Справа № 460/585/21
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2021-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

13 жовтня 2021 року м. Рівне №460/585/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дорошенко Н.О. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом

Товариство з обмеженою відповідальністю "Західноукраїнська м`ясопереробна компанія"
доГоловного управління ДПС у Рівненській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Західноукраїнська м`ясопереробна компанія" (далі - Товариство, позивач) звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 15.01.2021 № 3 та № 3.

Обґрунтовуючи позов, Товариство заперечує висновки документальної перевірки про нереальність господарських операцій з ТОВ "Виробнича компанія "Агро-Альянс" та зазначає, що отримання товару від постачальника підтверджується наданими до перевірки належними первинними документами; фактичний рух активів та зміни у власному капіталі платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце; в акті перевірки не спростовано факт використання товарів у власній господарській діяльності позивача та господарський сенс відповідних операцій. Відтак, вважає безпідставними висновки податкового органу про завищене визначення податкового кредиту за жовтень 2020 року з податку на додану вартість на суму 680557,00 грн.

Ухвалою від 01.02.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Відповідач позов заперечив повністю з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Зазначив, що документальною перевіркою позивача було встановлено, що в Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ "Виробнича компанія "Агро-Альянс" зареєстровано податкові накладні за вересень 2020 року, по яких Товариством віднесено до складу податкового кредиту ПДВ в сумі 680557,2 грн у жовтні 2020 року. В ході документальної перевірки не встановлено джерела походження, виробника продукції - м`яса (яловичина) охолоджене, не підтверджено легальність руху продукції в ланцюгу постачання від виробника до позивача. Фактично товар невідомого виробництва та виробника введено в товарообіг (легалізовано) ТОВ "Виробнича компанія "Агро-Альянс" з метою формування відповідної ціни та, як наслідок, формування податкового кредиту кінцевим споживачем - позивачем. Вважає, що надані до перевірки первинні документи складені без фактичного здійснення господарських операцій, а тому не підтверджують правомірність формування позивачем податкового кредиту. За наведеного, просив відмовити в позові повністю.

Ухвалою від 10.03.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Протокольною ухвалою від 29.03.2021 в судовому засіданні оголошено перерву.

Ухвалою від 06.05.2021 розгляд справи відкладено.

Протокольною ухвалою від 26.05.2021 в судовому засіданні оголошено перерву.

22.06.2021 позивач подав додаткові докази.

Протокольною ухвалою від 23.06.2021 в судовому засіданні оголошено перерву.

Ухвалою від 07.07.2021 суд перейшов до розгляду справу в письмовому провадженні.

З`ясувавши доводи та аргументи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, встановивши фактичні обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, оцінивши їх у сукупності, відповідно до вимог чинного законодавства, суд встановив і врахував таке.

Товариство є зареєстрованою юридичною особою з 19.09.2016, зареєстроване платником ПДВ 01.11.2016. Перебуває на обліку як платник податків в Головному управлінні ДПС у Рівненській області.

Суд встановив, що в період з 14.12.2020 по 18.12.2020 уповноваженими особами Головного управління ДПС у Рівненській області проведено документальну позапланову перевірку Товариства щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за жовтень 2020 року від`ємного значення з податку на додану вартість.

Результати документальної позапланової виїзної перевірки оформлені актом від 22.12.2020 № 4386/17-00-07-03/40841356 (далі - Акт перевірки), відповідно до висновків якого встановлено порушення пп. "а" п.198.1, п.198.3 ст.198, п.201.10 ст.201, п.200.1, п. 200.4 ст.200 Податкового кодексу України (далі - ПК України) внаслідок неправомірного визначення податкового кредиту у податковій звітності за жовтень 2020 року на суму ПДВ 680557,00 грн по взаємовідносинах з ТОВ "Виробнича компанія "Агро-Альянс", господарські операції з яким мали нереальний характер, що призвело до:

завищення суми від`ємного значення податкової декларації з ПДВ за жовтень 2020 року, яке зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, в розмірі 197717,00 грн,

заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду жовтень 2020 року, яке сплачується до державного бюджету, в розмірі 482840,00 грн (а.с.10-22).

Подане Товариством заперечення на Акт перевірки контролюючим органом було відхилене, а висновки Акту перевірки залишені без змін.

