимог адміністративного позову відсутні підстави для присудження в користь ФОП ОСОБА_1 понесених при розгляді справи судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 10 серпня 2021 року та з ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2021 року , позивач подала апеляційну скаргу на вказані судові рішення.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено повністю.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10 серпня 2021 року скасовано. Ухвалено нову постанову. Адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову Управління Держпраці у Вінницькій області від 13.01.2021 №ВН 14108/195/НП-ФС. Стягнуто на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Вінницькій області судовий збір у розмірі 2270 грн.

З урахуванням того, що постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року було задоволено позовні вимоги позивача, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача про стягнення з відповідача судових витрат.

Відповідно до статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із частинами першою, другою, четвертою статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 суд висловив правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 22.12.2018 по справі № 826/856/18.

Згідно статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

На підтвердження витрат, надано договір про надання правової допомоги № 22/2021 від 12.05.2021 року з Адвокатським об`єднанням «Адвокатська фірма «Єфімов та партнери», адвокатами якого і було надано правову допомогу з правових питань; акт приймання наданих послуг від 01 червня 2021 року на суму 12600,00 грн.; акт приймання наданих послуг від 08 липня 2021 року на суму 4200,00 грн.; акт приймання наданих послуг від 11 серпня 2021 року на суму 9900,00 грн.; рахунок №471/2021; рахунок №493/2021; рахунок № 509/202 на загальну суму 26700 грн.; та копію квитанції №44 на суму 12600,00 грн.

Відповідно до пункту 3.1 Договору оплата послуг, наданих у зв`язку з виконанням предмету Договору, встановлюється в залежності від посади співробітника, який виконує конкретне замовлення ( в нашому випадку адвокат) та становить 2500,00 грн. за одну годину роботи.

Відповідно до частини шостої статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представником відповідача просив відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат у заявленому розмірі.

Частиною сьомою статті 134 КАС України передбачено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34 - 36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відшкодування судових витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 13000 грн, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, оскільки такий розмір витрат є цілком обґрунтованим, а також співмірний з виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови скасувати.

Ухвалити нову постанову, яким заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про розподіл судових витрат задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Вінницькій області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 13000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 13 жовтня 2021 року.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Боровицький О. А. Курко О. П.