Справа № 360/5708/21
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2021-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

18 жовтня 2021 року СєвєродонецькСправа № 360/5708/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Свергун І.О., перевіривши матеріали за позовною заявою ОСОБА_1 до Білокуракинської селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

11.10.2021 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Білокуракинської селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Позов обґрунтовано тим, що 28 грудня 2020 року позивач звернулася до Білокуракинської селищної ради з заявою про падання дозволу на розробку проекту землеустрою з метою одержання безоплатно у власність земельну ділянку із земель комунальної власності для ведення особистого селянського господарства.

29 січня 2021 року відбулася 5 сесія 8 скликання Білокуракинської селищної ради на якій було прийнято рішення № 5/131 про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.

Рішення № 5/131 про відмову було мотивовано тим, що на дану земельну ділянку не зареєстровано право комунальної власності за Білокуракинською селищною радою та на даний час вона є державною власністю.

02 лютого 2021 року селищний голова Білокуракинської селищної ради Сірик С.І. виніс розпорядження № 37 про зупинення дії 28 рішень 5 сесії Білокуракинської селищної ради від 29.01.2021, в тому числі і рішення № 5/131 про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

16 лютого 2021 року відбулася 7 сесія 8 скликання Білокуракинської селищної ради, на якій було прийнято рішення № 7/184 про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2.0 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів, на території, яка за даними Державного земельного кадастру враховується в Білокуракинській селищній територіальній громаді (на території колишньої Тимошинської сільської ради) Сватівського району Луганської області за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду по справі № 360/1995/21 визнано протиправним та скасовано рішення 7 сесії Білокуракинської селищної ради 8 скликання від 16.02.2021 №7/184 «Про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства». Зобов`язано Білокуракинську селищну раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.12.2020 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею не більше 2 га з урахуванням правової оцінки, що надана судом у рішенні.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду набрало законної сили та 15.07.2021 суд видав виконавчий лист по справі № 360/1995/21.

20 липня 2021 року відбулася 12 сесія Білокуракинської селищної ради, на якій було скасовано рішення 7 сесії Білокуракинської селищної ради 8 скликання від 16.02.2021 №7/184 «Про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства».

29 липня 2021 року позивач отримала лист від Білокуракинської селищної ради № 03-26/3859, в якому було зазначено, що на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27 травня 2021 року на 12 сесії Білокуракинської селищної ради було скасовано рішення №7/184 «Про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства». Було підготовлено новий проект рішення «Про розгляд заяви щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту Білокуракинської селищної територіальної громади (на території колишньої Тимошинської сільської ради) ОСОБА_1 . Цей проект розглядався на засіданні постійної комісії Білокуракинської селищної ради з питань земельних відносин, екології та охорони навколишнього природного середовища, на якому було рекомендовано не підтримувати проект рішення у зв`язку з тим, що на дану земельну ділянку вже надано дозволи 41 громадянину, згідно яких розробляються проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок шляхом поділу площею по 1 га у власність.

20 липня 2021 року на 12 сесії Білокуракинської селищної ради було повторно розглянуто проект рішення «Про розгляд заяви щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту Білокуракинської селищної територіальної громади (на території колишньої Тимошинської сільської ради) гр. ОСОБА_1 »

На 12 сесії Білокуракинської селищної ради депутати не підтримали проект рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою ОСОБА_1 та проголосували проти даного проекту, тому рішення в цілому не прийняте.

Позивачка, вважаючи протиправною бездіяльність Білокуракинської селищної ради, яка полягає у ненаданні рішення Білокуракинської селищної ради про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, звернулась до відповідача з листом, в якому просила надати їй рішення селищної ради № 12/126 від 20.07.2021.

06 вересня 2021 року позивач отримала лист від Білокуракинської селищної ради № 02-26/4795, в якому Білокуракинська селищна рада повідомила, що надати рішення селищної ради № 12/126 від 20.07.2021 неможливо, так як його не прийнято депутатами.

31 серпня 2021 року на 13 сесії Білокуракинської селищної ради депутатами повторно розглядалося питання про надання позивачу дозволу на розробку документації із землеустрою.

