Справа № 620/3009/20
Суддя: Кобаль Михайло Іванович
Дата ухвалення: 2021-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/3009/20 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Скалозуб Ю.О., Суддя-доповідач Кобаль М.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Кобаля М.І.,

суддів Бужак Н.П., Костюк Л.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області про визнання дій та бездіяльності протиправними та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області (далі по тексту - відповідач, ГУ Держпродспоживслужби в Чернігівській області) в якому просила:

- визнати порушення відповідачем норм Закону України «Про звернення громадян», а саме не розгляд звернень позивача, в місячний термін, об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви і скарги, скасовувати рішення, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, поновлювати права, роз`яснити порядок оскарження, вживати заходи до усунення причин, що породжують скарги;

- визнати бездіяльність відповідача в захисті прав споживачів під час карантину та в захисті споживачів від зловживань монополістів протиправною;

- стягнути з відповідача на її користь 37500,00 грн. та всі інші витрати, пов`язані з цим позовом.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2021 року в задоволенні значеного позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Також, 22.06.2021 року на адресу суду апеляційної інстанції надійшла заява позиачки про уточнення прохальної частини апеляційної скарги.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.

В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 309 КАС України у виняткових випадках апеляційний суд за клопотанням сторони та з урахуванням особливостей розгляду справи може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п`ятнадцять днів, про що постановляє ухвалу.

Пунктом 1 статті 6 ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року Конвенції про захист прав людини та основних свобод закріплено право вирішення спірного питання упродовж розумного строку.

Згідно п. 26 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень ухвалення рішення в розумні строки відповідно до статті 6 Конвенції також можна вважати важливим елементом його якості. Проте можливе виникнення суперечностей між швидкістю проведення процесу та іншими чинниками, пов`язаними з якістю, такими як право на справедливий розгляд справи, яке також гарантується статтею 6 Конвенції. Оскільки важливо забезпечувати соціальну гармонію та юридичну визначеність, то попри очевидну необхідність враховувати часовий елемент слід також зважати й на інші чинники.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про продовження строку розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2021 року на розумний строк.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Частиною 1 ст. 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 10.03.2020 року ОСОБА_1 звернулася із скаргами щодо неякісної послуги радіомовлення, завищеної абонентської плати за користування радіоточкою, щодо намагання підвищити абонентську плату за телефон, щодо підвищення абонентської плати за Інтернет, щодо роботи центру обслуговування абонентів ПАТ Укртелеком, щодо нарахування боргів з боку ПАТ «Укртелеком».

27.03.2020 за № 15.3-10/2/5220 Держпродспоживслужба за результатами розгляду звернення Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області від 19.03.2020 року № Б-96 погодила, відповідно до абзацу 5 частини 1 статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) в частині захисту прав споживачів на підставі звернення фізичної особи про порушення її законних прав суб`єктом господарювання ПАТ «Укртелеком», за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 122, Т. 1).

У відповідь на лист від 18.03.2020 року № Б-96-Б-103 з приводу звернень ОСОБА_1 щодо порушення законодавства про захист прав споживачів ПАТ «Укртелеком» на адресу ГУ Держпродспоживслужби листом від 06.04.2020 року № 14-18/72 надало пояснення з приводу інформації, викладеної у зверненнях ОСОБА_1 .

Листами від 02.04.2020 року № Б-96-Б-10 та від 22.04.2020 року № Б-96-Б-103 відповідач повідомив позивача про те, що ГУ Держпродспоживслужби отримано погодження Держпродспоживслужби України від 27.03.2020 року на проведення позапланової перевірки ПАТ «Укртелеком» і перевірка буде проведена після зняття обмежувальних заходів, пов`язаних з установленням на усій території України карантину (а.с. 58-59, Т.1). Вказане не заперчується позивачкою.

05.06.2020 року відповідачем прийнято накази «Про проведення позапланової перевірки» № 710-п, № 714-п, № 733-п, згідно яких наказано здійснити з 23.06.2020 по 07.07.2020 позапланову перевірку ПАТ «Укртелеком» та відповідно видано направлення на перевірку від 05.06.2020 №710-п/695, № 714-п/699, № 733-п/718 (а.с. 17-22, Т.2).

