Справа № 490/6774/20
Суддя: Шолох Л. М.
Дата ухвалення: 2021-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 490/6774/20
н/п 2-а/490/115/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2021 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва

у складі головуючого судді Шолох Л.М.,

при секретарі Коптєвій Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Миколаєві у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до інспектора 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Миколаївській області лейтенанта поліції Вагерича Віктора Дмитровича, в якому просив скасувати постанову серії ЕАН № 3976948 від 26.03.2021 року про накладення на нього адміністративного стягнення, а справу про адміністративне правопорушення стосовно нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що 11 жовтня 2020 року він не порушував правила дорожнього руху, визначених пунктом 16.10 та не створював перешкоду іншим учасникам дорожнього руху, не продовживши рух на додаткову секцію сигналу світлофору, яка показувала напрямок повороту.

Тому, на його думку постанова відповідача про притягнення його адміністративної відповідальності, передбаченої частиною другою статті 122 КУпАП є протиправною.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 листопада 2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження.

16 лютого 2021 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшов відзив на позов представника Департаменту патрульної поліції Коваль А.В., в якому він вказав на правомірність оскаржуваної позивачем постанови та відсутність підстав для її скасування.

22 лютого 2021 року до суду надійшла відповідь на відзив від позивача.

У судове засідання 28 вересня 2021 року сторони до суду не з`явились з невідомих суду причин. Позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача до суду не з`явився з невідомих суду причин.

Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

11 жовтня 2020 року о 15 год. 06 хв. стосовно ОСОБА_1 інспектором УПП в Миколаївській області лейтенантом поліції Цветковим А.В. складено постанову серії ЕАМ № 3270414 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП.

У цій постанові зазначено, що ОСОБА_1 рухаючись на транспортному засобі Geely Mk, н/з НОМЕР_1 , та перетинаючи перехрестя проспекту Богоявленського та вул. Авангардної де рух регулюється світлофором з додатковою секцією, водій перебував на смузі, з якої робиться поворот та не продовжив рух у напрямку, що вказує стрілка, чим створив перешкоду іншим транспортним засобам, чим порушив п. 16.10. ПДР України

Не погодившись із цієї постановою ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом.

Перевіряючи правомірність оскаржуваної постанови, суд відповідно до частини другої статті 2 КАС України перевіряє чи прийняте оскаржуване рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до абзаців першого та другого частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Звертаючись до суду із цим позовом позивач вказує на те, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факт порушення ним правил дорожнього руху. Позивач вказав на те, що за своїм змістом порушення водієм п. 16.10 Правил дорожнього року передбачає фіксування цього порушення технічними засобами. Оскаржувана постанова не містить посилань на технічний засіб, який здійснено відеозапис порушення. Такий запис не було продемонстровано позивачу і під час винесення постанови.

Під час розгляду справи судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена інспектором Управління патрульної поліції в Миколаївській області лейтенантом поліції Цветковим А.В., тобто уповноваженою на те особою в розумінні статті 222 КУпАП.

Розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності здійснено відповідачем за місцем зупинення позивача без складання протоколу. Зазначене відповідає вимогами статті 258 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженого наказом МВС України від 07 листопада 2015 року №1395.

Однак, слід зазначити, що згідно з приписами статті 245 КУпАП завданнями провадження в адміністративних правопорушеннях є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне, з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимоги до змісту постанови про адміністративне правопорушення визначені статтею 283 КУпАП. Так, відповідно до частини третьої статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, зазначених у частині другій цієї статті повинна, зокрема, містити відомості, зокрема, про технічний засіб, яким зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак).

Зі змісту наведеного слідує, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. А у разі розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 122 КУпАП, у постанові має бути вказано технічний запис, яким зафіксовано факт вчинення цього порушення.

Таких же висновків дійшов і Верховного Суду у постанові від 15 листопада 2018 року №524/5536/17.

Частиною другою статті 122 КУпАП (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування ,проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водії в оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання),а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 16.10. Правил дорожнього руху України на перехресті, де рух регулюється світлофором з додатковою секцією, водій, який перебуває на смузі, з якої робиться поворот, повинен продовжувати рух у напрямку, що вказує стрілка, ввімкнута в додатковій секції, якщо його зупинка на заборонний сигнал світлофора створить перешкоди транспортним засобам, що рухаються за ним по тій самій смузі.

В оскаржуваній постанові відповідача наявна інформація про позивача ОСОБА_1 , зазначено суть правопорушення та визначено суму штрафу на його вчинення.

Однак, будь-яких доказів вини позивача у вчиненні 11 жовтня 2020 року о 15 год. 06 хв. адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП оскаржувана постанова не містить.

У даному випадку вчинення особою адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП має бути зафіксоване технічним засобом, інформація про який має бути внесена до постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (частина третя статті 283 КУпАП).

Оскаржувана постанова відповідача не містить будь-якої інформації щодо технічного засобу, яким здійснено фіксування подій, які відбулися 11 жовтня 2020 року о 15 год. 00 хв. за участі позивача.

У своїй постанові від 08 липня 2020 року № 177/525/17 Верховний Суд вказав на те, що вчинення особою адміністративного правопорушення має бути підтверджено належним та допустимими доказами, навіть у випадку визнання особою вини у порушенні ПДР.

Звертаючись до суду із даним позовом та у судовому засіданні під час розгляду справи позивач заперечив ту обставину, що він проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора. Отже, позивач не погодився із висновком патрульного поліцейського щодо наявності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП.

А відповідачем відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України не надано належних та допустимих доказів наявності у діях позивача вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП, а саме відповідного відеозапису.

Частина перша статті 9 КУпАП вказує на те, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У своїй постанові від 30 травня 2018 року № 337/3389/16-а Верховний Суд зазначив, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Підсумовуючи викладене суд дійшов висновку, що приймаючи оскаржувану постанову відповідач діяв у межах своїх повноважень, однак не у спосіб, визначений чинним законодавством.

Відповідач не виконав вимоги частини другої статті 77 КАС України та не довів правомірність оскаржуваної постанови належними та допустимими доказами.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За такого постанову серії ЕАМ № 3270414 від 11 жовтня 2020 року, винесену інспектором УПП в Миколаївській області лейтенантом поліції Цветковим А.В. слід визнати протиправною та скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 122 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 закрити відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на те, що суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача слід стягнути суму сплаченого судового збору в розмірі 420 грн. 40 коп.

Керуючись статтями 72-77, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАМ № 3270414 від 11 жовтня 2020 року, винесену інспектором УПП в Миколаївській області лейтенантом поліції Цветковим А.В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною другою статті 122 КУпАП.

Закрити справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 122 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 .

Стягнути з Управління патрульної поліції в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 420 грн 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені статті 272 КАС України.

Рішення може бути оскаржена безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення рішення.

Суддя Л.М. Шолох