Справа № 160/3230/20
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 травня 2021 року Справа № 160/3230/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кадникової Г.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Дніпровська міська рада, про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради (далі відповідач), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Дніпровська міська рада, в якому просить:
- визнати протиправним рішення Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради щодо зарахування на облік для отримання путівки на санаторно-курортне лікування спінального профілю на загальних підставах у порядку черговості;
- зобов`язати відповідача на підставі поданих документів та відповідно до медичних рекомендацій, з урахуванням пільг надати путівку на санаторно-курортне лікування спінального профілю позачергово.
В обґрунтування позовних вимог вказано, що позивач як ветеран війни та інвалід ІІ групи, який отримав травму пов`язану з виконанням обов`язків військової служби має право на позачергове отримання пільгової санаторно-курортної путівки відповідно до чинного законодавства. Позивач перебуває на обліку в Лівобережному управлінні соціального захисту населення Дніпровської міської ради для забезпечення санаторно-курортним лікуванням в органах соціального захисту населення за місцем реєстрації. 25.09.2019 позивач звернувся до відповідача щодо отримання належної йому путівки. Однак, відповідач зарахував позивача до черги осіб з інвалідністю спінального профілю для забезпечення санаторно-курортною путівкою на загальних умовах в порядку черговості і тим самим, на думку позивача, порушив його законні права та інтереси, позаяк такі дії відповідача суперечать чинному законодавству.
Ухвалою суду позовну заяву залишено без руху на підставі ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, зі встановленням строку для усунення виявлених недоліків.
На виконання ухвали суду, позивачем усунуті виявлені недоліки позовної заяви.
Ухвалою суду від 09.04.2021р. позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.
Відповідач подав відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначив, що діяв в межах повноважень, у відповідності до вимог чинного законодавства. Позивача взято на облік для забезпечення санаторно-курортними путівками в санаторії відділенні спінального профілю з лікуванням строком на 35 днів (відповідно до медичних рекомендацій) у порядку черговості на підставі його заяви та медичної довідки лікувального закладу у відповідності до п.5 Порядку забезпечення санаторно-курортними путівками деяких категорій громадян структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі їх утворення (крім м. Києва) рад.
Вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені сторонами доводи, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ветераном війни та має інвалідність ІІ групи у зв`язку з отриманою травмою під час виконання обов`язків військової служби, що підтверджується копіями посвідчення серії НОМЕР_1 та довідки медико-соціальної експертної комісії серії МСЕ-ДНА-01 №633016 від 17.06.2008.
Лікарською консультаційною комісією КЗ «Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги №8» ДМР встановлено, що позивач потребує постійного стороннього догляду (довідка ЛКК №65/2).
У 2019 році позивач отримав від медичного закладу КЗ «Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги №8» ДМР довідку для одержання путівки на санаторно-курортне лікування №257 від 17.08.2019 року за медичною формою №070/о. Відповідно до медичних рекомендацій позивачу показано санаторно-курортне лікування в санаторії (санаторії-профілакторії) опорно-рухового неврологічного (спінального) направлення.
25.09.2020 відповідно до медичних рекомендацій, з урахуванням пільг, позивач звернувся до відповідача із заявою про забезпечення санаторно-курортним лікуванням путівки спинального профілю.
Листом від 24.01.2020 за вих. №392/16 відповідач повідомив позивача про те, що його буде забезпечено санаторно-курортною путівкою на лікування відповідно до профілю захворювання в порядку черговості, станом на 22.01.2020 черга позивача серед осіб з інвалідністю спинального профілю значиться за №17.
Не погоджуючись із діями відповідача щодо зарахування на облік для отримання путівки на санаторно-курортне лікування спінального профілю на загальних підставах у порядку черговості, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.49 Конституції України кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування.
Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування. У державних і комунальних закладах охорони здоров`я медична допомога надається безоплатно; існуюча мережа таких закладів не може бути скорочена. Держава сприяє розвиткові лікувальних закладів усіх форм власності.
Охорона здоров`я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних програм.
Санаторно-курортне лікування один із видів лікувально-профілактичної допомоги, пов`язаної з використанням природних лікувальних факторів (мінеральні води, лікувальні грязі, сприятливий клімат тощо). Основні типи лікувально-профілактичних закладів - санаторії та санаторії-профілакторії.
Закон України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" визначає основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними здібностями і інтересами.
Відповідно до цього Закону, інваліди за наявності медичних показань мають право на безплатне забезпечення санаторно-курортними путівками. Порядок та умови забезпечення інвалідів санаторно-курортними путівками визначає Кабінет Міністрів України.