У відповідь з приводу звернень позивачки ПАТ «Укртелеком» на адресу ГУ Держпродспоживслужби листом від 02.07.2020 року № 14-18/144 надало пояснення з приводу інформації, викладеної у зверненнях ОСОБА_1

07.07.2020 року за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів відповідачем складено Акт № 076, в якому, з-поміж іншого, зазначено, що відповідно до пояснень суб`єкта господарювання та п.1 ст. 62 Закону тарифи на послугу проводового радіомовлення не належить до загальнодоступних телекокомунікаційних послуг, тому тарифи на цю послугу встановлюються суб`єктом господарювання самостійно.

Також, згідно з поясненнями ПАТ «Укртелеком» ОСОБА_1 не є абонентом телекомунікаційних послуг за адресою: АДРЕСА_2 .

Також, листами від 15.07.2020 року № Б-96, № Б-98, № Б-99, № Б-100 в, № Б-101, № Б-102 відповідач повідомив позивачку, зокрема, про те, що в ході перевірки встановлено, що телекомунікаційні послуги надаються відповідно до Закону України «Про телекомунікації» та Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою КМУ від 11.04.2012 № 295.

Одночасно повідомлено, що для того щоб провести перевірку викладених у зверненні фактів, абоненту потрібно звернутись з письмовою заявою до управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області, або повторно звернутись з заявою, надавши при цьому документ, що надає право представляти інтереси абонента ОСОБА_2 , оскільки позивачка не має на це законних прав.

Листом від 15.07.2020 № Б-97 відповідач повідомив позивача, зокрема, про те, що до 01.03.2020 року абонентна плата за користування радіоточкою для фізичних осіб нараховувалася за тарифом в розмірі 35,00 грн. з ПДВ, а 01.03.2020 розмір абонентної плати за користування радіоточкою для фізичних осіб становить 45,00 грн, з ПДВ. З липня 2019 звернень абонента або користувача радіоточки за адресою: АДРЕСА_2 , до бюро ремонту радіоточок з приводу незадовільної якості надання послуги проводового радіомовлення не зареєстровано.

08.07.2020 відповідачем складено акт про те, що 07.07.2020 року о 14:00 год., у приміщенні Управління захисту споживачів ГУ Держпродспоживслужби у присутності працівників Управління ОСОБА_1 ознайомилася з матеріалами перевірок ЧФ ПАТ «Укртелеком» по її заявам від 10.03.2020 № Б-96 - № Б-103, від 04.05.2020 № Б-231 - № Б-233, від 26.05.2020 № Б-292, № Б-293 (а.с. 61, Т.1).

Також листом від 22.06.2020 № Б-96-293 позивачка була запрошена 24.06.2020 року на 12:00 год. для участі у проведенні позапланових перевірках суб`єкта господарювання ПАТ «Укртелеком».

04.05.2020 року до ГУ Держпродспоживслужби від ОСОБА_1 надійшли заяви від 30.04.2020 року (вх. № Б-230 - № Б-233), в яких вона просила надати інформацію про результати розгляду заяв від 10.03.2020 року, з проханням провести перевірку Укртелекому щодо розголошення її персональних даних, стосовно відключення Інтернету (а.с.51- 54, Т.1).

18.05.2020 року листом № 15.3-10/2/7446 Держпродспоживслужба, за результатами розгляду звернення Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області від 08.05.2020 року № Б-231-233, погодила відповідно до абзацу 5 частини 1 статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) в частині захисту прав споживачів на підставі звернення фізичної особи про порушення її законних прав суб`єктом господарювання ПАТ «Укртелеком» за адресою: АДРЕСА_1 .

Листом від 19.05.2020 року № 08414261 ПАТ «Укртелеком» з приводу інформації, викладеної у зверненнях позивача, надало пояснення (а.с. 178-179, том 1).

26.05.2020 року до ГУ Держпродспоживслужби від позивача надійшли заяви від 26.05.2020 року (вх. № Б-292 - № Б-293), в яких вона просила провести перевірку Укртелекому стосовно відключення телефону, а також заява щодо ознайомлення з матеріалами перевірки (а.с.55- 56, том 1).

07.07.2020 року, за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів, відповідачем складено акт № 077, в якому, з-поміж іншого, зазначено, що згідно отриманих пояснень від суб`єкта господарювання ОСОБА_1 не є абонентом телекомунікаційних послуг за адресою: АДРЕСА_2 . Документів, що надають право представляти інтереси абонента ОСОБА_2 у заявниці ОСОБА_1 відсутні.

