Справа № 240/5620/21
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
12 жовтня 2021 року м. Житомир справа № 240/5620/21
категорія 111030300
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Лавренчук О.В.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аргон Медікал Україна" до Головного управління ДПС у Житомирській області, як відокремлений підрозділ ДПС про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
Товариство з обмеженою відповідальністю "Аргон Медікал Україна" звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області у якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області щодо порушення порядку проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Аргон Медікал Україна», оформленої актом від 04.11.2020 №466/06-30-07-02/37198408, визначеного п.42.2, п. 42.4 ст. 42, п. 78.4, п.78.7 ст. 78, п. 79.2, п.79.3 ст. 79, ст. 81, п.85.2 ст. 85 ПКУ, а саме проведення в період часу з 22.10.2020 по 28.10.2020 документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Аргон Медікал Україна» без вручення ТОВ «Аргон Медікал Україна» наказу на її проведення, позбавлення ТОВ «Аргон Медікал Україна» права на участь у перевірці, наданні контролюючому органу первинних документів та пояснень, пов`язаних з предметом перевірки.
Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області від 29.12.2020:
Щодо правомірності формування податкового кредиту та від`ємного значення з ПДВ, позивач вказує на те, що як вбачається з Акту від 04.11.2020, підставою для висновків щодо завищення податкового кредиту з ПДВ стали висновки про відсутність належним чином оформлених первинних документів. Однак, перевірка проведена на основі даних податкової звітності та АІС «Податковий блок», без дослідження службовими особами контролюючого органу первинних документів бухгалтерського обліку, які наявні у Позивача.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.
Позивач 28.04.2021 подала до суду заяву про перенесення підготовчого засідання на іншу дату.
Заява про заміну відповідача на правонаступника надійшла до суду 30.04.2021 та 07.05.2021.
До суду 13.05.2021 надійшла заява представника позивача про відкладення розгляду справи.
Протокольною ухвалою, постановленою без виходу до нарадчої кімнати та занесеної секретарем судового засідання до протоколу від 08.06.2021, суд задовольнив клопотання про заміну відповідача Головне управління ДПС у Житомирській області на правонаступника - Головне управління ДПС у Житомирській області, як відокремлений підрозділ ДПС.
Додаткові пояснення відповідача надійшли до суду 02.08.2021 та 30.07.2021.
Заяв позивача про долученя до матеріалів адміністративної справи документів надійшла до суду 09.08.2021.
Ухвалою суду від 19.08.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Клопотання представника відповідача про долучення до справи документів надійшло до суду 26.08.2021.
У судовому засіданні 26.08.2021 судом допитано свідка.
Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача та заперечення представника відповідача, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд протокольною ухвалою постановив подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.
Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
У період із 13.09.2021 по 24.09.2021 головуюча суддя перебувала у відпустці.
Встановлено, що із жовтня 2010 року Товариство з обмеженою відповідальністю "АРГОН МЕДІКАЛ УКРАЇНА" (ТОВ "АРГОН МЕДІКАЛ УКРАЇНА") зареєстроване, як юридична особа та перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС у Житомирській області.
46.46 Оптова торгівля фармацевтичними товарами (основний);
47.74 Роздрібна торгівля медичними й ортопедичними товарами в спеціалізованих магазинах;
86.23 Стоматологічна практика;
32.50 Виробництво медичних і стоматологічних інструментів і матеріалів.
З матеріалів адміністративної справи вбачається, що Наказом №1557 від 20.10.2020 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Аргон медікал України" наказано провести документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ "Аргон медікал Україна" з 22.10.2020 тривалістю 5 робочих днів.
Повідомлення №181/06-30-07-02 датовано 20.10.2020.
Встановлено, що головними державними ревізорами-інспекторами ГУ ДПС у Житомирській області у період із 22.10.2020 по 28.10.2020 було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ "Аргон Медікал Україна" з питань правомірності декларування від`ємного значення ПДВ, яке становить більше 100 тис грн за період діяльності червень, липень, серпень 2020 року, та заявленого до відшкодування з бюджету ПДВ за серпень 2020 року. За результатом перевірки складено Акт №466/06-30-07-02/37198408 від 04.11.2020 у висновках якого вказано, що перевіркою ТОВ "Аргон медікал Україна" встановлені порушення:
п. 44.6 ст. 44, п. 85.2 ст.85, ст. 185, ст. 187, ст. 188, абз. «а», абз. «в» п. 193.1 ст. 193, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 ПК України, ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в результаті чого завищено:
- суму від`ємного значення, яка підлягає бюджетному відшкодуванню (показник рядка 20.2 Декларації) на 578 158,00 грн,
- суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (показник рядка 21 Декларації) за серпень 2020 року на 195668,00 грн,
2) заниження податку на додану вартість на загальну суму 648 010,00 грн, у тому числі за періоди:
червень 2020 року - 113796,00 грн,
липень 2020 року-236191,00 грн,
серпень 2020 року - 298023,00 грн.
На підставі Акту №466/06-30-07-02/37198408 від 04.11.2020, відповідачем винесені податкові повідомлення - рішення від 29 грудня 2021 року:
Не погодившись із зазначеними податковими повідомленями - рішеннями, позивач оскаржив їх до ДПС України.
Рішенням від 13.09.2021 про результати розгляду скарги, податкові повідомлення - рішення від 29.12.2020 залишені без змін, а скарга - буз задоволення.

