Справа № 280/7920/21
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2021-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

13 жовтня 2021 року (14:15)Справа № 280/7920/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Калашник Ю.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Дочірнього підприємства «РОЯЛ ФРУТ ГАРДЕН ІСТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «РОЯЛ ФРУТ ГАРДЕН» (19700, Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Канівська, буд. 2, ) до Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (69006, м.Запоріжжя, пр.Металургів, 6, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державна служба України з безпеки на транспорті (01135, м. Київ, пр. Перемоги, буд. 14, ) про визнання дій неправомірними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

01.09.2021 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Дочірнього підприємства «РОЯЛ ФРУТ ГАРДЕН ІСТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «РОЯЛ ФРУТ ГАРДЕН» до Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державна служба України з безпеки на транспорті: Державна служба України з безпеки на транспорті, в якій, з урахування уточненої позовної заяви (вх. № 56341 від 30.09.2021) просить суд:

1) визнати протиправними дії відповідача, що винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 66560714 від 19.08.2021;

2) скасувати постанову відповідача про відкриття виконавчого провадження № 66560714 від 19.08.2021;

3) зобов`язати відповідача вчинити певні дії, а саме: скасувати постанову про арешт коштів боржника, який накладений за ВП № 66560714 з поточних рахунків Запорізької Філії дочірнього підприємства «Роял Фрут Гарден Іст» ТОВ «Роял Фрут Гарден».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що виконавчий документ пред`явлений відповідачу до виконання поза межами строку його пред`явлення до виконання. Вважає, що відповідач мав повернути виконавчий документ без прийняття його до виконання. Також зазначає, що постанов про відкриття виконавчого провадження № 66560714 від 19.08.2021 винесена з дефектами, зокрема: у постанові в постанові вказана недостовірна інформація щодо боржника з якого стягується адміністративно-господарський штраф, а саме: невірні назви юридичної особи, оскільки ТОВ «Роял Фрут Гарден Іст» взагалі не існує в ЄДРПОУ, а ТОВ «Роял Фрут Гарден», це інша юридична особа, яка має свою юридичну і поштову адресу та код ЄДРПОУ. За вказаним у постанові коді зареєстрований відокремлений структурний підрозділ позивача - Запорізька філія ДП «Роял Фрут Гарден Іст» ТОВ «Роял Фрут Гарден», яка не є юридичною особою і здійснює свою діяльність від імені та за дорученням підприємства в межах повноважень, наданих їй підприємством. Філія не може бути позивачем та відповідачем в судах та господарських судах України». Просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 30.09.2021 відкрите спрощене позовне провадження у справі, судове засідання призначене на 11.10.2021.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Частиною другою статті 175 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

06.10.2021 до суду від представника третьої особи надійшли письмові пояснення (вх. № 57641), в яких останній зазначає, що постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу від 23.03.2021 №225647 в розумінні Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом. Так, 24.03.2021 на адресу позивача, яка зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, (вул. О. Матросова, буд. 15, м. Запоріжжя, 69057) за вихідним № 21262/3.1/24-21 від 24.03.2021 відправлено повідомлення щодо винесення постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу (в т.ч. копія постанови від 23.03.2021 № 225647 з реквізитами для сплати штрафу), що підтверджується Реєстром на відправлення рекомендованих листів зі штампом Укрпошти від 25.03.2021, списком №1622 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих поданих в Запоріжжя-96 зі штампом Укрпошти від 25.03.2021 (номер відправлення - 924) та копією фіскального чеку від 25.03.2021 до списку №1622. Лист позивачем не було отримано, що підтверджується відповідною Довідкою Укрпошти «Довідка про причини повернення/досилання» з відміткою: «Повертається», «за закінченням терміну зберігання». Оскільки, у встановлений Порядком № 1567 строк позивачем добровільно не були виконані вимоги Постанови від 23.03.2021 № 225647 та не надано відповідного повідомлення, у зв`язку з чим, керуючись пунктом 6 статті 3 та статтями 5, 18, 24, 48 Закону України «Про виконавче провадження», 27.05.2021 вказана постанова була скерована до Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) для її примусового виконання, що підтверджується Реєстром на відправлення рекомендованих листів зі штампом Укрпошти від 28.05.2021, списком №3851 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих поданих в Запоріжжя-59 та копією фіскального чеку від 28.05.2021 до списку №3851.

11.10.2021 у судове засідання учасники справи не прибули.

05.10.2021 до суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі (вх. № 57350).

Представники відповідача та третьої особи жодних заяв до суду не надсилали.

За приписами частини 6 статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За приписами ч. 4 ст. 287 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 268 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

19.08.2021 старшим державним Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Вороніним Р.Б. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №66560714 з примусового виконання постанови Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу № 225647 від 23.03.2021 та стягнення з боржника виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця у розмірі 1700,00 грн.

Разом з цим, 19.08.2021 старшим державним Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Вороніним Р.Б. винесено постанову про арешт коштів боржника ВП №66560714, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику: Товариству з обмеженою відповідальністю «РОЯЛ ФРУТ ГАРДЕН» у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 18904,88 грн.