Відповідно до ч.6 ст.38 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" особи з інвалідністю і діти з інвалідністю за наявності медичних показань мають право на безплатне забезпечення санаторно-курортними путівками.
Статтею 38-2 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" передбачено, що пільги, передбачені цим Законом, зберігаються за особами з інвалідністю та дітьми з інвалідністю незалежно від виду виплачуваної пенсії або допомоги, призначеної замість пенсії.
У випадках, коли іншими нормативно-правовими актами передбачені норми, що підвищують встановлений цим Законом рівень соціального захисту осіб з інвалідністю, застосовуються положення тих нормативно-правових актів, які визначають найбільший рівень соціального захисту осіб з інвалідністю.
Якщо особа з інвалідністю має право на одну і ту ж пільгу за цим Законом і одночасно за іншим нормативно-правовим актом, пільга їй надається лише за одним з них за її вибором (незалежно від підстави встановлення пільги).
Відповідно до ст.7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Другої світової воєн або з участю в бойових діях у мирний час.
Статтею 13 Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист" зазначено, що особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надаються такі пільги:
1) безплатне одержання ліків, лікарських засобів, імунобіологічних препаратів та виробів медичного призначення за рецептами лікарів;
2) позачергове безплатне зубопротезування (за винятком протезування з дорогоцінних металів), безплатне забезпечення іншими протезами і протезно-ортопедичними виробами;
3) безплатне позачергове щорічне забезпечення санаторно-курортним лікуванням з компенсацією вартості проїзду до санаторно-курортного закладу і назад.
Порядок надання путівок, розмір та порядок виплати компенсації визначаються Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, на позивача як ветерана війни, що має інвалідність ІІ групи у зв`язку з отриманою травмою під час виконання обов`язків військової служби, розповсюджується дія одразу двох законів. Відповідно до ст.7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" позивач являється особою з інвалідністю наслідок війни ІІ групи та відповідно до ст.13 вказаного Закону має пільгу на безплатне позачергове щорічне забезпечення санаторно-курортним лікуванням з компенсацією вартості проїзду до санаторно-курортного закладу і назад. Водночас відповідно до ст. 38 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" особи з інвалідністю і діти з інвалідністю за наявності медичних показань мають право на безплатне забезпечення санаторно-курортними путівками. При цьому, порядок та умови забезпечення інвалідів санаторно-курортними путівками визначає Кабінет Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 року №187 затверджено Порядок забезпечення санаторно-курортними путівками деяких категорій громадян структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі їх утворення (крім м. Києва) рад (надалі - Порядок №187).
Пунктом 1 Порядку №187 передбачено, що цей Порядок визначає механізм забезпечення структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі їх утворення (крім м. Києва) рад (далі - органи соціального захисту населення) санаторно-курортними путівками (далі - путівки) до санаторно-курортних закладів осіб відповідно до Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", "Про жертви нацистських переслідувань" та "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні".
Дія цього Порядку не поширюється на осіб, яких визнано ветеранами відповідно до Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист", військовослужбовців і членів їх сімей, осіб, які отримують пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (крім військовослужбовців строкової служби з числа осіб, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), та осіб, зазначених у Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті на забезпечення постраждалих учасників Революції Гідності та учасників антитерористичної операції санаторно-курортним лікуванням, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.2015 року №200.
Відповідно до п.2 Порядку №187 органи соціального захисту населення забезпечують відповідно до цього Порядку безоплатними путівками до санаторно-курортних закладів згідно з медичними рекомендаціями в порядку черговості:
- осіб з інвалідністю усіх категорій за рахунок коштів, передбачених Мінсоцполітики;
- ветеранів війни, осіб, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань", - за рахунок коштів місцевих бюджетів;
- ветеранів війни, осіб, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", осіб з інвалідністю та осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, у санаторіях, що належать до сфери управління Мінсоцполітики, - за рахунок коштів державного бюджету.
Особи зазначених категорій мають право вільного вибору санаторно-курортного закладу, розміщеного на території України (крім закладів, розташованих на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, правовий режим на яких визначається Законами України "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях" та "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України"), відповідного профілю лікування, безоплатними путівками до якого вони забезпечуються.
Згідно з п.3 Порядку №187 особи, зазначені у п.2 цього Порядку, повинні перебувати на обліку для забезпечення санаторно-курортним лікуванням в органах соціального захисту населення за місцем їх реєстрації.
Працюючі особи та особи, що не досягли встановленого законодавством пенсійного віку, забезпечуються путівками за місцем основної роботи або за місцем обліку в органах соціального захисту населення на підставі довідки з місця роботи про те, що їм не видавалася безоплатна путівка протягом попереднього року (для осіб, що забезпечуються путівками один раз на два роки, - протягом двох попередніх років).