Вважаючи перевірку та податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду.

Щодо порядку проведення документальної позапланової невиїзної перевірки.

Представник відповідача у судовому засіданні пояснила, що у зв`язку з неможливістю проведення документальної виїзної позапланової перевірки позивач, про що складено акт про відсутність посадових осіб за місцезнаходженням та неможливістю підпису направлень на проведення перевірки, відповідачем було здійснено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ "Аргон медікал Україна".

Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України) передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Відповідно до пункту 78.4 статті 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Статтею 79 Податкового кодексу України визначено особливості проведення документальної невиїзної перевірки.

Зокрема, пунктом 79.1 статті 79 Податкового кодексу України визначено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Згідно з пунктом 79.2 статті 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

При цьому, незважаючи на проголошену пунктом 79.3 статті 79 Податкового кодексу України необов`язковість присутності платника податків під час проведення документальних невиїзних перевірок, останній має право бути присутнім, що також узгоджується із приписами підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 ПК України.

Суд зазначає, що такий вид перевірки, як позапланова невиїзна, без надання платнику податків права на подання відповідних пояснень та документів, що стосуються предмету перевірки, позбавляє контролюючий орган можливості об`єктивно здійснити аналіз законності діяльності такого платника й дійти обґрунтованих висновків стосовно податкового правопорушення.

Отже, з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку.

Верховний Суд у постанові від 27 травня 2021 року у справі №320/2460/19 зазначив: оскільки невиїзна перевірка проводиться не за місцезнаходженням платника податків, завчасне (до початку перевірки) повідомлення його про час та місце проведення перевірки є гарантією його права на об`єктивну, повну та всебічну перевірку дотримання ним податкової дисципліни, включаючи можливість надання платником податків наявних у нього документів для підтвердження показників податкового обліку.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що Наказ №1557 від 20.10.2020 "Про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ "Аргон медікал Україна"", повідомлення від 20.10.2020 №181/06-30-07-02 та лист №11691/6/06-30-07 від 20.10.2020 "Про надання інформації та підтверджуючих документів" була направлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Аргон медікал Україна" 20 жовтня 2020 року.

Відповідно до вимог п. 42.1 ст. 42 ПК України, податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Відповідно до пункту 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення (п. 42.5 ст. 42 ПК України).

Згідно відмітки на довідці про причини повернення, що прикріплене до поштового конверту: 25.11.2020 поштове відправлення повернулось до відповідача з причин: за закінченням терміну зберігання (т. 2 а.с. 255).

Вказана обставина визнається відповідачем.

Враховуючи приписи ПК України, надіслані податковим органом документи (Наказ №1557 від 20.10.2020, повідомлення від 20.10.2020 №181/06-30-07-02, лист №11691/6/06-30-07 від 20.10.2020) вважаються врученими платнику податків саме 25.11.2020.

