Справа № 380/9900/21
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2021-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/9900/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2021 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Коморного О.І. розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови Самбірського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів).

В с т а н о в и в:

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 з вимогою визнати протиправною та скасувати Постанову головного державного виконавця Самбірського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 18.09.2020 у виконавчому провадженні № 57850953 про стягнення виконавчого збору.

В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що 09.12.2019 року успадкувала майно після смерті своєї матері ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 09.12.2019, зареєстрованим в реєстрі за № 2-1549 у спадковій справі № 322/2019. У спадок перейшло нерухоме майно - квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначає, що 05.03.2020 року звернулася до Самбірського міськрайонного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) із заявою повідомленням про смерть боржника, а саме ОСОБА_2 , яка виступає стороною у виконавчому провадженні, та проханням закінчити виконавче провадження № 57850953 на підставі п.3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Цього ж дня, Головним державним виконавцем Самбірського міськрайонного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» - смерть боржника. Вказує, що незважаючи на те, що 05.03.2020 року виконавче провадження було закінчене, на рахунок Відповідача помилково було сплачено 51303,95 грн. виконавчого збору в інтересах померлої ОСОБА_2 , що підтверджується квитанцією про оплату від 16.09.2020 № 62348803. Повідомляє, що 22.01.2021 року представником подана заява до Самбірського міськрайонного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про повернення безпідставно набутих коштів, а саме виконавчого збору. Однак, 28.01.2021 року Самбірський міськрайонний відділ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) надіслав листа, яким відмовив у поверненні безпідставно сплаченого виконавчого збору, посилаючись на відсутність підстав для надання інформації щодо даного виконавчого провадження та повернення коштів на ім`я позивачки, оскільки позивачка не є стороною виконавчого провадження. Зазначає, що у зв`язку з цим, 28.04.2021 позивачка звернулася до Самбірського міськрайонного суду Львівської області з позовом до Самбірського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про повернення грошових коштів, отриманих без достатньої правової підстави. 07.05.2021 Самбірським районним судом Львівської області відкрито провадження у справі №452/1627/21. 05.06.2021 представником ОСОБА_1 адвокатом Микитою Тарасом Володимировичем отримано відзив на позовну заяву у справі № 452/1627/21. Із вказаною відзиву вбачається, що дійсно 05.03.2020 Відповідачем дійсно виконавче провадження № 57850953 було закінчено, у зв`язку із смертю боржника - ОСОБА_3 . Однак, уже після цього, 18.09.2020 винесено постанову про скасування процесуального документа та про стягнення виконавчого збору у ВП № 57850953 в розмірі 51256,44 грн. Саме, 05.06.2021 Позивач дізналася про існування оскаржуваної постанови від 18.09.2020 про стягнення виконавчого збору у ВП № 57850953, що підтверджується супровідним листом Відповідача від 31.05.2021 про направлення відзиву, РЛ 81400 0068 4657 та відстеженням трекінг відправлення із офіційного сайту «Укрпошта». Враховуючи викладені обставини, Відповідач вважає, що Постанова Відповідача від 18.09.2020 у ВП № 57850953 є протиправною та такою, що підлягає скасування, оскільки, державний виконавець не мав права таку виносити, враховуючи смерть боржника.

