Справа № 420/19091/21
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2021-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 жовтня 2021 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Катаєва Е.В., розглянувши адміністративний позов громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до ДМС України, Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До суду з адміністративним позовом звернувся громадянин Республіки Молдова ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до ДМС України, Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (далі ГУ ДМС), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення ДМС України ГУ ДМС про надання громадянства України громадянці від народження Республіки Молдова ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце постійного проживання до незаконного вивезення (переміщення) АДРЕСА_1 , зобов`язання відповідача за свій рахунок усунути наслідки цього рішення, якщо такі виникли та встановити судовий контроль виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, крім іншого, чи відповідає заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Статтею 46 КАС України встановлено, що позивачем в адміністративній справі можуть бути, зокрема, іноземці.

До суду з позовом звернувся громадянин Республіки Молдова ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 .

Відповідно до вимог ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначаються: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень; 4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача; 10) у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт; 11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Позивачем не виконані вимоги щодо чіткого найменування учасників справи. Так не зрозумілим є визначення відповідача як ДМС України Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області, оскільки ДМС України це центральний орган виконавчої влади, ГК ДМС в Одеській області його територіальний орган, які є самостійними суб`єктами владних повноважень. Назва відповідача - органу державної влади повинна відповідати відомостям ЄДРЮО,ФОП та ГФ.

У позові не зазначений реєстраційний номер облікової картки платника податків позивача, а також представника позивача згідно з вимогами ч. 6 ст.160 КАС України, якою встановлено - якщо позовна заява подається представником, то у ній додатково зазначаються відомості, визначені у пункті 2 частини п`ятої цієї статті стосовно представника.

До позову наданий ордер на представництво інтересів та не наданий договір, що є важливим з точки зору сплати судового збору не позивачем, а його представником.

Позивачем не визначений процесуальний статус матері неповнолітньої ОСОБА_2 , на права та інтереси якої може вплинути рішення по справі, не надана копія позову з додатками.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло.

Частиною 1 ст.160 КАС України встановлено, що у позовній заяві позивач викладає зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно ч. 1 ст.5 КАС України, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Не є чіткими та зрозумілими вимоги позивача, а саме: визнати протиправним та скасувати протиправним та скасувати рішення ГУ ДМС про надання громадянства України громадянці від народження Республіки Молдова ОСОБА_4 .

Відповідно до п.19 ст. 4 КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Згідно з п.7 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень орган державної влади, а також їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Позивач не зазначає ознаки вказаного акту індивідуальної дії його назву, номер та дату прийняття.

Крім того, не наводить будь-яких обґрунтувань наявності у визначеного ним відповідача повноважень надання громадянства України.

Відповідно до абз. 4 п. 3 ч. 5 ст. 9 Закону України «Про громадянство України» (Прийняття до громадянства України) датою набуття громадянства України у випадках, передбачених цією статтею, є дата видання відповідного Указу Президента України.

Представник позивача зазначає, він звертався до відповідача з адвокатським запитом, на який отримав відповідь, що ОСОБА_5 є громадянкою України з 30.10.2014, та цю обставину підтверджує відповідь на запит без номера та від невизначеної дати.

Копію вказаної відповіді, як і копію рішення представник позивача не надає.

Між тим, позивач повинен до позову надати всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (ч. 4 ст. 161,ч. 2 ст. 79 КАС України). Відповідно до ч. 8 ст. 79 КАС України докази, не подані у встановлений законом або судом строк до розгляду не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї, та згідно зі ст.80 КАС України надає до суду відповідне належним чином оформлене клопотання із зазначенням, зокрема,заходів, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. Зазначення про клопотання про витребування доказів у позові у розділі додаткова інформація не відповідає вимогам КАС України (ч.4 ст.161, ст.79-80 КАС України).