Разом з тим, згідно інформації, що міститься у Акті №466/06-30-07-02/37198408 від 04.11.2020, документальну позапланову невиїзну перевірку з питань дотримання ТОВ "Аргон медікал України" податкового законодавства було проведено у період із 22.10.2020 по 28.10.2020, тобто до моменту вручення позивачу Наказу №1557 від 20.10.2020, повідомлення від 20.10.2020 №181/06-30-07-02 та лист №11691/6/06-30-07 від 20.10.2020.

Верховний Суд України у постанові від 25 січня 2015 року у справі №21-425а14 зробив правовий висновок відповідно до якого, з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання цих вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем не було дотримано вимог ПК України в частині ознайомлення позивача про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки до її початку, у встановлений законом спосіб.

Суд зазначає, що головним критерієм, покладеним в основу визнання правових актів органу державної влади незаконними з процесуальних підстав, є порушення адміністративних процедур, покликаних забезпечувати платникам податків реалізацію й захист їх прав.

Окрім того, аналізуючи положення ПК України в розрізі процедури проведення податкових перевірок, Верховний Суд у справі №160/2116/19 (рішення від 12 серпня 2020 року) зазначив, що завчасне (до початку перевірки) повідомлення про час та місце її проведення перевірки є гарантією права платника податку на об`єктивну, повну та всебічну перевірку дотримання ним податкової дисципліни, включаючи можливість надання платником податків наявних у нього документів для підтвердження показників податкового обліку, а також необхідних пояснень з питань, що слугували призначенню податкової перевірки. Так, вимога, яку ПК України ставить до контролюючого органу, щодо необхідності пересвідчитись чи вручено платнику податків у визначений законодавством спосіб копію наказу про проведення невиїзної документальної перевірки, кореспондує із зазначеними в статті 17 ПК України правами платника податків.

З урахуванням наведеного обставини дотримання контролюючим органом процедури проведення перевірки входить до предмету доказування для цілей вирішення цього спору, й підлягає першочерговому дослідженню.

Судом під час розгляду адміністративної справи встановлено, що контролюючим органом перед початком документальної позапланової невиїзної перевірки з питань дотримання ТОВ "Аргон медікал України" податкового законодавства було відомо про те, що платник податків не отримав до 22.10.2020 (початок перевірки) та до 04.11.2020 (дата підписання Акту перевірки) рекомендоване поштове відправлення, яке було відправлене відповідачем (місцезнаходження відповідача: м. Житомир) 20.10.2020 на поштову адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аргон медікал Україна" (м. Малин, Житомирська область). Доказів, що наказ №1557 та повідомлення від 20.10.2020 направлялись також через електронний кабінет платника податків, матеріали адміністративної справи не містять.

Окрім того, в матеріалах адміністративної справи міститься копія повідомлення Форми №20-ОПП "про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які проводиться діяльність" у якому ТОВ "Аргон медікал України" вказує: офіс, місцезнаходження - м. Київ, бульвар Дружби Народів, №14-1 б/436, стан об`єкта оподаткування - 8. Дата повідомлення 13.10.2020, квитанція №2 про відправлення зазначеного повідомлення підтверджує його направлення 13.10.2020 (т. 3 а.с. 15, 16).

Доказів повідомлення позивача за адресою офісу у м. Києві про проведення перевірки на підставі наказу від 20.10.2020, матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що документальну позапланову невиїзну перевірку позивача було проведено з грубим порушенням вимог Податкового кодексу України, а тому вона є протиправною та незаконною.

Щодо висновків Акту №466/06-30-07-02/37198408 від 04.11.2020 про порушення позивачем: п.44.6 ст.44, п.85.2 ст.85, ст.185, ст.187, ст.188, абз. «а», абз. «в» п.193.1 ст.193, п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст. 198 ПК України, ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в результаті чого завищено:

- суму від`ємного значення, яка підлягає бюджетному відшкодуванню (показник рядка 20.2 Декларації) на 578 158,00 грн,

- суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (показник рядка 21 Декларації) за серпень 2020 року на 195668,00 грн;

та занижено податку на додану вартість на загальну суму 648 010,00 грн, у тому числі за періоди:

червень 2020 року - 113796,00 грн,

липень 2020 року-236191,00 грн,

серпень 2020 року - 298023,00 грн.