Ухвалою від 23.06.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Від відповідача до суду надійшов відзив у якому відповідач проти позовних вимог заперечує повністю. Вказує, що у Самбірському відділі державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) повторно на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження (№ ВП за АСВП 57850953) з виконання виконавчого листа № 452/2563/14-ц виданого 19.01.2015 Самбірським міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" суми заборгованості за кредитним договором №1 від 27.02.2007 року у розмірі 17949 дол.США 54 центи та 7 954,40 грн. Стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" судового збору в сумі 2404,27 грн. (до виконання пред`явлено повторно). Зазначає, що 16.11.2016р. державним виконавцем накладено арешт на все майно боржника в тому числі на квартиру АДРЕСА_2 . Вказує, що 05.03.2020р. до відділу ДВС надійшла заява від спадкоємця ОСОБА_1 про закінчення виконавчого провадження №57850953 на підставі п.3 ч. Іст.39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з смертю матері боржника ОСОБА_4 . Оскільки, постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою статті 39 ЗУ «Про виконавче провадження», виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини, державним виконавцем було прийнято рішення про закінчення виконавчого провадження на підставі п.3 ч.І ст.39 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідач повідомляє, що ОСОБА_1 неодноразово в усній формі зверталась до відділу ДВС з вимогою зняти арешт з майна, яке вона успадкувала від своєї матері ОСОБА_4 09.12.2019 року (на момент діючого арешту майна). На усні звернення ОСОБА_1 було роз`яснено вимоги ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження», щодо зняття арешту з майна ОСОБА_4 (боржник у ВП№50480957), а також роз`яснено норми ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження» стосовно виконавчого збору. Відповідач також зазначає, що 17.04.2020р. ОСОБА_1 , як спадкоємець майна на яке накладено арешт згідно постанови №ВП №50480957 виданої 16.11.2016 року, звернулася до Самбірського міськрайонного суду з позовною заявою про зняття арешту з майна боржника. Під час розгляду справи в судовому порядку на рахунок відділу ДВС 16.09.2020р. надійшли грошові кошти в сумі 51 303,95 грн., призначення платежу: виконавчий збір по ВП 57850953, платником виконавчого збору є ОСОБА_5 згідно квитанції №62348803 від 16.09.2020р. У подальшому 18.09.2020р. від стягувача ПАТ «УКРГАЗБАНК» до відділу ДВС надійшло повідомлення про те, що позичальник ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_1 ), зобов`язання по кредитному договору №1 від 27.02.2007р. виконала в повному обсязі. Відповідач зазначає, що враховуючи звернення ОСОБА_1 до відділу ДВС та поданий позов до Самбірського міськрайонного суду Львівської області, лист ПАТ «УКРГАЗБАНК» про погашення заборгованості по ВП №57850953 та надходження на рахунок відділу ДВС суми виконавчого збору (10% від загальної суми сплаченого боргу) та витрат на виконавче провадження, було прийнято рішення про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №57850953. 18.09.2020р. начальником відділу винесено постанову про скасування процесуального документа, а саме Постанови про закінчення виконавчого провадження від 05.03.2020р. Оскільки, заборгованість по вищезазначеному виконавчому документу відсутня, що підтверджується листом ПАТ «Укргазбанк» сплачено виконавчий збір згідно рішення суду № 452/2563/14-ц від 19.01.2015р. та витрати на виконавче провадження в повному обсязі, державний виконавець 18.09.2020р. керуючись ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» прийняв рішення по звільненню майна з під арешту накладеного згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №50480957 від 16.11.2016 року, що включає успадковане майно ОСОБА_1 - квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач пояснює, що стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання (Постанова №480/3452/19 ВСКАС від 28.04.2020). Відповідач наголошує, що ОСОБА_1 ніколи не була учасником та не залучалась до проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні №50480957 тож її права, свободи чи інтереси, з огляду на положення ст.287 КАС України., не порушувались. Відтак відповідач заперечує щодо даної позовної заяви ОСОБА_1 та просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки однією із підстав є квитанція про оплату №62348803 від 16.09.2020р. де платником є ОСОБА_5 , а не ОСОБА_1 .

Суд повно, всебічно та об`єктивно оцінив подані докази у їх сукупності та

встановив:

Позивачка, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 успадкувала майно після смерті своєї матері ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 09.12.2019, зареєстрованим в реєстрі за № 2-1549 у спадковій справі № 322/2019 (а.с.8).

У спадок перейшло нерухоме майно - квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

05.03.2020 року позивачка звернулася до Самбірського міськрайонного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) із заявою повідомленням про смерть боржника, а саме ОСОБА_2 , яка виступає стороною у виконавчому провадженні, та проханням закінчити виконавче провадження № 57850953 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.11).

Головним державним виконавцем Самбірського міськрайонного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, яку 18.09.2020р. Постановою ВП №57850953 начальника відділу скасовано.

18.09.2020 Головним державним виконавцем Самбірського міськрайонного відділу державної виконавчої служби західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Звір І.М. винесено постанову ВП №57850953 про стягнення з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_1 виконавчого збору у розмірі 51256,44 грн.