15.01.2021 Головним управлінням ДПС у Рівненській області винесено податкові повідомлення-рішення:

№ 3, яким Товариству збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 724260,00 грн, у тому числі за податковим зобов`язанням на 482840,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на 241420,00 грн (а.с.6,7);

№ 3, яким Товариству зменшено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за жовтень 2020 року в сумі 197717,00 грн (а.с. 8,9).

Вважаючи протиправними вищевказані податкові повідомлення-рішення, Товариство звернулося з позовом до суду.

Перевіряючи правомірність оскаржених рішень податкового органу, суд враховує таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України передбачено обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно зі статтею 92 Основного Закону виключно законами України встановлюються система оподаткування, податки і збори.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) визначено, що господарська діяльність це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до пункту 185.1 статті 185 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 Податкового кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 Податкового кодексу.

Згідно з пунктом 187.1 ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Правова підстава для податкового обліку відповідної операції передбачена статтею 44 ПК України.

Так, у відповідності до підпункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом 1 цього пункту.

Податковим кредитом у розумінні підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України визнається сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Порядок формування податкового кредиту з ПДВ визначено статтею 198 ПК України.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (пункт 198.6 статті 198 ПК України).

Згідно з пунктом 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.2 статті 200 ПК України при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.

Відповідно до пункту 200.4 статті 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Таким чином, витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість повинні бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатись до складу податкового кредиту навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів.

Окрім цього, наявність укладеного із учасниками господарської операції цивільно-правового договору не свідчить про реальність вчинення відповідної операції, оскільки реалізація умов договору та його фактичне виконання для цілей ведення податкового обліку має бути підтверджено належним чином оформленими первинними документами, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі Закон №996-XIV) визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Згідно з частиною першою статті 9 цього Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платника, яка презюмує економічну виправданість його дій, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність відомостей у бухгалтерській та податковій звітності.

Доводи ж податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають його право на отримання такої вигоди.

З наведеного слідує, що будь-які документи мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

В ході судового розгляду встановлено, що 28.07.2020 між позивачем (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Агро-Альянс" (продавець, м. Жовква, Львівська область) укладено договір поставки № 28/07 предметом якого є постачання Товару (яловичина в напівтушках охолоджена) в кількості, по ціні та на суму, що зазначатиметься кожного разу на кожну окрему партію Товару у видаткових накладних. Оплата за кожну партію Товару здійснюється Покупцем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника не пізніше 15 операційних днів з моменту отримання товару. Доставка кожної партії товару здійснюється транспортом за домовленістю сторін і визначатиметься у товарно-транспортних накладних. Транспортні витрати відносяться на рахунок тієї сторони, яка зазначена у товарно-транспортній накладній як замовник. Постачальник гарантує, що весь товар має належну якість, що підтверджується якісним посвідченням (а.с.64-66).

Постачальником ТОВ "Виробнича компанія "Агро-Альянс" виписано позивачу видаткові накладні на підставі договору № 28/07 від 28.07.2020 на реалізацію товару (м`ясо яловичина в напівтушках охолоджене 1 кат.): № 57 від 02.09.2020 - кількість 1760,4 кг, на суму 133790,40 грн з ПДВ; № 58 від 03.09.2020 - кількість 18638,5 кг, на суму 1 416 526,00 грн з ПДВ; № 71 від 09.09.2020 - кількість 14555,3 кг, на суму 1 106 202,80 грн з ПДВ; № 70 від 09.09.2020 - кількість 18774 кг, на суму 1 426 824,00 грн з ПДВ; № 76 від 16.09.2020 - кількість 18702,8 кг, а суму 1 384 007,2 грн з ПДВ (а.с.67-71).

ТОВ "Виробнича компанія "Агро-Альянс" складено податкові накладні на постачання позивачу товарів за номенклатурою "м`ясо яловичина в напівтушках охолоджене 1 кат.":

№ 2 від 01.09.2020 на суму 1416526,00 грн, ПДВ 236087,67 грн;

№ 3 від 01.09.2020 на суму 133790,40 грн, ПДВ 22298,40 грн;

№ 23 від 09.09.2020 на суму 1106202,80 грн, ПДВ 184367,13 грн;

№ 24 від 09.09.2020 на суму 1426824,00 грн, ПДВ 237804,00 грн;

№ 26 від 16.09.2020 на суму 1384007,20 грн, ПДВ 230667,87 грн (а.с.77-81).