Перш за все, суд вважає за необхідне зазначити, що у Акті від 04.11.2020 вказано: "На день підписання акту перевірки відповіді та підтверджуючих документів, що підтверджують задекларовані платником показники декларацій з ПДВ за червень, липень та серпень 2020 року, не отримано".

Як встановлено під час розгляду справи судом, надіслані податковим органом документи (Наказ №1557 від 20.10.2020, повідомлення від 20.10.2020 №181/06-30-07-02, лист №11691/6/06-30-07 від 20.10.2020) згідно вимог ПК України вважаються врученими платнику податків, саме 25.11.2020, тоді як Акт №466/06-30-07-02/37198408 датовано 04.11.2020.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач був позбавлений можливості надати підтверджуючі документи щодо задекларованих показників податкових зобов`язань з ПДВ за червень, липень та серпень 2020 року, а тому податковий орган при формуванні висновків Акту від 04.11.2020 не досліджував первинні документи, що позбавило контролюючий орган можливості об`єктивно здійснити аналіз законності діяльності ТОВ "Аргон медікал Україна" й дійти обґрунтованих висновків стосовно наявності чи відсутності податкового правопорушення.

Разом з тим, позивачем до суду надано документи, які, на переконання платника податку, підтверджують числові значення, відображені у податкових деклараціях з ПДВ. Надані документи досліджувались судом при розгляді адміністративної справи та, враховуючи встановлені судом порушення прав позивача при проведенні документальної позапланової невиїзної перевірки, взяті судом до уваги при ухваленні рішення у справі.

Зі змісту Акту від 04.11.2020 вбачається, що висновки документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Аргон медікал Україна" були сформовані у зв`язку із:

- не підтвердженням придбання з Німеччини фрезерного верстату для обробки титану та охолоджуючого верстату за основною ставкою ПДВ 20% у зв`язку з відсутністю належним чином оформлених первинних документів в загальній сумі 578158 грн;

- не підтвердження придбання з Німеччини медичних виробів за ставкою 7% (червень 2020 року - 86383 грн, липень 2020 року - 146758 грн, серпень 2020 року - 118718 грн );

- відсутністю підтверджуючих документів, що підтверджують отримання товару та послуг за основною ставкою;

- неправомірним застосуванням ставки ПДВ у розмірі 7% замість основної 20% при реалізації товару медичного призначення, який не зареєстрований в Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (надалі - ПК України).

Загальні засади оподаткування податком на додану вартість визначені Розділом 5 Податкового кодексу України.

Відповідно до ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Пунктом 187.1 ст. 187 ПК України передбачено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пунктом 188.1 статті 188 ПК України визначено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

193.1. Ставки податку встановлюються від бази оподаткування в таких розмірах:

а) 20 відсотків;

б) 0 відсотків;

в) 7 відсотків по операціях з:

постачання на митній території України та ввезення на митну територію України лікарських засобів, дозволених для виробництва і застосування в Україні та внесених до Державного реєстру лікарських засобів, а також медичних виробів, які внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення або відповідають вимогам відповідних технічних регламентів, що підтверджується документом про відповідність, та дозволені для надання на ринку та/або введення в експлуатацію і застосування в Україні;

постачання на митній території України та ввезення на митну територію України лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання, дозволених для застосування у межах клінічних випробувань, дозвіл на проведення яких надано центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я".

Згідно з пунктами 198.1, 198.2 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з пунктом 198.3 цієї статті податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Разом з тим, відповідно до вимог п. 198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Пунктами 200.1-200.3 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктами 44.1 та 44.2 статті 44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до частин першої, другої статті 9 Закону України ''Про бухгалтерський облік та фінансову звітність'' від 16.07.1999 №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з пунктом 1.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 (далі - Положення №88) господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення. Відповідно до пункту 2.1 вказаного Положення, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Згідно пункту 2.4 Положення №88 передбачено, що первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Щодо правомірності декларування податкових зобов`язань за ставкою ПДВ 7%.

