Справа № 580/2468/21
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2021-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/2468/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Кобаля М.І.

За участю секретаря: Шевченко Е.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Пойлін" на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26 липня 2021 року, суддя Кульчицький С.О., у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пойлін" до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

У С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Пойлін" звернулось до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Черкаській області, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 07.12.2020 №1919/23-00-09-0121, який застосовано штрафні санкції до позивача за порушення у розмірі 250 000, 00 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 07.12.2020 №1895/23-00-09-0121, який застосовано штрафні санкції до позивача за порушення у розмірі 180 000, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем проведено фактичну перевірку його діяльності за період з 01.07.2019 по 04.11.2020. За результатами проведеної перевірки складено акт від 05.11.2020 №914/23-00-09-0112/39718285 згідно якого позивачем порушено ч. 20 ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального", пп. 230.1.2 та пп. 230.1.3 п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України. Позивач зазначає, що всупереч вимогам Податкового кодексу України акті перевірки не зазначено дату та час початку проведення перевірки, а наказ про її проведення не був наданий для ознайомлення. Крім того, перевірка проводилась у м. Тальне, але вказаний акт складений у м. Черкаси, що унеможливило надати додаткові пояснення чи заперечення до перевірки. Вказує, що не здійснював продаж пального після отримання 11.08.2020 листа від 01.07.2020 №13788/23-00- 32-0313, яким йому повідомлено при призупинення ліцензії. Крім того, вважає, що відповідачем застосовано штраф у розмірі 180 000, 00 грн за порушення, які не відображено у акті перевірки.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 26 липня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши осіб, що з`явились в судове засідання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ПОЙЛІН" є юридичною особою з 30 березня 2015 року включений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з ідентифікаційним кодом 36746147.

Позивачем отримано ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним від 01.07.2019 №1900166 з терміном дії з 01.07.2019 до 01.07.2024 за адресою фактичного провадження діяльності: Черкаська область, Тальнівський район, м. Тальне, вул. Гагаріна, буд. 60 та зареєстровано за зазначеною адресою акцизний склад - АЗС, уніфікований номер - 1008189.

Розпорядженням Головного управління ДПС у Черкаській області від 01.07.2020 №533-р дію ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №1900166 з терміном дії з 01.07.2019 до 01.07.2024 за адресою фактичного провадження діяльності: Черкаська область, Тальнівський район, м. Тальне, вул. Гагаріна, буд. 60 та зареєстровано за зазначеною адресою акцизний склад - АЗС, уніфікований номер - 1008189 призупинено у зв`язку з несвоєчасною сплатою.

У зв`язку з призупиненням дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним від 11.07.2019 №1900166, відповідачем направлено на адресу ТОВ "Пойлін" лист від 01.07.2020 №13788/23-00- 32-0313.

Згідно рекомендованого повідомлення №602, вказаний лист отримано позивачем 08.07.2020.

Відповідно до даних сайту Укрпошти за тренінгом відправлення №602 та листа Укрпошти від 29.01.2021 №23-13-К-14 даний лист вручено позивачу 11.08.2020.

24.04.2020 позивачем встановлено рівномір-сигналізатор ультразвуковий УСС-01 (5РГС) на виконання договору поставки від 11.11.2019 укладеного між позивачем та ПП "КСАРА".

На підставі п.п. 20.1.2, 20.1.4, 20.1.8 - 20.1.11 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст.75, пп.80.2.2, .2.5 п. 80.2 ст.80 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року, статті 16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, нових виробів та пального" з метою контролю за обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і пального, відповідно до наказу ГУ ДПС у Черкаській області від 22.10.2020 №1778-п та направлень виданих Головним управлінням ДПС у Черкаській області №98/23-00-09-0119, №99/23-00-09-0119 від 23.10.2020 здійснена фактична перевірка діяльності ТОВ "ПОЙЛІН"за податковою адресою: Черкаська область, м. Тальне, вул. Гагаріна, 60 з питань дотримання вимог законодавства з питань обліку, ліцензування, виробництва, зберігання та транспортування вального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, цільового використання пального та спирту етилового платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами - лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, здійснення функцій, значених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і пального за місцем фактичного провадження діяльності за період з 01.07.2019 по 04.11.2020.