Актом перевірки встановлено, що на підставі податкових накладних за вересень 2020 року, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, від постачальника ТОВ "Виробнича компанія "Агро-Альянс" (код 42913055, ГУ ДПС у Львівській області, основний вид діяльності - 46.32 оптова торгівля м`ясом і м`ясними продуктами) позивач сформував податковий кредит в жовтні 2020 року в сумі 680557,20 грн за операціями з придбання товару "М`ясо яловичина в напівтушках охолоджене 1 кат.".

Матеріалами справи підтверджується, що перевезення до позивача зазначеного товару оформлене товарно-транспортними накладними:

№ Р57 від 02.09.2020, № Р58 від 03.09.2020, в яких зазначено: Замовник ТОВ "Виробнича компанія "Агро-Альянс"; вантажовідправник ТОВ "Агроіндекс"; вантажоодержувач - позивач;

№ Р71 від 09.09.2020, № Р70 від 09.09.2020, № Р76 від 16.09.2020 (а.с.72-76), в яких зазначено: Замовник - позивач; вантажовідправник ТОВ "Виробнича компанія "Агро-Альянс"; вантажоодержувач - позивач (а.с.72-76).

Пункт навантаження у всіх ТТН зазначено: с. Кислянка, вул. Садова, 2А, Синельниківський район Дніпропетровська область.

Відповідно до наданих позивачем до перевірки та до матеріалів судової справи Декларацій виробника на м`ясо та субпродукти встановлено, що виробником товару "м`ясо яловичини" та "субпродукти яловичі" є ТОВ "ФБІ та К", адреса потужностей: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Кислянка, вул. Садова, 2А, а вантажоотримувачем - ТОВ "Агроіндекс", дата виготовлення 01.09.2020, 02.09.2020, 04.09.2020; дата відвантаження - відповідно 02.09.2020, 03.09.2020, 07.09.2020 (а.с.82-84).

Згідно з відомостями з Єдиного реєстру податкових накладних документальною перевіркою встановлено, що податковий кредит ТОВ "Виробнича компанія "Агро-Альянс" за вересень 2020 року сформовано за рахунок придбання ТМЦ (м`ясо яловичини в напівтушках охолоджене) від ТОВ "Агроіндекс" (код 41041593 ГУ ДПС у Дніпропетровській області, основний вид діяльності - 46.32 оптова торгівля м`ясом і м`ясними продуктами), а також придбання транспортних послуг.

При вирішенні судового спору суд враховує, що відповідно до п.71.1 ст.71 ПК України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів, що координується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

За змістом пункту 72.1. ст.72 ПК України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла:

72.1.1. від платників податків та податкових агентів, зокрема інформація:

72.1.1.1. що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, звітах про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, інших звітних документах.

Пунктом 74.1 ст.74 ПК України встановлено, що податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Інформаційні системи і засоби їх забезпечення, розроблені, виготовлені або придбані центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є державною власністю.

Система захисту податкової інформації, що зберігається в базах даних Інформаційних систем, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Внесення інформації до баз даних Інформаційних систем та її опрацювання здійснюються контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, а також контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, в порядку інформаційної взаємодії відповідно до пункту 41.2 статті 41 цього Кодексу.

Перелік Інформаційних систем визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Згідно з п.74.3 ст.74 ПК України зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової політики.

Дослідженням наданого відповідачем витягу з Єдиного реєстру податкових накладних (далі - ЄРПН) встановлено, що в вересні 2020 року ТОВ "Агроіндекс" складено податкові накладні на реалізацію для ТОВ "Виробнича компанія "Агро-Альянс" товару "м`ясо яловичини в напівтушках охолоджене 1 кат." (а.с. 219-220).

Однак, за даними ЄРПН суд встановив, що ТОВ "Агроіндекс" у вересні 2020 року придбавало від суб`єктів господарювання товари за номенклатурою: м`ясо та нутрощі птиці (індиків, курей), напівфабрикати з птиці, свинина та субпродукти з неї; при цьому не встановлено жодного випадку придбання товару номенклатурою "м`ясо яловичини" та жодної господарської операції з ТОВ "ФБІ та К" (який зазначений виробником такого товару в наданих позивачем деклараціях виробника датою складання вересень 2020 року) (а.с.198-208).