Встановлено, що на формування висновків податкового органу про протиправність застосування платником податків ставки ПДВ 7% мав вплив відсутність, на переконання відповідача, товару, який реалізовувався позивачем із застосуванням ставки 7% замість ставки 20%, в Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення.

Зі змісту Акту від 04.11.2020 вбачається, що товаром, що реалізовувався позивачем за ставкою 7% є товари медичного призначення: тимчасові абатменти, формувачі ясен, гвинти трансфера короткі, ковпачки трансфера, втулки мульти юніта та РRО-гвинти) неплатникам ПДВ поштучно. Також здійснювалась поштучна реалізація інсірументів - базових хірургічних наборів, пілотних свердел, локаторів, виймачів абатментів, викруток ортопедичних довгих та коротких, інструментів для зломаних абатментів, наборів втулок, трісканів титанових тощо. На переконання відповідача, неможливо підтвердити належність вказаних товарів до номенклатури та компонентів товару, який пройшов державну реєстрацію, що надає право платнику застосувати ставку ПДВ у розмірі 7%.

Як зазначалось, п. 193.1 ст. 193 ПК України, ставки податку встановлюються від бази оподаткування в розмірі 7 відсотків по операціях з: постачання на митній території України та ввезення на митну територію України лікарських засобів, дозволених для виробництва і застосування в Україні та внесених до Державного реєстру лікарських засобів, а також медичних виробів, які внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення або відповідають вимогам відповідних технічних регламентів, що підтверджується документом про відповідність, та дозволені для надання на ринку та/або введення в експлуатацію і застосування в Україні.

З матеріалів справи вбачається, що медичну техніку та вироби медичного призначення, які було реалізовано позивачем за ставкою 7% було придбано у нерезидента - Argon Medical Prod.&Vertriebs GmbH&CO.KG на підставі договору №706/18 від 02.07.2018 (т. 1 а.с. 190-200).

Митне оформлення товарів: абатменти, гвинти трансферу, втулки мульти юніт, тощо за ставкою 7% підтверджується митними деклараціями, копії яких надано до суду (т. 1 а.с. 125-128, 134-138, 152-155).

Відповідачем не заперечується сплата позивачем ПДВ у розмірі 7% при митному оформленні товарів згідно ВМД, що надані до суду та підтверджують реальність господарської операції.

Отже, належними доказами підтверджується придбання позивачем медичної техніки та виробів медичного призначення з Німеччини та його митне оформлення за ставкою 7%.

Щодо твердження відповідача про відсутність товару, який реалізовувався позивачем із застосуванням ставки 7% в Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення.

Як вбачається зі змісту п. 193.1 ст. 193 ПК України, основною умовою для оподаткування за ставкою ПДВ 7% є лікарські засоби, а також медичні вироби які:

внесені до Державного реєстру лікарських засобів або

внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення або

відповідають вимогам відповідних технічних регламентів, що підтверджується документом про відповідність.

Станом на дату здійснення позивачем операцій по реалізації товарів медичного призначення за ставкою 7% та подання податкових декларації за період, що перевірявся, Порядок зберігання Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, затверджений Наказом Міністерства охорони здоров`я України 16.07.2012 №533, який визначав механізм зберігання медичної техніки та виробів медичного призначення у Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення втратив чинність 02.02.2018.

Отже, твердження відповідача про обов`язковість належності до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення товару, що реалізовувався позивачем за ставкою 7% у період після втрати чинності нормативного документу, що регулював порядок ведення Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, є помилковим.

Разом з тим, станом на дату декларування податкових зобов`язань за ставкою 7%, чинним був Перелік медичних виробів, операції з постачання на митній території України та ввезення на митну територію України яких підлягають обкладенню податком на додану вартість за ставкою 7 відсотків, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2014 р. №410 (втратив чинність 30.10.2020).

Як зазначає представник позивача та не спростовано відповідачем, за ставкою 7% реалізовувався товар медичного призначення, що використовується при протезуванні зубів.

Згідно Переліку №410 деталі для протезування зубів відображено згідно УКТЗЕД 9021 29 00 00.