Враховуючи вищевикладене, ГУ Держпродспоживслужби в Чернігівській області зазначено, що підстави для вжиття заходів реагування до ЧФ ПАТ «Укртелеком» відсутні.

09.06.2020 року листом № 15.3-10/2/8499 Держпродспоживслужба, за результатами розгляду звернення Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області від 05.06.2020 № Б-292, погодила відповідно до абзацу 5 частини 1 статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) в частині захисту прав споживачів на підставі звернення фізичної особи про порушення її законних прав суб`єктом господарювання ПАТ «Укртелеком» за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 208, том 1).

07.07.2020 року за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів відповідачем складено акт № 078. У якому зазначено, що згідно отриманих пояснень від суб`єкта господарювання заявниця ОСОБА_1 не є абонентом телекомунікаційних послуг за адресою: АДРЕСА_2 . Документів, що надають право представляти інтереси абонента ОСОБА_2 у заявниці відсутні. Вжити заходи реагування за скаргою вх. Б-292 від 26.05.2020 щодо: протиправності або правомірності відключення монополістом телефонного зв`язку під час дії карантинних обмежень, введених по причині розповсюдження коронавірусу COVID-19; протиправності або правомірності відключення телефону слідом за відключенням Інтернету, враховуючи зосередження телекомунікаційних послуг в одних руках; протиправності або правомірності відключення телефону, щодо надання послуг якого розглядається скарга в Держпродспоживслужбі і відкрити справу в порядку адміністративного розгляду не має можливості.

Також встановлено, що детальна інформація про тарифи, нарахування та іншу інформацію абоненти мають можливість отримати звернувшись до ДІКЦ (безкоштовно) в межах України з номерів українських операторів.

08.07.2020 в 14-00 в приміщенні Управління захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області за адресою: вул. Коцюбинського, буд. 41-а (каб. 209) заявниця ОСОБА_1 ознайомилась з матеріалами перевірок по її зверненням.

Листами від 15.07.2020 року № Б-230, № Б-231, № Б-232, від 10.07.2020 № Б-292 відповідач повідомив позивачку про те, що ним розглянуто звернення № Б- 96, Б-97, Б-98, Б-99, Б-100, Б-101, Б-102, Б-103 від 10.03.2020, вх. № Б-230, Б-231, Б-232, Б-233 від 04.05.2020 та вх. № Б-292, Б-293 від 26.05.2020, вх. № Б-292 від 26.05.2020 щодо порушення вимог законодавства про захист прав споживачів ЧФ ПАТ «Укртелеком» та повідомлено про те, що вжити заходів реагування за її скаргами, зокрема, щодо використання персональних даних, відключення 29.04.2020 року Інтернету не має можливості, оскільки у ОСОБА_1 відсутнє право представляти інтереси абонента ОСОБА_2 по особовому рахунку № НОМЕР_1 .

Також, відповідачем доведено до відома позивачки, що для проведення перевірки викладених у зверненнях фактів, абоненту - ОСОБА_2 , потрібно звернутись з письмовою заявою до Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області або повторно звернутись з заявою іншій особі, надавши при цьому документ, що надає право представляти інтереси абонента ОСОБА_2 (а.с. 204-207, 233 Т.1).

Вважаючи порушеними свої права, а дії та бездіяльність відповідача протиправними, позивачка звернулася до суду з даним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач під час надання відповідей позивачці та проведення вищевказаних перевірок відповідача, діяв в межах наданих повноважень та відповідно до норм чинного законодавства.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України та Законом України «Про звернення громадян» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів регулює Закон України «Про захист прав споживачів».

Частиною 3 ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що захист прав споживачів здійснюють центральний орган виконавчої влади, що формує та забезпечує реалізацію державної політики у сфері захисту прав споживачів, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, місцеві державні адміністрації, інші органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування згідно із законом, а також суди.