Отже, суд встановив, що з наданих позивачем та відповідачем доказів не підтверджується постачання товару "м`ясо яловичини в напівтушках охолоджене 1 кат." від виробника такого товару ТОВ "ФБІ та К" до ТОВ "Агроіндекс" у вересні 2020 року, що свідчить про неможливість реалізації цього товару в означеному періоді від ТОВ "Агроіндекс" до ТОВ "Виробнича компанія "Агро-Альянс" та в подальшому до позивача.

Суд враховує, що документальною перевіркою в результаті проведеного аналізу податкової інформації, відповідно до інформації комп`ютерних баз даних та автоматизованих інформаційних систем Державної податкової служби встановлено, що відповідно до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за формою 1-ДФ за 3 квартал 2020 року ТОВ "Агроіндекс" нараховано та не виплачено дохід 99 фізичним особам на суму 49 822 500 грн за ознакою доходу 179 "Доходи отримані від продажу власної продукції тваринництва". Аналізом отриманої інформації щодо таких фізичних осіб постачальників ВРХ встановлено, в тому числі, що дані про них відсутні в базі даних обліку фізичних осіб та громадян, коди яких закриті; осіб, які вирощують та здають ВРХ в нереальній кількості, не отримуючи за це грошових коштів (арк.8 Акту перевірки, а.с.17). Зазначені обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні при дослідженні розрахунку форми 1-ДФ за 3 квартал 2020 року ТОВ "Агроіндекс" (а.с.139-142).

Окрім цього, дослідженням розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за формою 1-ДФ за 3 квартал 2020 року ТОВ "ФБІ та К" встановлено, що за трудовими договорами працювало 2 працівники, за цивільно-правовими договорам - жодного (а.с.137-138). Враховуючи кількість виробленої продукції (м`яса яловичина та субпродукти) за 01.09.2020, 02.09.2020, 04.09.2020, зазначених в деклараціях виробника на м`ясо та субпродукти (а.с.82-84), загальна маса яких становить 180225,5 кг, суд погоджується з доводами контролюючого органу про недостатність наявних у виробника трудових ресурсів для виробництва м`ясної продукції в кількості, яка зазначена в документах при її реалізації.

При цьому суд підкреслює, що означені декларації виробника ТОВ "ФБІ та К" на м`ясо і субпродукти були надані позивачу його постачальником ТОВ "Виробнича компанія "Агро-Альянс" у складі товаросупровідних документів, на підтвердження якості товару за спірними господарськими операціями, про що ствердив позивач та засвідчив їх копії власною печаткою та підписом директора.

З огляду на наведене, суд також критично оцінює як недостовірні надані позивачем товарно-транспортні накладні (а.с.72-76), в яких зазначено пункт навантаження: с. Кислянка, вул. Садова, 2А, Синельниківський район Дніпропетровська область, що за змістом декларацій виробника на м`ясо та субпродукти ТОВ "ФБІ та К" є адресою його виробничих потужностей (а.с.82-84).

Таким чином, суд вважає, що в ході судового розгляду справи підтверджені висновки податкового органу, що надані позивачем під час документальної перевірки первинні документи не підтверджують джерело походження товару (м`ясо яловичина в напівтушках), придбання якого задокументовано видатковими накладними, податковими накладними, виписаними за реквізитами ТОВ ВК "Агро-Альянс", та не підтверджено рух товару в ланцюгу постачання від реального сектору економіки до ТОВ ВК "Агро-Альянс" та в подальшому до позивача.

Окрім цього, в ході судового розгляду справи на підтвердження використання товару в господарській діяльності позивач подав додаткові пояснення від 14.04.2021, зазначивши, що товар, отриманий Товариством за спірними господарськими операціями згідно з видатковими накладними: № 57 від 02.09.2020 (1760,4 кг), № 58 від 03.09.2020 (18638,50 кг), № 71 від 09.09.2020 (14555,30 кг), № 70 від 09.09.2020 (18774,00 кг), № 76 від 16.09.2020 (18702,80 кг), був оприбуткований та списаний у виробництво згідно актів переробки сировини в такій же кількості, яка зазначена у видаткових накладних (а.с.188-189).

23.06.2021 позивач на підтвердження вищевказаного пояснення надав суду засвідчені копії актів переробки сировини та копії приймальних квитанцій (а.с.230-244).

