Справа № 320/14428/20
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2021-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Мельничука В.П.,

за участю секретаря Шляги А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ВІТАПОЛІС» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 09.07.2021 у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ВІТАПОЛІС» до Головного управління Державної податкової служби у Київській області, начальника Києво-Святошинського управління Головного управління Державної податкової служби у Київській області Берегового Сергія Анатолійовича про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «ВІТАПОЛІС» звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило:

- визнати незаконним та скасувати рішення (лист) на бланку Головного управління ДПС у Київській області від 03.07.2020 вих. № 21395/10/10-36-54-08;

- визнати незаконною бездіяльність Головного управління ДПС у Київській області з 08.07.2020, яка полягає у незбиранні, невнесенні, необробці та незберіганні інформації з одержаної податкової декларації з податку на додану вартість за звітний (податковий) період календарний місяць червень 2020 року з додатками та доповненням до неї ТОВ «ВІТАПОЛІС»;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Київській області внести до баз даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, інформацію з одержаної податкової декларації з податку на додану вартість за звітний (податковий) період календарний місяць червень 2020 року з додатками та доповненням до неї ТОВ «ВІТАПОЛІС»;

- визнати незаконними дії начальника Києво-Святошинського управління Головного управління ДПС у Київській області Берегового Сергія Анатолійовича, які полягають у підписанні ним на бланку Головного управління ДПС у Київській області листа від 03.07.2020 вих. № 21395/10/10-36-54-08.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 09.07.2021 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ТОВ «ВІТАПОЛІС» звернулось із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ВІТАПОЛІС» (ідентифікаційний код 34439389, місцезнаходження: 08152, Київська обл., Києво-Святошинський р-н., м. Боярка, Територія Технікуму, буд. 16) зареєстровано в якості юридичної особи, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 18.11.2019 № .

Між Державною податковою інспекцією у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області, як органом Державної фіскальної служби, та позивачем, як платником податків, укладено договір про визнання електронних документів від 14.01.2016 № 2 (надалі - договір), предметом якого є визнання податкових документів, поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису (надалі - ЕЦП) до органів ДФС засобами телекомунікаційного зв`язку або на електронних носіях, як оригіналу.

Разом з тим, з обставин справи вбачається та не заперечується позивачем, що свідоцтво платника ПДВ ТОВ «ВІТАПОЛІС» за індивідуальним податковим номером платника ПДВ 35 анульоване 18.11.2016 за рішенням контролюючого органу.

02.07.2021 позивачем було подано до Києво-Святошинської ДПІ Києво-Святошинського управління ГУ ДФС у Київській області в паперовій формі податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2020 року з додатками до неї, що підтверджується відбитком штампу податкового органу про отримання зазначених документів. Разом з податковою декларацією позивачем було подано в паперовій формі доповнення до податкової декларації з податку на додану вартість за звітний період - червень 2020 року.

Головне управління ДПС у Київській області листом від 03.07.2020 № 21395/10/10-36-54-08 повідомило позивача про те, що на підставі рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «ВІТАПОЛІС» не є платником ПДВ з 18.11.2016. У вказаному листі також зазначено, що враховуючи викладене, ТОВ «ВІТАПОЛІС» не повинно подавати податкову декларацію з ПДВ за червень 2020 року згідно п.184.6 ст.184 ПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 23.01.2020 у справі № 320/6987/19, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.06.2020, визнано незаконною бездіяльність Державної податкової служби України, яка полягає у невнесенні на підставі рішення Державної фіскальної служби України про скасування анулювання реєстрації ТОВ «ВІТАПОЛІС», що відбулось за рішенням Києво-Святошинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області від 18.11.2016 № 63 відповідно до положень абз. 2 п. 56.9 ст. 56 ПК України в результаті неприйняття до 29.03.2017 жодного рішення Державної фіскальної служби України за розглядом одержаної 09.03.2017 скарги цього товариства від 06.03.2017 вих. № 79/17; зобов`язано Державну податкову службу України внести на підставі абз. 2 п. 56.9 ст. 56 ПК України та абз. 3 п. 5.10 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014 № 1130, до реєстру платників податку на додану вартість зміни щодо скасування анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «ВІТАПОЛІС», що відбулось за рішенням Києво-Святошинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області від 18.11.2016 № 63, зі збереженням у системі електронного адміністрування ПДВ показника залишку коштів 1 287 947,85 грн суми ПДВ, на яку ТОВ «ВІТАПОЛІС» має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також зі збереженням в обліковій картці ТОВ «ВІТАПОЛІС» як платника податків від`ємного значення сум ПДВ за результатами діяльності у звітних періодах до жовтня 2016 року включно, у розмірі 3 315 979, 00 грн.

