Справа № 761/30677/21
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Кузьменка В.В., Василенка Я.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 09 вересня 2021 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської міської державної адміністрації про скасування постанов,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Київської міської державної адміністрації про скасування дев`яти постанов про накладення адміністративного стягнення.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27 серпня 2021 року адміністративний позов залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків, шляхом уточнення відповідачів у справі, сплати судового збору в розмірі 4086,00 грн. та надання уточненої позовної заяви з додатками у відповідності до кількості учасників справи.

08.09.2021 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, у якій позивач обґрунтував заявлений у позові суб`єктний склад, а також додав квитанцію про сплату судового збору в розмірі 454 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09 вересня 2021 р. позовну заяву повернуто позивачу.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції про повернення позовної заяви, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу про повернення позовної заяви та прийняти нову постанову, якою направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.10.2021 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду в порядку письмового провадження на 12.10.2021.

Апеляційну скаргу розглянуто в порядку письмового провадження на підставі положень ч. 2 ст. 312 КАС України, згідно яких, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з урахуванням наступного.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що не надано додатків до позовної заяви для направлення відповідачу, а також, не сплачено судовий збір у повному обсязі, з огляду на що, судом констатовано, що вимоги ухвали від 27.08.2021 не були виконані, недоліки позовної заяви не усунуті.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції мав врахувати те, що для відповідача надав примірник позовної заяви, а додані до неї копії оскаржуваних постанов, не було надано, оскільки їх оригінали знаходяться у відповідача. Також, апелянт вважає, що у жодній нормі законодавства не визначено, що судовий збір має бути сплачений у прив`язці до кількості заявлених до оскарження постанов. Апелянт вважає безпідставним повернення судом першої позовної заяви.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів вважає за необхідне вказати таке.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Слід зазначити, що позивачем у даній позовній заяві заявлено вимоги про визнання протиправними та скасування 9 постанов відповідача про накладення адміністративного стягнення, водночас, в ухвалі про залишення позову без руху від 27.08.2021, суд першої інстанції наголосив на тому, що позивач має сплатити судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з урахуванням того, що позивач оскаржує 9 постанов, судовий збір складає 4086,00 грн. При цьому, на виконання вимог ухвали суду в цій частині, позивач надав квитанцію від 01.09.2021 на суму 454 грн. (а.с. 9)

Колегія суддів звертає увагу на те, що правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон № 3674-VІ.

За статтями 1, 2 Закону № 3674-VІ, судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Відповідно до статті 4 цього ж Закону, за подання, зокрема, до адміністративного суду позовних заяв розміри ставок судового збору диференційовано за характером спору (майновий/немайновий), а також за правовим статусом платника судового збору (фізична особа/фізична особа - підприємець/юридична особа/суб`єкт владних повноважень).

Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається КУпАП та іншими законами України.

Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається КУпАП та іншими законами України (стаття 246 КУпАП).

Частиною четвертою статті 288 КУпАП, передбачено, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

З 11 листопада 2011 року набрав чинності Закон № 3674-VI. Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин, що є предметом цього перегляду, за подання заяв, скарг до суду, в тому числі у випадку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державного управління, сплачується інший платіж - судовий збір, самостійні правові засади справляння якого, платники, об`єкти та розміри його ставок, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення визначено Законом № 3674-VI .

Розмір судового збору, який підлягає стягненню у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина п`ята статті 4 Закону № 3674-VI).

Інших видів платежів (зокрема, у вигляді державного мита) у випадку звернення особи до суду Закон № 3674-VI, не передбачає.

Тож особи, стосовно яких ухвалено судове рішення про накладення адміністративного стягнення, є платниками судового збору. У випадку незгоди із судовим рішенням про накладення адміністративного стягнення, прийнятим за наслідками розгляду справи цієї категорії, учасники справи вправі оскаржити його в апеляційному порядку і Закон № 3674-VI винятків чи застережень щодо сплати судового збору за оскарження таких судових рішень не містить.

У постанові від 18 березня 2020 року в справі № 543/775/17, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Велика Палата Верховного Суду відступила від попередніх висновків, вказавши, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення.

Тож, за оскарження постанови суб`єкта владних повноважень про накладення адміністративного стягнення, особа має сплатити судовий збір, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на відповідний рік.

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. (ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір»)

Як вже зазначалось вище, предметом позову в цій справі є дев`ять окремих постанов відповідача, які мають розглядатись судом у межах даного спору, однак, перевірці та наданню судом відповідної правової оцінки, підлягає кожна окремо, з огляду на що, і судовий збір має бути сплачений за наведеною ставкою за кожну постанову, що заявлена у позовній заяві. Тож, колегія суддів вважає цілком обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що позивач мав сплатити за подання позовної заяви у цій справі 4086 грн. (454 грн. * 9), натомість, сплатив лише 454 грн., а тому, недоліки позовної заяви не усунув, що давало суду підстави для її повернення.

Щодо ненадання позивачем примірника позовної заяви з додатками для відповідача, колегія суддів враховує приписи ч. 1 ст. 161 КАС України, за змістом якої, позовна заява з додатками має бути надана суду у відповідності до кількості учасників справи, та у однаковому обсязі.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви.

При цьому, повернення судом адміністративного позову з огляду на неусунення недоліків позовної заяви, та можливість повторного звернення до суду, якщо відпадуть обставини, що стали підставою для її повернення, не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України), та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційна скарга є необґрунтованою, її доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому, в її задоволенні необхідно відмовити, а оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 09 вересня 2021 р. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.В. Кузьменко

Я.М. Василенко