Дослідженням таких доказів встановлено їх часткову невідповідність іншим доказам, які були долучені позивачем до позовної заяви, а саме:

акт переробки сировини № МП000000281 від 03.09.2020, долучений до позовної заяви, містить відомості про списання сировини "яловичина 1 кат. охолоджена" в кількості 12000,00 кг (а.с.95), що відповідає зазначеному в акті переробки сировини № МП000000281 від 03.09.2020, наданому в ході судового розгляду справи (а.с.231);

акт переробки сировини № МП000000289 від 03.09.2020, долучений до позовної заяви, містить відомості про списання сировини "яловичина 1 кат. охолоджена" в кількості 13600,00 кг (а.с.96), що не відповідає зазначеному в акті переробки сировини №МП000000289 від 03.09.2020, наданому в ході судового розгляду справи, відповідно до якого списано цього товару в кількості 23600,00 кг (а.с.231);

акт переробки сировини № МП000000256 від 04.09.2020, долучений до позовної заяви, містить відомості про списання сировини "яловичина 1 кат. охолоджена" в кількості 2000,00 кг (а.с.98), однак в акті переробки сировини №МП000000256 від 14.09.2020, наданому в ході судового розгляду справи, зазначено про списання цього товару в кількості 8000,00 кг (а.с.233);

акт переробки сировини № МП000000259 від 09.09.2020, наданий позивачем в ході судового розгляду, містить відомості про списання сировини "яловичина 1 кат. охолоджена" в кількості 6555,30 кг (а.с.234), при цьому до позовної заяви долучався акт переробки сировини з аналогічним номером, але виписаний іншою датою та на іншу номенклатуру сировини (а.с.109);

акт переробки сировини № МП000000261 від 10.09.2020, долучений до позовної заяви, містить відомості про списання сировини "яловичина 1 кат. охолоджена" в кількості 1130,00 кг (а.с.103), що не відповідає зазначеному в акті переробки сировини №МП000000261 від 10.09.2020, наданому в ході судового розгляду справи, відповідно до якого списано цього товару в кількості 2634,20 кг (а.с.235);

акт переробки сировини № МП000000262 від 16.09.2020, долучений до позовної заяви, містить відомості про списання сировини "яловичина 1 кат. охолоджена" в кількості 21400,00 кг (а.с.108), що не відповідає зазначеному в акті переробки сировини №МП000000262 від 16.09.2020, наданому в ході судового розгляду справи, відповідно до якого списано цього товару в кількості 23400,00 кг (а.с.236);

в актах переробки сировини № МП000000268 від 21.09.2020 та № МП00000026 від 21.09.2020, долучених до позовної заяви (а.с.111,117), містяться відомості про списання сировини "яловичина 1 кат. охолоджена" в кількості 5815,6 кг та 3753,2 кг, що відповідає зазначеному в таких актах, наданих позивачем в ході судового розгляду (а.с.237,238).

Встановлені судом фактичні обставини справи дають підстави для висновку про те, що позивач на підтвердження оприбуткування, внутрішнього переміщення та використання в господарській діяльності товару, придбаного за спірними господарськими операціями, надав суду акти переробки сировини, відомості в яких є суперечливими та не узгоджуються з іншими матеріалами судової справи.

Також суд звертає увагу на ту обставину, що загальна кількість товару, придбаного та оприбуткованого позивачем від постачальника ТОВ ВК "Агро-Альянс", за видатковими накладними від 02.09.2020 № 57, від 03.09.2020 № 58, від 09.09.2020 № 71, від 09.09.2020 № 70, від 16.09.2020 № 76, становить 72431 кг, однак списано у виробництво відповідно до наданих позивачем актів переробки сировини 59699,6 кг, чим спростовуються доводи позивача в додатковому поясненні (а.с.188-189) щодо однакової кількості оприбуткованої та списаної сировини.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з частиною першою статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

За правилами, встановленими статтею 74 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 75 КАС України).

Відповідно до статті 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За сукупності встановлених обставин та з огляду на наведені вище норми права, в ході судового розгляду адміністративної справи відповідач належними та допустимими доказами підтвердив, що у спірних правовідносинах податковий орган дійшов обґрунтованого висновку про завищення позивачем податкового кредиту з ПДВ по взаємовідносинах з ТОВ ВК "Агро-Альянс" за жовтень 2020 року на суму 680557,00 грн, що призвело до завищення суми від`ємного значення податкової декларації з ПДВ за жовтень 2020 року, яке зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, в розмірі 197717 грн та заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду жовтень 2020 року, яке сплачується до державного бюджету в розмірі 482840 грн.