Вважаючи бездіяльність, дії та рішення відповідачів протиправними, позивач звернувся до суду першої інстанції з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що оскільки на момент подачі декларації за червень 2020 року рішення Київського окружного адміністративного суду від 23.01.2020 у справі № 320/6987/19, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.06.2020, яким зобов`язано Державну податкову службу України внести на підставі абз. 2 п. 56.9 ст. 56 ПК України та абз. 3 п. 5.10 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014 № 1130, до реєстру платників податку на додану вартість зміни щодо скасування анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «ВІТАПОЛІС», що відбулось за рішенням Києво-Святошинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області від 18.11.2016 № 63, зі збереженням у системі електронного адміністрування ПДВ показника залишку коштів 1 287 947,85 грн. суми ПДВ, на яку ТОВ «ВІТАПОЛІС» має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також зі збереженням в обліковій картці ТОВ «ВІТАПОЛІС» як платника податків від`ємного значення сум ПДВ за результатами діяльності у звітних періодах до жовтня 2016 року включно, у розмірі 3 315 979, 00 грн., не набрало законної сили, у відповідача відсутні були правові підстави для прийняття податкової декларації. За таких обставин, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що у зв`язку зі скасуванням рішення про анулювання свідоцтва платника ПДВ, відсутні підстави для неприйняття податковим органом звітності ТОВ «ВІТАПОЛІС» з ПДВ, оскільки судовим рішення, що набрало законної сили, відновлено право платника податків з моменту його порушення. При цьому, подання до контролюючих органів податкової звітності з податку на додану вартість у паперовому вигляді відповідає вимогам чинного законодавства, а у контролюючого органу відсутнє право не приймати у платників податків податкову звітність, оформлену згідно з вимогами податкового законодавства. Зокрема, складена позивачем звітність містить усі обов`язкові реквізити та подана за формою, що відповідає чинному законодавству, а відтак мала бути прийнята податковим органом.

Колегія суддів вважає доводи апелянта частково обґрунтованими та не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ст. 67 Конституції України, передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Податкова декларація, розрахунок, звіт - це документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. (п. 46.1 ст. 46 ПК України)

Відповідно до положень п. 48.1-48.2 ст. 48 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час подання податкової декларації з ПДВ за січень 2018 року), податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов`язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Згідно з приписами п. 48.3 ст. 48 Податкового кодексу України, податкова декларація повинна містити такі обов`язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); інформація про додатки, що додаються до податкової декларації та є її невід`ємною частиною; ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Положеннями п. п. 48.5.1 п. 48.5 ст. 48 Податкового кодексу України, встановлено, що податкова декларація повинна бути підписана: керівником платника податків або уповноваженою особою, а також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до контролюючого органу. У разі ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації безпосередньо керівником платника податку така податкова декларація підписується таким керівником. Достатнім підтвердженням справжності документа податкової звітності є наявність оригіналу підпису уповноваженої особи на документі у паперовій формі або наявність в електронному документі електронного цифрового підпису платника податку.

Відповідно до п. 48.7 ст. 48 Податкового кодексу України, податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу.