Окрім того, в матеріалах адміністративної справи міститься лист Органу з оцінки відповідності Товариства з обмеженою відповідальністю "Український науковий інститут сертифікації" від 01.02.2021 №27 додатком до якого є Перелік медичних виробів, виготовлених Argon Medical Prod.&Vertriebs GmbH&CO.KG, які є медичними виробами і підпадають під дію Технічного регламенту щодо медичних виробів, затвердженого постановою КМУ №753 від 02.10.2013 (т. 1 а.с. 170-182).

Наглядовий аудит та оцінка відповідності продукції, виготовленої Argon Medical Prod.&Vertriebs GmbH&CO.KG здійснюється на виконання умов договорів, що укладені між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Український науковий інститут сертифікації", зокрема Договору №706-18 від 02.07.2018, Договору №585-18/S2/20 від 17.06.2020 (т. 1 а.с. 185-200).

Судом досліджено надану позивачем копію Переліку медичних виробів, виготовлених Argon Medical Prod.&Vertriebs GmbH&CO.KG, які є медичними виробами і підпадають під дію Технічного регламенту щодо медичних виробів, затвердженого постановою КМУ №753 від 02.10.2013 та встановлено, що назви медичної техніки та виробів медичного призначення, що реалізовувалась позивачем за ставкою ПДВ 7% містяться у досліджуваному документі.

Отже, належними доказами підтверджується, що медична техніка та вироби медичного призначення, які було реалізовано позивачем за ставкою 7% та щодо яких податковий орган дійшов висновку про безпідставність застосування ставки 7%, відповідають вимогам Технічного регламенту щодо медичних виробів, затвердженого постановою КМУ №753 від 02.10.2013.

Суд відмічає, що в силу приписів п. 193.1 ст. 193 ПК України, відповідність медичної техніки та виробів медичного призначення, що було придбано позивачем та реалізовано ним, відповідають вимогам Технічного регламенту щодо медичних виробів, а тому у позивача було достатньою підставою для застосування ставки ПДВ 7%.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про правомірність застосування позивачем ставки ПДВ 7% , а також декларування позивачем податкових зобов`язань, що виникли у зв`язку з реалізацією медичної техніки та виробів медичного призначення, за відповідною ставкою ПДВ.

Отже, висновки Акту перевірки в цій частині є помилковими.

Щодо не підтвердженням придбання з Німеччини фрезерного верстату для обробки титану та охолоджуючого верстату за основною ставкою ПДВ 20% у зв`язку з відсутністю належним чином оформлених первинних документів в загальній сумі 578158 грн

Згідно Податкової декларації з ПДВ за серпень 2020 року: у рядку 11.1 "Ввезені на митну територію України товари, необоротні активи за основною ставкою: обсяг придбання без ПДВ 2890790, дозволений податковий кредит - 578158 грн (т. 1 а.с. 92).

У рядку 20.2 "підлягає бюджетному відшкодуванню " вказано 578158 грн.

Відповідачем у Акті від 04.11.2020 вказано: завищено податковий кредит за рахунок безпідставно віднесених до його складу сум ПДВ по вантажно-митній декларації, по якій в ході перевірки не підтверджено (відсутні (не надано) бухгалтерські та первинні документи) придбання з Німеччини фрезерного верстату для обробки титану та охолоджуючого верстату за основною ставкою ПДВ 20% у зв`язку з відсутністю належним чином оформлених первинних документів в загальній сумі 578158 грн (т. 1 а.с. 42, 44).

Обґрунтовуючи позовні вимоги в цій частині, позивач вказує, що сума від`ємного значення 578158,00 грн була сформована позивачем в результаті господарської операції, здійсненої на виконання Договору купівлі-продажу від 01.02.2020, а ВМД від 04.08.2020 №219351, містить інформацію про розмитнення продукції вартістю 2802956,00 грн. Перевірка проводилося митним органом. Під час розмитнення ТОВ «Аргон Медікал Україна» сплатило на митниці 578158,47 грн ПДВ та 53497,18 грн державного мита.