Відповідно до п.4 Порядку №187 органи охорони здоров`я забезпечують путівками ветеранів війни на лікування у госпіталях, а також санаторно-курортними путівками - осіб з інвалідністю, ветеранів війни із захворюванням на туберкульоз та дітей з інвалідністю до досягнення 18-річного віку (згідно з медичними показаннями за наявності відповідних профільних санаторно-курортних бюджетних закладів).
Пунктом 5 Порядку №187 передбачено, що путівки видаються особам, зазначеним у п.2 цього Порядку, відповідно до медичних рекомендацій з урахуванням пільг, передбачених законодавством для конкретної категорії осіб, в порядку черговості. Для одержання путівки подається заява та медична довідка закладу охорони здоров`я за формою №070/о.
Після закінчення строку дії зазначеної медичної довідки, але не рідше ніж один раз на три роки, подається нова медична довідка. У разі неподання такої довідки особа, яка понад три роки перебуває на обліку для забезпечення санаторно-курортною путівкою, знімається з обліку.
Відповідно до п.6 Порядку №187 особи з інвалідністю внаслідок війни з числа осіб, які брали безпосередню участь у бойових діях під час Другої світової війни, безоплатно забезпечуються санаторно-курортним лікуванням строком на 18-21 день першочергово з числа позачерговиків щороку (із січня до грудня).
Пунктом 10 Порядку №187 передбачено, що особи з інвалідністю із захворюваннями нервової системи (з наслідками травм і захворюваннями хребта та спинного мозку) забезпечуються путівками:
I і II групи - до санаторіїв (відділень) спінального профілю з лікуванням строком на 35 днів (відповідно до медичних рекомендацій) у порядку черговості;
Особам, які супроводжують осіб з інвалідністю I та II групи до санаторіїв (відділень) спінального профілю, путівки не видаються, лише оплачується проїзд (двічі до санаторію і двічі в зворотньому напрямку) у транспорті загального користування (залізничному та автомобільному) згідно з поданими проїзними квитками. У випадку проїзду залізничним транспортом відшкодовують вартість квитка у плацкартному вагоні.
Таким чином, на підставі заяви позивача про забезпечення санаторно-курортним лікуванням та медичної довідки №257 від 17.08.2019 року за формою №070/о відповідно до п.5 Порядку №187 його взято на облік для забезпечення санаторно-курортним лікуванням в санаторії (відділенні) спінального профілю з лікуванням строком на 35 днів (відповідно до медичних рекомендацій) у порядку черговості згідно з п.10 вказаного Порядку.
Згідно з п.14 Порядку №187 особа, що перебуває на обліку для забезпечення путівки в органах соціального захисту населення, але в поточному році одержала безплатну путівку в іншій організації, знімається з обліку.
Повторне взяття на облік здійснюється відповідно до пункту 5 цього Порядку.
У разі коли особа за місцем обліку забезпечена санаторно-курортною путівкою у поточному році, повторне взяття на облік здійснюється на підставі копії (дубліката) медичної довідки закладу охорони здоров`я за формою №070/о, що додана до попередньої заяви, якщо строк її дії не закінчився.
У разі відмови особи від путівки складається відповідний акт за формою, затвердженою Мінсоцполітики, а зазначеною путівкою забезпечується інша особа у порядку черговості.
Пунктом 16 Порядку №187 передбачено, що забезпечення путівками осіб, зазначених у пункті 2 цього Порядку, здійснюється в межах коштів, передбачених на зазначену мету в державному та місцевих бюджетах на поточний рік.
Пунктом 18 Порядку №187 передбачено, що у разі коли особи, зазначені у пункті 2 цього Порядку, мають право на санаторно-курортне лікування за кількома законами, їм надається право вибору в забезпеченні путівкою за одним із них.
Тобто, позивач має право обрати за яким із вище вказаних Законів він буде використовувати право на забезпечення санаторно-курортним лікуванням. Відповідно до медичних рекомендацій позивачу показано санаторно-курортне лікування в санаторії (санаторії-профілакторії) опорно-рухового неврологічного (спінального) направлення, що підтверджується довідкою №257 від 17.08.2019 року за формою №070/о. Відтак, до спірних правовідносин мають були застосовані норми Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" у порядку передбаченому Порядком №187.
За таких обставин, суд виходить про правомірність рішення відповідача щодо зарахування на облік для отримання путівки на санаторно-курортне лікування спінального профілю на загальних підставах у порядку черговості ОСОБА_1 .
Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.139 КАС України, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Дніпровська міська рада про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В.Кадникова