Порядок подання податкової звітності до контролюючого органу визначається ст. 49 Податкового кодексу України.

Згідно з п. 49.1 ст. 49 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Відповідно до п. 49.3 ст. 49 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Водночас, п. 49.4 ст. 49 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), передбачено, що податкова звітність з податку на додану вартість подається в електронній формі до контролюючого органу всіма платниками цього податку з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Податкова звітність з податку на додану вартість подається в електронній формі контролюючому органу всіма платниками цього податку з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису (дана правова норма набрала чинності 01.01.2015 згідно Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 № 71-VIII та кореспондується із Порядком заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21 (чинний із 01.02.2016).

Отже, ключовою відмінністю податкової звітності з податку на додану вартість, починаючи з 01.01.2015 стало покладення на платника податків обов`язку щодо її подання засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб, що забезпечувало належне функціонування системи електронного адміністрування податку на додану вартість, та упереджало випадки безпідставного відшкодування податку на додану вартість в автоматичному режимі.

Тобто, наведений імперативний припис передбачає обов`язок платника податку на додану вартість подавати звітність з цього податку лише в електронній формі.

Єдине виключення з цього правила закріплене в абз. 3 п. 49.4 ст. 49 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), відповідно до якого у разі розірвання контролюючим органом в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів платник податків, договір з яким розірвано, має право до складання нового договору подавати податкову звітність у спосіб, визначений підпунктами «а» і «б» пункту 49.3 цієї статті.

Інших виключень з правила, встановленого п. 49.4 ст. 49 Податкового кодексу України, у тому числі тих, на які посилається позивач, законодавець не передбачив.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 02.10.2018 у справі № 810/2468/17.

Згідно з п. 184.5 ст. 184 Податкового кодексу України, з моменту анулювання реєстрації особи як платника податку така особа позбавляється права на віднесення сум податку до податкового кредиту, виписку податкових накладних.

Відповідно до п. 184.6. цієї статті, у разі анулювання реєстрації особи як платника податку останнім звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається від дня, що настає за останнім днем попереднього податкового періоду, та закінчується днем анулювання реєстрації.

Сторонами не заперечується та обставина, що 18.11.2016 позивачу було анульовано реєстрацію платника податку на додану вартість, з огляду на що, позивач був позбавлений індивідуального податкового номеру платника податку на додану вартість.

З моменту анулювання реєстрації особи як платника податку така особа позбавляється права на віднесення сум податку до податкового кредиту, складання податкових накладних. (п. 184.5 ст. 184 ПК України)

У разі анулювання реєстрації особи як платника податку останнім звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається від дня, що настає за останнім днем попереднього податкового періоду, та закінчується днем анулювання реєстрації (п. 184.6 ст. 184 ПК України).

Про анулювання реєстрації платника податку контролюючий орган зобов`язаний письмово повідомити особу протягом трьох робочих днів після дня анулювання такої реєстрації (п. 184.10 ст. 184 ПК України).

У разі анулювання реєстрації особи як платника податку останнім звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається від дня, що настає за останнім днем попереднього податкового періоду, та закінчується днем анулювання реєстрації.

Приписами п. 49.8 ст. 49 Податкового кодексу України, визначено, що під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов`язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу.

Як убачається з матеріалів справи, Головне управління ДПС у Київській області листом від 03.07.2020 № 21395/10/10-36-54-08 повідомило позивача про те, що на підставі рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «ВІТАПОЛІС» не є платником податку на додану вартість з 18.11.2016, а тому не повинно подавати податкову декларацію з ПДВ за червень 2020 року згідно п. 184.6 ст. 184 Податкового кодексу України (т. 1 а.с. 117).