За результатами поіменного голосування депутати проголосували проти надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею 2.0 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів, на території, яка за даними Державною земельного кадастру враховується в Білокуракинській селищній територіальній громаді (на території колишньої Тимошинської сільської ради) Сватівського району Луганської області за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності.

Тому проект рішення «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства не прийнято.

Вважає, що Білокуракинська селищна рада, не прийнявши жодного рішення за результатами розгляду заяви позивача від 28.12.2020, вчинила бездіяльність, яка є протиправною.

Розглянувши матеріали адміністративного позову, суд дійшов такого.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Отже, до юрисдикції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні публічно-владних управлінських функцій.

Судом установлено, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 27.05.2021 у справі № 360/1995/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Білокуракинської селищної ради про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії задоволено: визнано протиправним та скасовано рішення 7 сесії Білокуракинської селищної ради 8 скликання від 16.02.2021 № 7/184 «Про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства»; зобов`язано Білокуракинську селищну раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.12.2020 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, площею, не більше 2 га, з урахуванням правової оцінки, що надана судом у рішенні.

Рішення суду набрало законної сили 08.07.2021 та позиваці було видано виконавчий лист від 14.07.2021.

Відповідно до 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Згідно з положеннями статей 14 та 370 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами, їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Спірні правовідносини щодо виплати позивачеві пенсії виникли між сторонами внаслідок виконання судового рішення від 27.05.2021 по справі № 360/1995/21.

Відповідно до частини першої статті 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII).

Частиною першою статті 1 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Разом з цим, розділом IV КАС України врегульовано процесуальні питання, пов`язані з виконанням судового рішення. Так, відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Згідно з частиною першою статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, Кодексом адміністративного судочинства України визначено дієві механізми, спрямовані на забезпечення виконання судового рішення, що набрало законної сили.

З аналізу викладеного слідує, що адміністративне процесуальне провадження охоплює всі питання, пов`язані як з розглядом та вирішенням адміністративних спорів, так і з виконанням рішень адміністративного суду. При цьому виконання судових рішень є завершальною та важливою стадією судового процесу.

Відповідно до частин першої, другої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Частинами першою-другою статті 118 Земельного кодексу України визначено, що громадянин, заінтересований у приватизації земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації, що перебуває у його користуванні, у тому числі земельної ділянки, на якій розташовані жилий будинок, господарські будівлі, споруди, що перебувають у його власності, подає клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

До клопотання додається розроблена відповідно до Закону України «Про землеустрій» технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що замовляється громадянином без надання дозволу на її розроблення.

У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у місячний строк з дня отримання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) приймає рішення про її затвердження та передачу земельної ділянки у власність або вмотивоване рішення про відмову.

Відповідно до статті 25 Закону України від 21.05.1997 № 280/97 ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон № 280/97 ВР) сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно з пунктом 34 частини першої статті 26 Закону № 280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Частинами першою, другою та десятою статті 59 Закону № 280/97-ВР встановлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Отже, за наслідками повторного розгляду заяви гр. ОСОБА_1 від 28.12.2020 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства Білокуракинська селищна рада мала прийняти мотивоване рішення. Проте, як слідує з матеріалів позову, таке рішення Білокуракинською селищною радою не приймалося. Відповідно, суд робить висновок, що рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27.05.2021 у справі № 360/1995/21 не виконано.

Зважаючи, що спір у справі № 360/5708/21 спрямований на відновлення порушеного права позивача внаслідок невиконання рішення суду у справі № 360/1995/21, контроль за виконанням якого здійснюється судом, що ухвалив вказане рішення, суд доходить висновку, що даний спір не належить розглядати в порядку позовного провадження.

Суд звертає увагу, що згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою в постанові від 16.01.2019 по справі № 686/23317/13-а, при розгляді позовних вимог позивача стосовно невиконання окремого судового рішення в іншій справі суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження являє собою завершальну стадію судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За таких обставин у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Білокуракинської селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії слід відмовити.

Керуючись статями 2, 19, 170, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Білокуракинської селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяІ.О. Свергун