Справа № 520/10470/21
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2021-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2021 р. Справа № 520/10470/21

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Мереф`янської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Мереф`янської міської ради, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Мереф`янської міської ради, щодо не прийняття рішення на IV сесії Мереф`янської міської ради VIII скликання від 22 грудня 2020 року при розгляді клопотання ОСОБА_1 від 26.11.2020 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, орієнтовною площею 2,0000 га із земель комунальної власності Мереф`янської міської ради, яка розташована за межами населених пунктів на території Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області;

- зобов`язати Мереф`янську міську раду Харківського району Харківської області на найближчій сесії повторно розглянути клопотання від 26.11.2020 року подане ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною. площею 2,0000 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Мереф`янською міською радою протиправно не прийнято рішення на IV сесії Мереф`янської міської ради VIII скликання від 22 грудня 2020 року при розгляді клопотання ОСОБА_1 від 26.11.2020 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства. Вказане слугувало підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представником відповідача, Мереф`янської міської ради, надано до суду відзив на позов, в якому він заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що 26.11.2020 року відповідачем отримано клопотання позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, орієнтовною площею 2,0000 га із земель комунальної власності Мереф`янської міської ради за рахунок сформованої земельної ділянки (кадастровий номер :05:003:0016), яка розташована за межами населених пунктів на території Мереф`янської міської ради. Розпорядженням міського голови від 08.12.2020 року "Про скликання IV сесії Мереф`янської міської ради VIII скликання" скликано чергову IV сесію Мереф`янської міської ради VIII скликання, пленарне засідання призначено на 22.12.2020 року з попереднім порядком денним, до якого також увійшли земельні питань. Відділом містобудування, архітектури, земельних відносин, капітального будівництва архітектури Мереф`янської міської ради опрацьовано заяву позивача та підготовлено проект рішення "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства". Проте вказаний проект не було підтримано депутатами ради та відповідно до протоколу сесійного засідання від 22.12.2020 року рішення не було прийнято. Отже твердження позивача про бездіяльність Мереф`янської міської ради під час розгляду питання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є безпідставними та необґрунтованими.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Як свідчать матеріали справи, 26.11.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Мереф`янської міської ради із клопотанням, в якому просив прийняти рішення про надання громадянину України ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, орієнтовною 2.0000 га із земель комунальної власності Мереф`янської міської ради за рахунок сформованої земельної ділянки (кадастровий номер :05:003:0016, цільове призначення - землі запасу, площею 14.6771 га), розташовану на території Мереф`янської міської ради.

До вказаного клопотанні були долучені усі визначені чинним законодавством документи, зокрема:

- копія паспорту гр. ОСОБА_1 ;

- копія довідки про реєстрацію місця проживання гр. ОСОБА_1 ;

- копія посвідчення УБД гр. ОСОБА_1 ;

- графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Ухвалою суду витребувано у відповідача додаткові документи по справі.

На виконання ухвали суду представником відповідача надано документи.

З наданих відповідачем документів встановлено, що розпорядженням міського голови від 08.12.2020 року "Про скликання IV сесії Мереф`янської міської ради VIII скликання" скликано чергову IV сесію Мереф`янської міської ради VIII скликання, пленарне засідання призначено на 22.12.2020 року з попереднім порядком денним, до якого також увійшли земельні питань.

Рішенням Мереф`янської міської ради IV сесії VIII скликання від 22 грудня 2020 року №91/20 "Про затвердження порядку денного IV сесії Мереф`янської міської ради VIII скликання", яким затверджено для розгляду на сесійному засіданні питання порядку денного, зокрема, щодо надання гр. ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Мереф`янської міської ради за межами населеного пункту м. Мерефа.

Згідно протоколу Мереф`янської міської ради IV сесії VIII скликання від 22 грудня 2020 року, Мереф`янськоою міською радою рішення не прийняте за результатами розгляду клопотання гр. ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Мереф`янської міської ради за межами населеного пункту м. Мерефа. В протоколі зазначено, що "за" прийняття рішення голосувало 0, "проти" - 26.

У відзиві на позов представник відповідача зазначив, що відділом містобудування, архітектури, земельних відносин, капітального будівництва архітектури Мереф`янської міської ради опрацьовано заяву гр. ОСОБА_1 та підготовлено проект рішення "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства". Проте вказаний проект не було підтримано депутатами ради та відповідно до протоколу сесійного засідання від 22.12.2020 року рішення не було прийнято.

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо неприйняття рішення за результатами розгляду клопотання ОСОБА_1 від 26.11.2020 року щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства та вважаючи її протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

По суті спірних правовідносин слід зазначити наступне.

Відповідно до частини першої статті 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно п. 1 ст. 22 Земельного кодексу України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

До земель сільськогосподарського призначення належать: сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо) (ч. 2 ст. 22 Земельного кодексу України).

При цьому, пунктом а частини 3 статті 22 Земельного кодексу України визначено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно із положеннями п."б" ч.1 ст. 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Повноваження відповідних органів виконавчої влади щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтями 118, 122, 123 Земельного кодексу України.