Відповідно до пункту 1 та абз. 2 підпункту 8 пункту 4 Положення про Головне управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в області, в місті Києві, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 12.04.2017 № 209, Головне управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в області, в місті Києві (далі - Головне управління) є територіальним органом Держпродспоживслужби та їй підпорядковане. Головне управління відповідно до покладених на нього завдань забезпечує реалізацію державної політики у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням законодавства про захист прав споживачів, зокрема, перевіряє додержання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сфері торгівлі і послуг, вимог законодавства про захист прав споживачів, а також правил торгівлі та надання послуг.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, зі скаргами ОСОБА_1 звернулася до ГУ Держпродспоживслужби з приводу якості надання телекомунікаційних послуг ПАТ «Укртелеком», зокрема, з приводу: неякісної послуги радіомовлення, відключення телефону та Інтернету, завищення абонентської плати за користування телефоном та Інтернетом, роботи центру обслуговування абонентів, нарахування боргів. Тобто, позивач звернулася до відповідача, як до органу на який покладено обов`язок здійснювати державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про захист прав споживачів, а не з приводу діяльності ГУ Держпродспоживслужби чи його посадових осіб, як органу державної влади.

Щодо надання оцінки в межах Закону України «Про звернення громадян», колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до статті 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Положення статті 40 Конституції України гарантують кожній особі право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових чи службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про звернення громадян» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 3 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначені гарантії забезпечення права на доступ до публічної інформації, відповідно до якої право на доступ до публічної інформації гарантується: обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Згідно із статтею 4 Закону України «Про доступ до публічної інформації» доступ до публічної інформації здійснюється на принципах: прозорості та відкритості діяльності суб`єктів владних повноважень; вільного отримання та поширення інформації, крім обмежень, встановлених законом; рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.

Доступ до інформації забезпечується, зокрема, шляхом надання інформації за запитами на інформацію (пункт 2 частини 1 статті 5 цього Закону).

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

В силу частини 4 статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію (пункт 6 частини першої статті 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).

Запит на інформацію, згідно з частиною першою статті 19 вказаного Закону, - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Згідно з частиною 1, 4 статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Аналіз вищевикладених норм дає підстави для висновку, що розпорядники інформації в межах встановленого Законом строку зобов`язані надавати та оприлюднювати публічну інформацію, зокрема, за запитами на інформацію, незалежно від того, чи стосується ця інформація запитувача інформації особисто.

Дослідивши матеріали спраив та доводи сторін, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що ОСОБА_1 до ГУ Держпродспоживслужби в Чернігівській області звернулася зі скаргами від 10.03.2021 року, а не з запитами про отримання публічної інформації, відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації».

З огляду на зазначене, доводи апелянта про бездіяльність відповідача щодо ненадання останній публічної інформації на її звернення 10.03.2021 року є безпідставними та не заслуговують на увагу суду апеляційної інстанції.

Крім того, колегія суддів не надаючи правової оцінки спірним відносинам щодо проведених відповідачем перевірок ПАТ «Укртелеком», окільки вони не є предметом спору в даній справі, зазначає, що ГУ Держпродспоживслужби в Чернігівській області вчинено дії передбачені чинним законодавством, з метою належного реагування на скарги ОСОБА_1 .

Аналіз наведених правових положень та обставин справи дає підстави колегії суддів апеляційної інстанції дійти висновку, що даний адміністративний позов не підлягає задоволенню, а доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу суду, оскільки контролюючим орган, до якого звернулася зі скаргами ОСОБА_1 , вчинено належні дії на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно з частиною першої статті 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Як зазначено в п. 4.1 Рішення Конституційного суду України від 02.11.2004 р. N 15-рп/2004 суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях визначив окремі ознаки принципу верховенства права у розбудові національних систем правосуддя та здійсненні судочинства, яких мають дотримуватись держави - члени Ради Європи, що підписали Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Аналіз наведених положень дає підстави колегії суддів апеляційної інстанції дійти висновку, що даний адміністративний позов не підлягає задоволенню, а тому доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу суду.

Згідно пункту 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

З огляду на відмову у задоволенні позову, моральна шкода заявлена позивачкою не підлягає відшкодуванню, оскільки відповідачем протиправних дій або бездіяльності відносно ОСОБА_1 вчинено не було.

Колегія суддів апеляційної інстанції доходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Обставини, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

В зв`язку з цим, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Так, згідно ч. 1 ст. 260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

Керуючись ст.ст. 242, 257, 260, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: М.І. Кобаль

Судді: Н.П. Бужак

Л.О. Костюк

Повний текст виготовлено 13.10.2021 року