Копію наказу від 22.10.2020 №1778-п та направлень на перевірку №98/23-00-09-0119, №99/23-00-09-0119 від 23.10.2020 вручено під підпис заступнику директора ТОВ "ПОЙЛІН" Омельченку Р. Ю.

28.10.2020 о 12 годині 40 хвилин на АЗС, яка розташована за адресою: Черкаська область, Тальнівський район, м. Тальне, вул. Гагаріна, буд. 60 де провадить свою діяльність позивач, працівниками ГУ ДПС у Черкаській області розпочато фактичну перевірку. В ході проведення перевірки 28.10.2020 працівникам ГУ ДПС у Черкаській області надано з реєстратора розрахункових операцій періодичний звіт (повний) з 01.08.2020 по 12.09.2020, Х-звіт та проведено зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, про що складено відповідний акт. Нестачі або залишку товарно-матеріальних цінностей не виявлено. Перевіркою встановлено, що позивачем обладнано акцизний склад за адресою: Черкаська область, Тальнівський район, м. Тальне, вул. Гагаріна, буд. 60 рівнемірами-лічильниками у кількості 5 шт. відповідно до кількості резервуарів пального та витратомірами-лічильниками у кількості 4 шт. на місцях відпуску пального, які зареєстровані в Єдиному державному реєстрі витратомірів- лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі 28.04.2020. Крім того, перевіркою встановлено, що згідно виторгів з баз даних АІС "Податковий блок" та касових періодичних звітів в період з 08.07.2020 по 22.07.2020, ТОВ "Пойлін" у згаданому періоді здійснювало реалізацію пального (Бензин А-92, А-92 Євро, А-95, Дизпаливо та Дизпаливо евро) за відсутності діючої ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

07.12.2020 Головним управлінням ДПС у Черкаській області винесено податкове повідомлення-рішення №1919/23-00-09-0121 про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень за порушення ч. 20 ст. 15 Закону № 481 та №1895/23-00-09-0121 про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) на суму 180 000 (сто вісімдесят тисяч) гривень за порушення п.п. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України.

21.12.2020 позивачем подано до Державної податкової служби України скаргу на податкові повідомлення рішення від 07.12.2020 №1919/23-00-09-0121 та №1895/23-00-09-0121.

Рішення Державної податкової служби від 30.03.2021 №7149/6/99-00-06-03-01-06 скаргу ТОВ "ПОЙЛІН" згідно якого податкові повідомлення-рішення від 07.12.2020 №1895/23-00-09-0121, №1919/23-00-09-0121 залишено без змін.

Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що прийняті всупереч нормам податкового законодавства, а тому підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий кодекс України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (п. 75.1.3 ст. 75 ПК України).

Відповідно до пункту 80.1 статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Як підстава для проведення перевірки у наказі від 22 жовтня 2020 року №1778-п зазначені п.п. 80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України.

Згідно з підпунктами 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Аналіз наведених законодавчих положень свідчить про те, що наказ прийнято на підставі та у спосіб, передбачений законом та з метою реалізації наданих повноважень у сфері королю за дотриманням законодавства в частині ліцензування окремих видів господарської діяльності, оскільки ДФС України вказала на необхідність перевірити суб`єктів господарювання на предмет реалізації пального виключно на підставі відповідної ліцензії. Наказ на проведення перевірки позивачем не оскаржується, а тому його правомірність не піддається сумніву.

Крім того, судом встановлено, що позивачем фактично допущено посадових осіб відповідача до проведення фактичної перевірки без зауважень щодо неможливості проведення такої перевірки. Фактична перевірка позивача реально проведена та за її результатами складено акт від 05 листопада 2020 року №914/23-00-09-0122/39718285.