Заперечуючи позовні вимоги в цій частині, відповідач вказує, що платником податку під час проведення документальної позапланової невиїзної перевірки не було надано первинних документів.

Однак, як встановлено судом під час розгляду адміністративної справи, позивач, у зв`язку із порушенням податковим органом вимог ПК України в частині повідомлення платника податків про проведення перевірки, був позбавлений права, та як наслідок, і можливості надати відповідні документи для перевірки.

Разом з тим, інформацією щодо товару, який імпортується, володіє Державна митна служба України, а основні вимоги щодо інформаційної взаємодії між інформаційно-телекомунікаційними системами, базами даних, реєстрами, іншими інформаційними ресурсами (далі - інформаційні системи) Державної податкової служби України та Державної митної служби України, що використовуються для адміністрування податків, зборів та інших обов`язкових платежів, здійснення контрольних процедур щодо дотримання податкового та митного законодавства встановлює Порядок взаємодії інформаційних систем Державної податкової служби України та Державної митної служби України щодо обміну інформацією, необхідною для адміністрування податків, зборів та інших обов`язкових платежів, здійснення контрольних процедур щодо дотримання податкового та митного законодавства, що затверджений Наказом Міністерства фінансів України 10 червня 2020 року №286.

Відповідно до п. 1 Розділу ІІ вказаного вище Порядку, взаємодія інформаційних систем суб`єктів інформаційних відносин здійснюється в електронному вигляді на рівні центральних апаратів ДПС та Держмитслужби шляхом:

обміну даними у режимі реального часу;

автоматизованого обміну інформацією між інформаційними системами за принципом запит - відповідь (у разі відсутності можливості обміну інформацією у режимі реального часу);

надання регламентованого доступу уповноваженим посадовим особам суб`єктів інформаційних відносин до інформації в інформаційних системах на принципах їх ідентифікації та відповідно до окремого порядку надання регламентованого доступу до інформаційних систем.

Однак, як пояснила представник відповідача, при здійсненні перевірки та формуванні висновків Акту від 04.11.2020 в частині, яка стосується придбаного позивачем з Німеччини фрезерного верстату та охолоджуючого агрегату до нього (загальна сума ПДВ 578158,00 грн), податковим органом не учинялись жодні дії для отримання інформації від Державної митної служби України щодо вказаного товару, митне оформлення якого було здійснено відповідно до вантажно-митної декларації від 04.08.2020.

Разом з тим, позивачем до суду надано копію ВМД №UА100410/2020/219351 від 04.08.2020 (т. 1 а.с. 106-108) у якій вказано: відправник-Dent-Tech GmbН, Німеччина; одержувач - ТОВ "Аргон медікал України", митна вартість визначена за основним методом, товар:

- верстат фрезерний для обробки титану та інших матеріалів з використанням в стоматології, призначений для виготовлення зуботехнічних заготовок. У розділі 47 "нарахування платежів" вказано - ставка 20%, сума 545671,22 грн;

- охолоджуючий агрегат з температурним контролем, у розділі 47 "нарахування платежів" вказано - ставка 20%, сума - 32487,25 грн.

Ціну товарів вказано у інвойсі від 21.02.2020 (т. 1 а.с. 119-120).

Факт сплати позивачем суми ПДВ за ставкою 20% у розмірі 578158 грн за товар: верстат фрезерний для обробки титану та інших матеріалів з використанням в стоматології, призначений для виготовлення зуботехнічних заготовок та охолоджуючий агрегат з температурним контролем (545671,22 грн + 32487,25 грн) підтверджується матеріалами адміністративної справи та податковим органом не заперечується.

Окрім того, як зазначає позивач та не спростовано відповідачем, придбання вказаних товарів здійснено на виконання умов договору купівлі - продажу від 01.02.2020, копію якого надано позивачем до суду. До матеріалів адміністративної справи також надано докази надання та оплату послуг з міжнародних перевезень вантажу згідно ВМД від 04.08.2020.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем правомірно у податковій декларації за серпень 2020 року вказано бюджетне відшкодування з ПДВ в розмірі 578158 грн (т. 1 а.с. 89), а висновки Акту від 04.11.2020 про завищення позивачем бюджетного відшкодування в розмірі 578158 грн є протиправним.