Вважаючи дії відповідача щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження протиправними, позивач звернувся до суду із позовними вимогами про визнання таких дій протиправними та про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 66560714 від 19.08.2021 та зобов`язати відповідача скасувати постанову про арешт коштів боржника, який накладений за ВП № 66560714 з поточних рахунків Запорізької Філії дочірнього підприємства «Роял Фрут Гарден Іст» ТОВ «Роял Фрут Гарден».

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог через наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII, в редакції чинній на час прийняття оскаржуваної постанови).

Згідно із ст. 1 Закону №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини 2 статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст. 5 Закону №1404-VIII, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно із п. 7 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VIII, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

За приписами п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону №1404-VIII, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Частиною 1 ст. 12 вказаного Закону встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 12 Закону №1404-VIII, строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Частиною 5 статті 12 Закону №1404-VIII визначено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону №1404-VIII, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Із матеріалів справи судом встановлено, що у виконавчому документі - постанові Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу № 225647 від 23.03.2021, визначений строк пред`явлення її до виконання 23.06.2021.

Так, зазначена постанова 28.05.2021 надіслана третьою особою до Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) разом із заявою про прийняття до примусового виконання від 27.05.2021 № 39690/8.4/24-21, що підтверджується Реєстром на відправлення рекомендованих листів зі штампом Укрпошти від 28.05.2021, списком №3851 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих поданих в Запоріжжя-59 та копією фіскального чеку від 28.05.2021 до списку №3851.

Отже, судом встановлено, що стягувачем (третьою особою) не пропущений строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, визначений ч. 1 ст. ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», а тому у державного виконавця були відсутні правові підстави для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання.

Суд також зазначає, що несвоєчасна реєстрація, тобто неналежна організація роботи органу державної виконавчої служби, з огляду на норми Закону №1404-VIII та за умови своєчасного пред`явлення виконавчого документа до виконання стягувачем, не може бути законною підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження, оскільки підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження є саме пропуск стягувачем встановленого строку пред`явлення документів до виконання.

Щодо посилання позивача на те, що постанова про відкриття виконавчого провадження № 66560714 від 19.08.2021 винесена з дефектами, зокрема: у постанові в постанові вказана недостовірна інформація щодо боржника з якого стягується адміністративно-господарський штраф, а саме: невірні назви юридичної особи, оскільки ТОВ «Роял Фрут Гарден Іст» взагалі не існує в ЄДРПОУ, а ТОВ «Роял Фрут Гарден», це інша юридична особа, яка має свою юридичну і поштову адресу та код ЄДРПОУ. За вказаним у постанові коді зареєстрований відокремлений структурний підрозділ позивача - Запорізька філія ДП «Роял Фрут Гарден Іст» ТОВ «Роял Фрут Гарден», яка не є юридичною особою і здійснює свою діяльність від імені та за дорученням підприємства в межах повноважень, наданих їй підприємством. Філія не може бути позивачем та відповідачем в судах та господарських судах України», то суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 4. Закону №1404-VIII, у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону №1404-VIII, виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку.

Частиною 4 ст. 4 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо:

1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);

2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання;

3) боржника визнано банкрутом;

4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) юридичну особу - боржника припинено;

6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону;

7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;

8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим;

9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;

10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю;

11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку;

12) відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню, незалежно від дати укладення такої угоди.

У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

Суд зазначає, що головним завданням виконавчого провадження є правильне і своєчасне виконання наданого до примусового виконання виконавчого документу. За умови відсутності у виконавчому документу окремих даних або у випадку помилкових даних у виконавця є можливість направити запит до відповідних державних органів для отримання цієї інформації.

Повернення виконавчого документа через відсутність або помилку у виконавчому документів листі даних про боржника має ознаки формальності, оскільки у виконавця під час виконання судового рішення не виникає проблем із отриманням такої інформації з баз даних і реєстрів.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, розглянувши 22 серпня 2018 року цивільну справу №471/283/17ц (провадження № 61-331св18) за скаргами на бездіяльність державного виконавця Братського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області.

Аналогічний правовий висновок викладений і в постанові Верховного Суду від 27 грудня 2018 року у справі № 469/1357/16ц (провадження № 61-32698св18), прийнятій колегією суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.

Обґрунтовуючи такий висновок, Верховний Суд посилався на ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Такий правовий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові № 6-62цс14 від 25 червня 2014 року, у якій ідеться про те, що відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Суд також зазначає, що у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами, про що зазначено у ст. 4 Закону №1404-VIII.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що особі, що не є суб`єктом владних повноважень у разі відмови у задоволені позову - судовий збір поверненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 139, 143, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Дочірнього підприємства «РОЯЛ ФРУТ ГАРДЕН ІСТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «РОЯЛ ФРУТ ГАРДЕН» (19700, Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Канівська, буд. 2, ) до Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (69006, м.Запоріжжя, пр.Металургів, 6, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державна служба України з безпеки на транспорті (01135, м. Київ, пр. Перемоги, буд. 14, ) про визнання дій неправомірними та скасування постанов, - відмовити повністю.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, в 10-денний строк з дня його проголошення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 13.10.2021.

Суддя Ю.В. Калашник