Відтак, позов спрямований на оскарження податкового повідомлення-рішення з підстав протиправності перевірки може бути задоволений лише в тому разі, якщо не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки. Тобто, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, зокрема фактичної, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до податкової перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Враховуючи факт допущення позивачем посадових осіб контролюючого органу до перевірки, у спірних правовідносинах актом, що має певні правові наслідки, породжує права та обов`язки для платника податків є податкове повідомлення-рішення податкового органу (акт індивідуальної дії), прийняте за результатами проведеної перевірки.

Вказана позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 21 лютого 2019 року по справі № 820/5481/17.

Враховуючи вищевикладено, колегія суддів приходить до висновку, що Головне управління ДПС у Черкаській області на момент проведення перевірки позивача, так і на момент винесення оскаржуваного рішення мало повноваження та підстави на проведення такої перевірки щодо наявності ліцензій на роздрібну торгівлю пальним та застосування заходів відповідальності у вигляді накладення штрафу за здійснення роздрібної торгівлі пальним за відсутності відповідної ліцензії.

Окрі того, судом встановлено, що копію наказу від 22.10.2020 №1778-п та направлення на перевірку №98/23-00-09-0119, №99/23-00-09-0119 від 23.10.2020 вручені під підпис заступнику директора ТОВ "ПОЙЛІН" Омельченку Р. Ю, що вбачається з копії направлення на перевірку від 23.10.2020 №98/23-00-09-0119 на якому міститься її підпис, що спростовує доводи позивача на те, що контролюючим органом не надано наказ Головного управління ДПС у Черкаській області від 22.09.2020 №1426 для ознайомлення.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що Законом України від 23 листопада 2018 року № 2628-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів" внесено зміни до Закону України від 19 грудня 1995 року № 481 "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (далі - Закон № 481), зокрема запроваджено ліцензування видів господарської діяльності з виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним. Зазначені зміни набирають чинності з 01 липня 2019 року.

У відповідності до статті 1 Закону №481/95-ВР роздрібна торгівля пальним - діяльність із придбання або отримання та подальшого продажу або відпуску пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик з автозаправної станції/автогазозаправної станції/газонаповнювальної станції/газонаповнювального пункту та інших місць роздрібної торгівлі через паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки та/або реалізація скрапленого вуглеводневого газу в балонах для побутових потреб населення та інших споживачів.

Згідно статті 15 Закону №481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Річна плата за ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним становить 2000 гривень на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, в поїздах, на морських або річкових суднах видаються органами виконавчої влади, уповноваженими Кабінетом Міністрів України, в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем формування поїзда (приписки судна).

Дія ліцензії призупиняється у разі несвоєчасної сплати чергового платежу за ліцензію на підставі письмового розпорядження органу, який видав ліцензію, на термін до сплати заборгованості.

Дія ліцензії вважається призупиненою з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) відповідного письмового розпорядження органу, який видав ліцензію, а її дія поновлюється з моменту зарахування відповідного чергового платежу за ліцензію до бюджету.

Відповідно ст. 16 Закону №481/95-ВР контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України. Контроль за дотриманням вимог відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства до малих виробництв виноробної продукції здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів.

Згідно пункту 42.2. статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Таким чином, доказом, що підтверджує отримання документів є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до п. 94 Правил надання послуг поштового зв`язку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 №270 для отримання поштових відправлень юридична особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України "Про поштовий зв`язок", цих Правил.

Згідно положень, встановлених у Правилах надання послуг поштового зв`язку, рекомендовані поштові відправлення, рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату під підпис.

Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції датою вручення рекомендованого повідомлення є дата його видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку.