Позивачка, ОСОБА_1 , не погоджується з вказаною постановою просить визнати її протиправною та скасувати.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Закріплений у ч. 1 ст.9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження"№ 1404-VIII від 02.06.2016№ 1404-VIII у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Статтею 1 Закону Законом України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч.1-2 стаття 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч.1 ст 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно з ст. 14 Закону України "Про виконавче провадження" учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 51-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Для проведення виконавчих дій виконавець за потреби залучає понятих, працівників поліції, представників органів опіки і піклування, інших органів та установ у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 4 КАС України, позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, або адміністратор за випуском облігацій, який подає позов до адміністративного суду на захист прав, свобод та інтересів власників облігацій відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду;

Відповідно до пункту 19 частини першої статті 4 КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк;

Судом встановлено, що предметом позову є індивідуальний акт винесена 18.09.2020 Головним державним виконавцем Самбірського міськрайонного відділу державної виконавчої служби західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Звір І.М. постанова ВП №57850953 про стягнення з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_1 виконавчого збору у розмірі 51256,44 грн (а.с.22).

Оскільки оскаржувана постанова стосується ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_1 , суд погоджується з доводами відповідача, що позивачка ОСОБА_1 не є учасником у виконавчому провадженні №50480957, а відповідно її права, свободи чи інтереси відповідачем не порушувались.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що належним позивачем по оскарженню постанови №57850953 має бути ОСОБА_2 , а ОСОБА_1 є неналежним позивачем.

Водночас суд позбавлений можливості вчинити дії по заміні неналежного позивача у порядку ч.1 ст. статті 48 КАС України, оскільки відповідно до свідоцтва про смерть від ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 померла.

Суд зазначає, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. (ч. 5 ст. 15 ЗУ "Про виконавче провадження").

У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

У випадку заміни сторони (юридичної особи) у виконавчому написі нотаріуса, який пред`явлено до державної виконавчої служби, стороні необхідно звернутися до суду з письмовою заявою про заміну сторони у виконавчому написі. До такої заяви зазвичай додаються докази того, що юридична особа являється правонаступником тієї юридичної особи, яка вибула (витяг з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців, копії протоколів зборів тощо). Без ухвали суду про заміну сторони у виконавчому провадженні, державний виконавець не має права самостійно замінити сторону.

Коли вибуття сторони виконавчого провадження відбулося внаслідок смерті особи, на підставі ст. 15 Закону, державний виконавець виносить постанову про зупинення виконавчого провадження та звертається до суду з заявою про заміну сторони (п.5 ч.1 ст 34. ЗУ "Про виконавче провадження")

До такої заяви додаються копії свідоцтва про смерть особи, заяви спадкоємців, та інші документи, які є у виконавчому провадженні.

Відповідно до ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Наведене вказує, що для можливості позивачкою ОСОБА_1 , як спадкоємниці ОСОБА_2 , оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність відповідача у виконавчому провадженні необхідна заміна сторони виконавчого провадження боржника - ОСОБА_2 , на правонаступника (спадкоємця) - ОСОБА_1 .

Однак таку заміну сторони правонаступником має здійснювати суд, який видав виконавчий документ Самбірський міськрайонний суд Львівської області в порядку ст. 442 ЦПК України.

Позивачкою не надано суду належних та допустимих доказів того, що вона є правонаступником сторони виконавчого провадження боржника №50480957, а відповідно має право оскаржувати постанову про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_2 від 18.09.2020 №50480957 та відповідно доказів того, що вона є належним позивачем у даній адміністративній справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оскільки судом встановлено подання позову неналежним позивачем, а суд позбавлений у даній справі можливості здійснити заміну позивача на належного у зв`язку із смертю належного позивача і позивачем не подано доказів правонаступництва, відтак позовні вимоги задоволенню не підлягають через відсутність порушених прав позивача оскаржуваним рішенням відповідача, яке щодо позивача не приймалося, а приймалося щодо ОСОБА_2 .

Судові витрати відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, розподілу не підлягають

Керуючись ст.ст. 72, 73, 242-246, 250, 271, КАС України, суд, -

ухвалив:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови Самбірського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів)- відмовити повністю.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 13.10.2021.

Суддя Коморний О.І.