Також, колегія суддів враховує те, що рішенням рішенням Київського окружного адміністративного суду від 23.01.2020 у справі № 320/6987/19, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.06.2020, визнано незаконною бездіяльність Державної податкової служби України, яка полягає у невнесенні на підставі рішення Державної фіскальної служби України про скасування анулювання реєстрації ТОВ «ВІТАПОЛІС», що відбулось за рішенням Києво-Святошинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області від 18.11.2016 № 63 відповідно до положень абз. 2 п. 56.9 ст. 56 ПК України в результаті неприйняття до 29.03.2017 жодного рішення Державної фіскальної служби України за розглядом одержаної 09.03.2017 скарги цього товариства від 06.03.2017 вих. № 79/17; зобов`язано Державну податкову службу України внести на підставі абз. 2 п. 56.9 ст. 56 ПК України та абз. 3 п. 5.10 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014 № 1130, до реєстру платників податку на додану вартість зміни щодо скасування анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «ВІТАПОЛІС», що відбулось за рішенням Києво-Святошинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області від 18.11.2016 № 63, зі збереженням у системі електронного адміністрування ПДВ показника залишку коштів 1 287 947,85 грн суми ПДВ, на яку ТОВ «ВІТАПОЛІС» має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також зі збереженням в обліковій картці ТОВ «ВІТАПОЛІС» як платника податків від`ємного значення сум ПДВ за результатами діяльності у звітних періодах до жовтня 2016 року включно, у розмірі 3 315 979, 00 грн.

Дані обставини вказують на те, що позивачу з дня набрання законної сили в вищезазначеній справі відновлено реєстрацію платника ПДВ, та як наслідок, право подавати звітність з ПДВ. Отже, на момент подання позивачем спірної декларації до відповідача останній вже мав обов`язок щодо її отримання.

Таким чином, оскільки рішення про анулювання свідоцтва платника ПДВ на момент подання звітності за червень 2020 року та на даний момент скасовано, то колегія суддів вважає, що підстави для неприйняття податковим органом звітності ТОВ «ВІТАПОЛІС» з ПДВ відсутні, оскільки судовим рішенням, що набрало законної сили, відновлено право платника податків з моменту його порушення. За даних обставин, позивач не позбавлений права подати відповідачу вказану звітність у формі, визначеній приписами ПК України.

Беручи до уваги викладене у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач протиправно відмовив ТОВ «ВІТАПОЛІС» у прийнятті податкової звітності з ПДВ за червень 2020 року, у зв`язку з чим рішення відповідача, яке оформлене листом від 03.07.2020 № 21395/10/10-36-54-08 є протиправним та підлягає скасуванню.

Водночас, як вбачається зі спірного листа-рішення, будь-яких недоліків, що полягають у відсутності та/або недостовірності реквізитів, перелік яких визначений у пунктах 48.3 та 48.4 статті 48 ПК України, відповідач за наслідками обробки податкової декларації ТОВ «ВІТАПОЛІС» з податку на додану вартість за червень 2020 року не встановив.

Таким чином, колегією суддів встановлено, що отримавши від ТОВ «ВІТАПОЛІС» податкову звітність з ПДВ за червень 2020 року, ГУ ДПС у Київській області не аналізувало реквізитів такої звітності на предмет відповідності вимогам пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 Податкового кодексу України.

Тобто, на даній стадії правовідносин, які виникли між сторонами, контролюючим органом - ГУ ДПС у Київській області не були реалізовані надані йому повноваження щодо перевірки поданої ТОВ «ВІТАПОЛІС» податкової звітності з ПДВ за червень 2020 року на відповідність саме вимогам ст. 49 ПК України.

Відповідно до Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 р. на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

З огляду на дискреційні повноваження ГУ ДПС у Київській області, як суб`єкта владних повноважень, слід зазначити, що, за будь-яких умов, суд при вирішенні спору не має права підмінювати собою владні управлінські функції цього органу.

Таким чином, колегія суддів вважає, що оцінка питань способу і форми подання декларації є передчасною та знаходиться за межами питань, наведених у листі ГУ ДПС у Київській області від 03.07.2020 № 21395/10/10-36-54-08.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеною у постанові від 02.04.2020 у справі № 826/5496/18.