Матеріали справи свдяать, що згідно рекомендованого повідомлення №602 лист про призупинення ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним від 11.07.2019 №1900166 отримано позивачем 08.07.2020 про що на вказаному рекомендованому повідомленні міститься підпис особи Горошко. Вказана особа є бухгалтером ТОВ "Пойлін", що вбачається з акту відмови від підписання акта перевірки від 05.11.2020 №42.

Посилання позивача на дані сайту Укрпошти за трекінгом відправлення №602 та лист Укрпошти від 29.01.2021 №23-13-К-14 згідно якого даний лист вручено позивачу 11.08.2020, є необґрунтованим, оскільки в розумінні положень 42.2. статті 42 Податкового кодексу України вказані документи не є належними доказами отримання поштового відправлення.

Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 2 червня 2003 року № 790, за приписами п.5 якого підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, зокрема, акт перевірки додержання суб`єктом господарювання встановлених законодавством вимог, обов`язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 17 Закону №481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії - 250000 гривень.

Таким чином, як вірно суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачем правомірно прийнято податкове повідомлення-рішення від 07.12.2020 №1919/23-00-09-0121, який до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 250 000,00 грн.

Щодо податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 07.12.2020 №1895/23-00-09-0121, колегі суддів зазначає наступне.

Згідно з підпункту 212.3.4 пункту 212.3 статті 212 Податкового кодексу України особи, які здійснюватимуть реалізацію пального або спирту етилового, підлягають обов`язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням юридичних осіб, постійних представництв, місцем проживання фізичних осіб - підприємців до початку здійснення реалізації пального або спирту етилового.

Реєстрація платника податку здійснюється на підставі подання особою не пізніше ніж за три робочі дні до початку здійснення реалізації пального або спирту етилового заяви, форма якої затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, веде реєстр платників акцизного податку з реалізації пального або спирту етилового, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками акцизного податку.

Відповідно до підпункту14.1.212 пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України реалізація підакцизних товарів (продукції) - будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Пальне - нафтопродукти, скраплений газ, паливо моторне альтернативне, паливо моторне сумішеве, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, інші товари, зазначені у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу (пп. 14.1.141-1 пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України).

Підпунктом 14.1.6 пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що акцизний склад - це: а) спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі - приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі, а також реалізації спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів; б) приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.

Розпорядник акцизного складу - суб`єкт господарювання, який одержав ліцензію на право виробництва спирту етилового, алкогольних напоїв, зареєстрований платником акцизного податку, або суб`єкт господарювання - платник акцизного податку, який здійснює виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізацію пального на акцизному складі та має документи, що підтверджують право власності або користування приміщеннями та/або територією, що відносяться до акцизного складу (пп. 14.1.224. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 230.1 статті 230 Податкового кодексу України акцизні склади та акцизні склади пересувні утворюються з метою підвищення ефективності роботи із запобігання та боротьби з незаконним виробництвом і обігом спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, пального, посилення контролю за повнотою та своєчасністю надходження до бюджету акцизного податку.

Відповідно до підпункту 212.3.4 пункту 212.3 статті 212 Податкового кодексу України особи, які здійснюватимуть реалізацію пального або спирту етилового, підлягають обов`язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням юридичних осіб, постійних представництв, місцем проживання фізичних осіб - підприємців до початку здійснення реалізації пального або спирту етилового.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, веде реєстр платників акцизного податку з реалізації пального або спирту етилового, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками акцизного податку.

Акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Витратоміри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства. У разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників для цілей цього Кодексу акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки, встановлені на акцизних складах, на які є позитивні результати повірки або оцінка відповідності, проведені відповідно до законодавства, виконують функції витратомірів-лічильників.

Платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати:

а) усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі;

б) усі акцизні склади - в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Один акцизний склад може бути зареєстрований виключно одним розпорядником акцизного складу. Один розпорядник акцизного складу може зареєструвати один і більше акцизних складів.

Забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу. (пп. 230.1.2. п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України).

