Справа № 560/8998/21
Суддя: Михайлов О.О.
Дата ухвалення: 2021-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/8998/21
РІШЕННЯ

іменем України

18 жовтня 2021 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Михайлова О.О.

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Староостропільської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області про визнання протиправним пункт рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в Хмельницький окружний адміністративний суд з позовною заявою до Староостропільської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, в якій просить суд:

1. Визнати протиправним пункт рішення №24 6-ї сесії 8-го скликання Староостропільської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області від 27.05.2021 року "Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва індивідуальних гаражів", яким відмовлено ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва індивідуальних гаражів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (поштова адреса АДРЕСА_2 ) площею 0,01 га з кадастровим номером :02:004:0408.

2. Зобов`язати Староостропільську сільську раду Старокостянтинівського району Хмельницької області затвердити проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 у власність земельної ділянки для будівництва індивідуальних гаражів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (поштова адреса АДРЕСА_2 ) площею 0,01 га з кадастровим номером :02:004:0408.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до рішення №8 ХХХІХ позачергової сесії VІІ скликання Староостропільської сільської ради отримала дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з земель запасу несільськогосподарського призначення для гаражного будівництва орієнтовною площею 0,01 га за адресою: АДРЕСА_1 , з послідуючою передачею у власність.

Зазначає, що на підставі вказаного рішення, замовила у ліцензійної землевпорядної організації - "Земельно-аграрний центр "Карат" розроблення проекту землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки площею 0,01 га.

Зазначає, що в подальшому, у травні 2021 звернувся до Староостропільської сільської ради Старокостянтинівського р-ну Хмельницької області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва індивідуальних гаражів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (поштова адреса АДРЕСА_2 ) площею 0,01 га з кадастровим номером :02:004:0408. Однак, рішенням №24 6-ї сесії 8-го скликання Староостропільської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області від 27.05.2021 року "Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва індивідуальних гаражів", відмовлено ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва індивідуальних гаражів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (поштова адреса АДРЕСА_2 ) площею 0,01 га з кадастровим номером :02:004:0408.

Позивач вважає вказане рішення таким, що порушує його права, а тому просить визнати його протиправним та скасувати.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.07.2021 позовну заяву ОСОБА_1 , залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 5 днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.08.2021 відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження.

Від відповідача 15.09.2021 надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що земельна ділянка на яку претендує позивач знаходиться на середині території ринку с. Старий Остропіль і виділення її позивачу порушує генеральний план забудови с. Старий Остропіль. Надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою було надано попередньою сесією сільської ради помилково, про що позивача було повідомлено і запропоновано не виготовляти технічну документацію, оскільки громада села, її представники не нададуть дозволу на його затвердження на черговій сесії сільської ради. Дане питання декілька разів розглядалося на земельній комісії Староостропільської сільської ради і не було знайдено позитивного рішення, тому було прийнято рішення рекомендувати сесії Староостропільської сільської ради відмовити у наданні дозволу у затвердженні технічної документації із землеустрою про передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_1 .

Суд встановив такі обставини справи.

Рішенням №8 ХХХІХ позачергової сесії VІІ скликання Староостропільської сільської ради від 30.06.2020 ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з земель запасу несільськогосподарського призначення для гаражного будівництва орієнтовною площею 0,01 га з послідуючою передачею у власність за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі вищевказаного рішення, ОСОБА_1 замовила у ліцензійної землевпорядної організації - "Земельно-аграрний центр "Карат" розроблення проекту землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки площею 0,01 га.

У травні 2021 позивач звернувся до Староостропільської сільської ради Старокостянтинівського р-ну Хмельницької області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва індивідуальних гаражів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (поштова адреса АДРЕСА_2 ) площею 0,01 га з кадастровим номером :02:004:0408.

Рішенням №24 6-ї сесії 8-го скликання Староостропільської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області від 27.05.2021 року "Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва індивідуальних гаражів", відмовлено ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва індивідуальних гаражів, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , у зв`язку з невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам розробленого генерального плану с. Старий Остропіль Старокостянтинівського району Хмельницької області.

Вважаючи пункт рішення №24 6-ї сесії 8-го скликання Староостропільської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області від 27.05.2021 року "Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва індивідуальних гаражів" протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи суд зазначає та враховує наступне.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 41 Конституції України визначено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Земельні відносини в Україні, відповідно до статті 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Повноваження органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування визначені ст. ст. 118, 122 ЗК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, клопотання подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з положеннями частини 7 статті 118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови.

При цьому, підставою для відмови у наданні дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Зазначений перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства є вичерпним.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 13.11.2019 у справі №803/1244/16.

З доказів наданих відповідачем до відзиву на позовну заяву, земельна ділянка, яку бажає отримати у власність позивач, відповідно до генерального плану с. Старий Остропіль, знаходиться на середині території ринку с. Старий Остропіль та відноситься до громадської забудови.

Відповідно до ст. 39 ЗК України використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм.

Таким чином, відповідач правомірно відмовив позивачеві у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за цільовим призначенням для гаражного будівництва площею 0,01 га з наступною передачею земельної ділянки у власність, оскільки землі громадської забудови не можуть використовуватись для гаражного будівництва.

На обґрунтування позовних вимог позивач також посилається на рішенням №8 ХХХІХ позачергової сесії VІІ скликання Староостропільської сільської ради, яким ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з земель запасу несільськогосподарського призначення для гаражного будівництва орієнтовною площею 0,01 га за адресою: АДРЕСА_1 , з послідуючою передачею у власність.

Надаючи правову оцінку вказаній обставині, суд зазначає, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, так само як і розроблення такого проекту, не означає ухвалення позитивного рішення про надання її у власність або користування (оренду), а тому не створює правових наслідків, крім тих, що пов`язані з неправомірністю прийняття рішення органом місцевого самоврядування.

Усі учасники земельних відносин мають рівне право розробити проекти землеустрою, подальше затвердження яких відбувається із кінцевим визначенням особи, що отримає право власності або користування (оренду) на ділянку, а тому не має підстав зважати на пріоритетність того чи іншого заявника на стадії надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що виключає наявність порушеного права позивача.

Разом з тим необхідно зазначити, що на етапі надання дозволу на розробку проекту землеустрою, так і в той час, коли проект вже розроблений, земельна ділянка у зв`язку з цими обставинами не має обтяжень, відповідно власник земельної ділянки має право розпоряджатись нею на власний розсуд у тому числі і надавати дозвіл іншим особам на розроблення проекту відведення, здійснювати інші розпорядчі дії з власною земельною ділянкою.

Отже, доводи позивача, якими він обґрунтовував свої позовні вимоги не знайшли свого підтвердження впродовж розгляду справи та спростовуються наведеними в рішенні суду обставинами.

Згідно ч. 2 ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

За наведених обставин суд приходить до висновку про те, що оскаржуване рішення Староостропільської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, прийняте на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, а тому не підлягають скасуванню.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Староостропільської сільської ради Старокостянтинівського районуну Хмельницької області - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Староостропільська сільська рада Старокостянтинівського р-ну Хмельницької області (вул. Центральна, 2/14, с. Старий Остропіль, Старокостянтинівський район, Хмельницька область, 31146 , код ЄДРПОУ - 04405461)

Головуючий суддя О.О. Михайлов