Враховуючи вищезазначене та те, що у спірному листі Головного управління ДПС у Київській області від 03.07.2020 не надавалася оцінка відповідності податкової декларації з податку на додану вартість вимогам статті 49 ПК України, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ТОВ «ВІТАПОЛІС» в частині визнання бездіяльності Головного управління ДПС у Київській області з 08.07.2020, яка полягає у незбиранні, невнесенні, необробці та незберіганні інформації з одержаної податкової декларації з податку на додану вартість за звітний (податковий) період календарний місяць червень 2020 року з додатками та доповненням до неї ТОВ «ВІТАПОЛІС» та зобов`язання внести таку інформацію до баз даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, підлягає залишенню без задоволення.

Однак, згідно із частинами 1 та 2 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Таким чином, колегія суддів вважає, що належним способом захисту прав позивача буде зобов`язання ГУ ДПС у Київській області повторно розглянути питання щодо прийняття та реєстрації поданої ТОВ «ВІТАПОЛІС» податкової декларації з податку на додану вартість за звітний (податковий) період календарний місяць червень 2020 року з додатками та доповненням до неї, із внесенням до інформаційних баз даних ДПС України відомостей з цієї податкової декларації, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

Разом з тим, колегія суддів дійшла до висновку, що не підлягає задоволенню позовна вимога щодо визнання незаконними дій начальника Києво-Святошинського управління Головного управління ДПС у Київській області Берегового Сергія Анатолійовича, які полягають у підписанні ним на бланку Головного управління ДПС у Київській області листа від 03.07.2020 вих. № 21395/10/10-36-54-08, оскільки керівник податкового органу був уповноважений на вчинення таких дій та вчинив їх у межах своїх повноважень, а отже, підписуючи будь-які рішення цього органу чи вихідну документацію діяв у відповідності із своїми дискреційними повноваженнями та обов`язками.

Надаючи оцінку всім доводам учасників справи, судова колегія також враховує рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції прийняте рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт надав до суду докази, що частково спростовують правомірність рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вирішив його скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог, оскільки судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З наявних в матеріалах справи платіжних доручень від 26.11.2020 № 1772 та від 23.07.2021 № 1811 вбачається, що позивачем сплачено судовий збір: за подачу адміністративного позову в розмірі 4 204, 00 грн.; за подачу апеляційної скарги в розмірі 6 306, 00 грн. Всього 10 510, 00 грн.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог, колегія суддів зазначає, що пропорційно до розміру задоволених позовних вимог судовий збор на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області підлягає у розмірі 5 255, 00 грн.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ВІТАПОЛІС» задовольнити частково.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 09.07.2021 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ВІТАПОЛІС» до Головного управління Державної податкової служби у Київській області, начальника Києво-Святошинського управління Головного управління Державної податкової служби у Київській області Берегового Сергія Анатолійовича про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення, оформлене листом Головного управління Державної податкової служби у Київській області від 03.07.2020 № 21395/10/10-36-54-08 (код ЄДРПОУ - 43141377, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5а).

Зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Київській області повторно розглянути питання щодо прийняття та реєстрації поданої товариством з обмеженою відповідальністю «ВІТАПОЛІС» податкової декларації з податку на додану вартість за звітний (податковий) період - календарний місяць червень 2020 року з додатками та доповненням до неї із внесенням до інформаційних баз даних Державної податкової служби України відомостей з цієї податкової декларації, з урахуванням висновків суду, викладених у цій постанові.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Державної податкової служби у Київській області (код ЄДРПОУ - 43141377, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5а) за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ВІТАПОЛІС» (, адреса: 08152, Київська обл., Києво-Святошинський р-н., м. Боярка, Територія Технікуму, буд. 16) судовий збір в сумі 5 255, 00 грн.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.

Мельничук В.П.

Повний текст постанови виготовлений 11.10.2021.