Як убачається із матеріалів справи, контролюючим органом під час перевірки встановлено, що позивачем обладнано акцизний склад за адресою: Черкаська область, Тальнівський район, м. Тальне, вул. Гагаріна, буд. 60 рівнемірами-лічильниками у кількості 5 шт. відповідно до кількості резервуарів пального та витратомірами-лічильниками у кількості 4 шт. на місцях відпуску пального, які зареєстровані в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі 28.04.2020.

Разом з тим, відповідно до п. 13 Порядку ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22 листопада 2017 р. № 891 інформація, що міститься в електронних документах для наповнення Реєстру та в Реєстрі, використовується посадовими особами контролюючих органів під час виконання ними функцій, передбачених підпунктом 19-1.1.14 пункту 19-1.1 статті 19-1 та абзацом першим пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 12 підрозділу 5 розділу XX Подактового кодексу України розпорядники акцизних складів відповідно до вимог цього Кодексу зобов`язані обладнати акцизні склади витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі в строки, зокрема, де розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів, - не пізніше 1 січня 2020 року.

Норми п. 128.1 ст. 1281 Податкового кодексу України застосовуються до розпорядників акцизних складів, на яких розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів (крім розпорядника акцизного складу, який до 1 липня 2019 року не підпадав під визначення платника податку відповідно до пункту 212.1 статті 212 ПК України) з 1 січня 2020 року. Проте Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування акцизного податку" № 391-ІХ від 18.12.2019 року були внесені зміни та слово "січня" замінено словом "квітня".

Таким чином, відповідальність розпорядників акцизних складів за відсутність обладнання акцизних складів, на території яких здійснюється виробництво, оброблення перероблення), змішування, навантаження-розвантаження, зберігання пального, витрагомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками може наступає з 01.04.2020.

У відповідності до п. 1281.1 ст. 1281 Податкового кодексу України необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а також необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового витратоміра-лічильника спирту етилового на місці отримання та відпуску спирту етилового, розташованого на акцизному складі тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 20000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу або за кожне місце отримання та відпуску спирту етилового, та/або незареєстрований витратомір-лічильник/витратомір-лічильник спирту етилового.

Отже, відповідачем правомірно застосовано штрафні санкції у розмірі 180 000, 00 грн за невиконання вимог п. 1281.1 ст. 1281 Податкового кодексу України, оскільки, як вірно зазначено судом першої інстанції, обладнання акцизних складів, на території ТОВ "ПОЙЛІН" зареєстроване в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі лише 28.04.2020.

Посилання позивача на форс-мажорні обставини у зв`язку із карантином та неможливість виконати умови договору, що в свою чергу призвело до несвоєчасного встановлення витратоміра-лічильника є не обгрунтованими, так як позивачем не доведено неможливості виконання вказаних зобов`язань саме через карантинні заходи.

Окрім того, є безпідставним посилання позивача, про те, що в акті перевірки не відображена кількість витратомірів/рівнемірів - лічильників, оскільки вказана обставина не спростовує допущені позивачем порушення.

Водночас, як вірно зауважено судом першої інстанції, позивачем в своїх поясненнях підтверджено наявність у ТОВ "Пойлін" за адресою: Черкаська область, Тальнівський район, м.Тальне, вул. Гагаріна, буд. 60 рівнемірів-лічильників у кількості 5 шт. та витратомірів-лічильників у кількості 4 шт.

Таким чином, податкового повідомлення-рішення від 07.12.2020 №1895/23-00-09-0121 є правомірним та прийнято відповідачем в межах повноважень та у спосіб встановлений чиним законодавством.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Черкаській області від 07.12.2020 №1919/23-00-09-0121 та №1895/23-00-09-0121.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, так як суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26 липня 2021 року.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Пойлін" залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26 липня 2021 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Кобаль М.І.

Повний текст виготовлено: 12 жовтня 2021 року.