Щодо висновків Акту від 04.11.2020 про не підтвердження придбання позивачем з Німеччини медичних виробів за ставкою 7%.

Як вже зазначалось судом, відповідачем не було здійснено жодних дій для отримання інформації від Державної митної служби України щодо імпорту товару, придбання якого, на переконання податкового органу, не підтверджено.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджується, що митне оформлення товарів: абатменти, гвинти трансферу, втулки мульти юніт, тощо за ставкою 7% здійснювалось на підставі митних декларацій, копії яких надано до суду (т. 1 а.с. 125-128, 134-138, 152-155).

Враховуючи порушення відповідачем прав платника податку, що призвело до унеможливлення подати ним до перевірки пояснення та підтверджуючі документи щодо формування податкових зобов`язань з ПДВ, вплив на які мав імпорт з Німеччини медичних виробів за ставкою 7%, суд дійшов висновку про протиправність висновків Акту від 04.11.2020, що стосується вказаних вище обставин.

Щодо не підтвердження господарських операції на митній території України за основною ставкою в загальній сумі 40717 грн.

Зі змісту Акту від 04.11.2020 вбачається, що підставою для висновку про не підтвердження факту отримання позивачем товару та послуг на суму ПДВ 40717 грн слугувала відсутність первинних документів.

Однак, як встановлено судом, позивач не був повідомлений про проведення перевірки, а тому був позбавлений можливості реалізувати право на надання документів на підтвердження реальності господарських операцій на митній території України за основною ставкою.

В матеріалах адміністративної справи містяться первинні документи та інші належні докази, що підтверджують правомірність декларування позивачем податкових зобов`язань за основною ставкою, на формування яких мали вплив господарські операції з ДП МА "Бориспіль" (т. 1 а.ст 213-218), з ТОВ "Зелко Груп" (т. 1 а.с. 219-230), з ТОВ "Нова пошта" (т. 1 а.с. 231 - 250, т. 2 а.с. 1-42), з ТОВ "Каргомайнд (Україна)" (т. 1 а.с. 132-133, 165-166).

Факт оплати отриманих послуг підтверджується копіями карток рахунку 361 та виписками по банківському рахунку позивача, що містяться в матеріалах адміністративної справи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про правомірність декларування позивачем операції на митній території України за основною ставкою в загальній сумі 40717 грн.

Отже, висновки, що викладені в Акту від 04.11.2020 спростовуються належними та допустимими доказами.

Враховуючи викладене. суд дійшов про помилковість, необгрунтованість та безпідставність висновків Акту №466/06-30-07-02/37198408 від 04.11.2020 документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Аргон Медікал Україна" з питань правомірності декларування від`ємного значення ПДВ, яке становить більше 100 тис грн за період діяльності червень, липень, серпень 2020 року, та заявленого до відшкодування з бюджету ПДВ за серпень 2020 року.

Оскільки оскаржувані податкові повідомлення - рішення було винесено на підставі висновків Акту №466/06-30-07-02/37198408 від 04.11.2020, суд вважає за необхідне скасувати їх у зв`язку з їх протиправністю.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Щодо судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем сплачений судовий збір у розмірі 24970 грн

У зв`язку із задоволенням позовних вимог суд дійшов висновку, що судові витрати, понесені позивачем, належать відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у повному розмірі.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Аргон Медікал Україна" (вул. Неманихіна, 12 - А кв.1, м.Малин, Житомирська область,11600, ) до Головного управління ДПС у Житомирській області, як відокремлений підрозділ ДПС (вул. Юрка Тютюнника, 7,Житомир,10003, код ЄДРПОУ ВП 44096781) про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Житомирській області щодо порушення порядку проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Аргон Медікал Україна», оформленої актом від 04.11.2020 №466/06-30-07-02/37198408.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області від 29.12.2020: №4, №4, №4.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Житомирській області, як відокремлений підрозділ ДПС на користь Товариства з обмеженою відповідальністю документально підтверджені судові витрати у сумі 24970 (двадцять чотири тисячі дев`ятсот сімдесят ) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Лавренчук