Також не є чіткими та зрозумілими вимоги позивача про зобов`язання відповідача за свій рахунок усунути наслідки цього рішення, якщо такі виникли.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 19 КАС України визначено, що ю юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вивезення (переміщення) дитини одним з її батьків, навіть якщо один з них вважає таки дії незаконними, не є публічно-правовим спором.

Представник позивача у позові вказує, що мати неповнолітньої ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 перевезла дитину в Україну з Молдови, де ОСОБА_7 проживала з батьком та де було визначено її місце проживання відповідно до угоди №1489 від 10.05.2018 року. Згідно з копією перекладу вказаної Угоди (п. 3.2) сторони визначили, що місцем проживання їх неповнолітньої дитини, ОСОБА_2 , до досягнення дитиною 7 років, є місце проживання батька, ОСОБА_8 . Відповідно до п. 3.3. Угоди на момент досягнення дитиною 7-річного віку, місце її проживання буде визначатись батьками за їх взаємною згодою, виходячи з інтересів дитини і з урахуванням її думки, а по досягненню дитиною 14-річного віку за бажанням дитини. Станом на дату подання позову ОСОБА_5 досягла 7 років.

Згідно з частинами 1,2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

При цьому відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Таким чином, позивачу необхідно визначити предмет та сутність спірних правовідносин, надати відповідні належні докази, чітко визначити позовні вимоги у розумінні КАС України.

Крім того, надані до позову документи повинні бути засвідчені у порядку встановленому ст.94 КАС України. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Згідно з ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. ст. 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали.

Суд вважає необхідним залишити позов без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви та роз`ясняє, що недоліки повинні бути усунути шляхом надання до суду належним чином оформленого позову відповідно до вимог ст.ст. 160, 161 КАС України, його копій та копій документів відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, надання відповідних доказів по справі.

Інститут залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання до відкриття провадження по справі. Вимоги до адміністративного позову викладені у 160, 161 КАС, згідно яких, крім іншого, саме у позовній заяві повинні бути зазначені ім`я позивача та відповідача, третіх осіб, зміст позовних вимог ст.5 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; до позовної заяви додаються її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, тобто повинні бути зазначені в позові треті особи та надані для них копії позову з додатками.

Саме належним чином оформлений позов, який вважається поданим у день первинного, направляється сторонам, тому не може бути уточненим, доповненим, тощо, оскільки саме за поданим належним чином оформленим позовом суд вирішує питання про відкриття провадження по справі за вимогами викладеними у позові.

За таких обставин адміністративний позов повинен бути залишений без руху, а позивачу наданий термін для усунення недоліків.

Відповідно до ч. 9 ст. 120 КАС України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали здано на пошту чи передано іншими відповідними засобами зв`язку.

У разі своєчасного виконання ухвали суду та усунення недоліків позовної заяви не шляхом здачі належним чином оформленого позову, документів до канцелярії суду, а шляхом відправки його до суду у встановлений строк засобами поштового зв`язку, для попередження повернення судом позовної заяви з підстав невиконання вимог ухвали суду щодо усунення недоліків у встановлений строк позивачу необхідно про надіслання матеріалів засобами поштового зв`язку повідомити суд на його електрону адресу, телефон, факс.

Згідно з п.1 розділу ІІ Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013року №958, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 28.01.2014року за №173/24950, нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку): місцевої - Д+2; у межах області та між обласними центрами України - Д+3, пріоритетної - Д+1, де Д день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 2, 3 кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення.

У разі неотримання судом позову та матеріалів на виконання даної ухвали суду з урахуванням встановлених нормативів та відсутності повідомлень про її виконання іншими засобами зв`язку, суд вирішить питання про повернення позову у вказані строки.

Керуючись ст. ст. 77, 79,94, 160, 161, 169, 248 КАС України, суддя

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до ДМС України, Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність в десятиденний строк з дня отримання ухвали усунути недоліки та роз`яснити, що в іншому випадку позов буде повернутий позивачу.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Катаєва Е.В.