Відповідно до частини шостої статті 118 Земельного Кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до частини сьомої наведеної статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 ЗК України.

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону № 280/97-ВР передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно з ч.1 ст.46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Частиною 1 ст.47 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету.

На підставі ч.4 ст.47 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" постійні комісії за дорученням ради або за власною ініціативою попередньо розглядають проекти програм соціально-економічного і культурного розвитку, місцевого бюджету, звіти про виконання програм і бюджету, вивчають і готуютьпитання про стан та розвиток відповідних галузей господарського і соціально-культурного будівництва, інші питання, які вносяться на розгляд ради, розробляють проекти рішень ради та готують висновки з цих питань, виступають на сесіях ради з доповідями і співдоповідями.

Відповідно до статті 59 Закону № 280/97-ВР рішення місцевої ради приймаються у формі відповідних рішень, прийнятих на сесії місцевої ради та рішень виконавчого комітету.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26. пунктами 1.29 і ЗІ статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням.

Враховуючи зазначене, та норми чинною законодавства, способом волевиявлення ради, яка здійснює право власності від імені відповідної територіальної громади, з регулювання земельних відносин, є прийняття рішення сесією.

Відтак, приписами чинного законодавства встановлено, що розгляд заяви заінтересованої особи у вирішенні зазначеного питання повинно прийматися у формі рішення, що є виключною компетенцією органів місцевого самоврядування чи органів виконавчої влади.

З системного аналізу зазначених норм вбачається, що за результатами розгляду заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, орган місцевого самоврядування приймає одне із рішень визначених ч.7 ст.118 Земельного кодексу України. При цьому, зважаючи на норми Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", таке рішення приймається на пленарних засіданнях.

Враховуючи, що позивачем, з урахуванням вищезазначених норм ЗК України, подано відповідні документи, що не заперечується відповідачем, у останнього не було правомірних підстав, щодо не прийняття відповідачем рішення за результатами розгляду клопотання позивача від 26.11.2020 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.

Крім того, суд акцентує увагу на тому, що відповідно до статті 118 Земельного кодексу України порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянами передбачає реалізацію таких послідовних етапів:

- звернення громадян з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- надання дозволу відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування;

- розробка суб`єктами господарювання за замовленням громадян проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку, передбаченому статтею 186-1 Земельного кодексу України;

- затвердження відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Отже, передача (надання) земельної ділянки у власність відповідно до статті 118 Земельного кодексу України є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок. При цьому, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у користування.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 13 грудня 2016 року в справі № 815/5987/14 та Верховного Суду від 27 лютого 2018 року в справі № 545/808/17.

Суд зазначає, що дозвіл або відмова у його наданні є змістом відповідного індивідуального правового акту, відповідно може бути оскаржена до суду.

Таким чином, дії відповідача не узгоджуються з критеріями правомірності, які встановлені до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 26.05.2020 року у справі №484/3745/17.

Отже, суд приходить до висновку про визнання протиправною бездіяльності Мереф`янської міської ради, щодо не прийняття рішення на IV сесії Мереф`янської міської ради VIII скликання від 22 грудня 2020 року при розгляді клопотання ОСОБА_1 від 26.11.2020 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, орієнтовною площею 2,0000 га із земель комунальної власності Мереф`янської міської ради, яка розташована за межами населених пунктів на території Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області.

Відносно позовної вимоги зобов`язати Мереф`янську міську раду Харківського району Харківської області на найближчій сесії повторно розглянути клопотання від 26.11.2020 року, подане ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною. площею 2,0000 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, суд також зазначає наступне.

Відповідно до пункту 4 частини першої 1 статті 5 КАС України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності є визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Тобто дії, які він повинен вчинити за законом.

Частиною четвертою статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В матеріалах справи наявні докази, які свідчать про наявність можливості у суб`єкта владних повноважень прийняти обґрунтоване та законне рішення з урахуванням позиції суду.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вказаний висновок також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 року у справі №484/3745/17.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в цій частині та зобов`язати Мереф`янську міську раду Харківської області на сесії повторно розглянути клопотання від 26.11.2020 року, подане ОСОБА_1 , про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною. площею 2,0000 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства.

Отже, наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат відповідно до положень статті 139 КАС України не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Мереф`янської міської ради (Харківська область, м. Мерефа, вул. Дніпровська, буд.213,62472) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Мереф`янської міської ради щодо неприйняття рішення на IV сесії Мереф`янської міської ради VIII скликання від 22 грудня 2020 року при розгляді клопотання ОСОБА_1 від 26.11.2020 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, орієнтовною площею 2,0000 га із земель комунальної власності Мереф`янської міської ради, яка розташована за межами населених пунктів на території Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області.

Зобов`язати Мереф`янську міську раду Харківського району Харківської області на сесії повторно розглянути клопотання від 26.11.2020 року, подане ОСОБА_1 , про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною. площею 2,0000 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Шевченко О.В.