Надані позивачем докази не підтверджують фактичного здійснення спірних господарських операцій, не відповідають вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", а відтак, на думку суду, є неналежними доказами в розумінні процесуального закону та не спростовують встановлених відповідачем порушень податкового законодавства.

Окрім цього, дослідженням розрахунку штрафних санкцій судом встановлено, що контролюючий орган у зв`язку з встановленим порушенням - заниженням податкового зобов`язання за жовтень 2020 року на суму 482840,00 грн застосував до позивача штрафну санкцію 50% в розмірі 241420,00 грн, враховуючи податкове повідомлення-рішення №1 від 18.12.2020 (а.с.7).

При цьому, в акті перевірки зазначено, що на даний час триває узгодження, зокрема, податкового повідомлення-рішення № 1 від 18.12.2020 (арк. акту 4, а.с.13).

Суд враховує, що за даними Єдиного державного реєстру судових рішень, рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 15.04.2021 у справі № 460/75/21, яке набрало законної сили 22.07.2021, податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області № 1 від 18.12.2020 визнано протиправним та скасовано.

Відповідно до п.123.1. ст.123 ПК України вчинення платником податків діянь, що зумовили визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2 (крім випадків зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларованої до повернення з бюджету у зв`язку із використанням права на податкову знижку), 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, -

тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 10 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Пунктом 123.2 статті 123 ПК України встановлено, що діяння, передбачені пунктом 123.1 цієї статті, вчинені умисно, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Відповідно до п.123.3 ст.123 ПК України діяння, передбачені пунктом 123.2 цієї статті, вчинені повторно протягом 1095 календарних днів, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 50 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Оскільки на час прийняття оскарженого податкового повідомлення-рішення від 15.01.2021 № 3 тривало узгодження податкового повідомлення-рішення №1 від 18.12.2020, винесення якого зумовило застосування до Товариства штрафу в розмірі 50% суми заниженого податкового зобов`язання, а на час вирішення цього судового спору рішенням суду, яке набрало законної сили, таке податкове повідомлення-рішення було скасоване, суд вважає відсутніми визначені п.123.3 ст.123 ПК України підстави для застосування до платника податків штрафу в розмірі 50% за ознакою повторності.

Враховуючи, що в ході судового розгляду справи підтверджено факт заниження позивачем податкового зобов`язання з ПДВ на суму 482840,00 грн, суд вважає правомірним застосування контролюючим органом до Товариства штрафу в розмірі 25% суми заниженого податкового зобов`язання, тобто в сумі 120710,00 грн.

Отже, враховуючи результати судового розгляду справи, суд вважає, що податкове повідомлення-рішення від 15.01.2021 № 3 є правомірним, підстави для його скасування з мотивів, наведених позивачем відсутні. Податкове повідомлення-рішення від 15.01.2021 № 3 в частині суми збільшення податкового зобов`язання в сумі 482840,00 грн та в частині штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) в сумі 120710,00 грн є правомірним, підстави для його скасування з мотивів, наведених позивачем, відсутні; в частині штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) в сумі 120710,00 грн таке податкове повідомлення-рішення суд вважає необґрунтованим та безпідставним, а відтак позов в цій частині вимог слід задовольнити.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує, що при пред`явленні позовної заяви з ціною позову 921977,00 грн позивач сплатив судовий збір в сумі 13829,66 грн (а.с.5). Суд вважає наявними підстави для задоволення позову в сумі 120710,00 грн, що складає 13,09% від ціни позову. В решті позовних вимог, сума яких становить 801267,00 грн, слід відмовити.

Отже, судові витрати по сплаті судового збору відповідно до ч.3 ст.139 КАС України суд присуджує на користь позивача пропорційно до задоволених вимог в сумі 1810,30 грн, що становить 13,09% від сплаченої суми судового збору.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Товариство з обмеженою відповідальністю "Західноукраїнська м`ясопереробна компанія" (вул. Промислова, 21 офіс 1 с. Городок, Рівненський район, Рівненська область, ) до Головного управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, 12, м. Рівне, 33023, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області від 15.01.2021 № 3 в частині штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) в сумі 120710,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Західноукраїнська м`ясопереробна компанія" (вул. Промислова, 21 офіс 1 с. Городок, Рівненський район, Рівненська область, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, 12, м. Рівне, 33023, ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1810,30 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 13 жовтня 2021 року

Суддя Н.О. Дорошенко