Справа № 120/10323/21-а
Суддя: Шаповалова Тетяна Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

11 жовтня 2021 р. Справа № 120/10323/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Шаповалової Тетяни Михайлівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Компанієць Р.Р.

позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: Пономарьова В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року до Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач), у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови у перерахунку пенсії позивачу у відповідності до довідки Управління Служби безпеки України у Вінницькій області №53/ж-3/8 від 09.03.2021, з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийняти зачву позивача про призначення пенсії та здійснити перерахунок пенсії відповідно до довідки Управління Служби безпеки України у Вінницькій області №53/ж-3/8 від 09.03.2021, з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення за аналогічною посадою на дату призначення нового виду пенсії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що він отримує пенсію відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 2011 року.

Разом з тим, він бажає отримувати пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб". Для вирішення питання щодо отримання пенсії за законом №2262 він звернувся до відповідача для отримання відповідного розрахунку в якому розмірі він буде одержувати пенсію з врхуванням довідки Служби безпеки України у разі переходу на інший вид пенсії.

Відповідач на його звернення повідомив, що нормативно - правових актів щодо визначення умов, порядку та розмірів, за якими має проводитись перерахунок пенсії, призначених згідно із Законом №2262, після скасування рішенням суду пунктів Постанови КМУ №103, не приймалось. Також зазначив, що у разі переходу на пенсію, обчислену відповідно до Закону №2262, її розмір буде поновлено в сумі на дату припинення.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, що і стало підставою для звернення з цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 02.09.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

04.10.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач зазначив, що нормативно - правових актів щодо визначення умов, порядку та розмірів, за якими має проводитись перерахунок пенсії, призначених згідно із Законом №2262, після скасування рішенням суду пунктів Постанови КМУ №103, не приймалось.

Крім того, звертає увагу, що позивачем до ПФУ надано лист Служби безпеки України від 09.03.2021, який не є довідкою та не відповідає формі встановленій у додатку №2 до Порядку №45.

Ухвалою суду від 01.10.2021 розгляд справи призначено на 11.10.2021 з викликом сторін у судове засідання.

В судове засідання з`явився позивач та представник відповідача.

Позивач пояснив суду, що з метою з`ясування доцільності переходу на пенсію по Закону №2262 звернувся до відповідача із заявою у якій просив зробити перерахунок з врахуванням довідки Управління Служби безпеки України у Вінницькій області. Разом з тим, відповідач такий розрахунок робити відмовився.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог, наголосивши, що надана позивачем інформація про складові грошового забезпечення не є відповідною довідкою відповідно до Порядку №45.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, судом встановлено наступне.

Позивач знаходиться на пенсійному обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та йому призначена пенсія відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 2011 року.

Разом з тим, позивач має право на отримання пенсії і у відповідності до Закону України №2262 "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Для вирішення питання щодо доцільності переходу на пенсію за законом №2262 позивач звернувся до відповідача для отримання відповідного розрахунку в якому розмірі він буде одержувати пенсію з врхуванням довідки Служби безпеки України у разі переходу на інший вид пенсії.

Відповідач листом від 12.04.2021 на його звернення повідомив, що нормативно - правових актів щодо визначення умов, порядку та розмірів, за якими має проводитись перерахунок пенсії, призначених згідно із Законом №2262, після скасування рішенням суду пунктів Постанови КМУ №103, не приймалось. Також зазначив, що у разі переходу на пенсію, обчислену відповідно до Закону №2262, її розмір буде поновлено в сумі на дату припинення.

18.05.2021 позивач повторно звенувся до відповідача із заявою про надання роз`яснення щодо обрахунку розміру пенсії.

Відповідач листом від 10.06.2021 надав відповідь, яка є аналогічною викладеній у листі від 12.04.2021.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

При вирішенні спору суд керувався наступним.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема, Закон № 2262-ХІІ.

Статтею 43 Закону № 2262-XII передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За змістом частини першої, другої та четвертої статті 63 Закону № 2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Порядок подання та призначення документів для призначення (перерахунку ) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1 (далі - Порядок).

Згідно з п. 2.8. Порядку поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

При поновленні виплати пенсії та переведенні з одного виду пенсії на інший до наявних документів особа може додати:

1) документи про страховий стаж за період роботи до 01 січня 2004 року, який не врахований у пенсійній справі, у тому числі після призначення пенсії. За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, відділ персоніфікованого обліку подає довідку із бази даних реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення, а у разі необхідності за формою згідно з додатком 3 до Положення;

2) довідку про заробітну плату відповідно до абзаців другого і третього підпункту 3 пункту 2.1 цього розділу;

3) документи про обставини, що впливають на розмір пенсії (наприклад, зміна кількості членів сім`ї, які перебували на утриманні пенсіонера чи померлого годувальника, виникнення (втрата) права на надбавку на непрацездатних членів сім`ї і надбавку на догляд за ними, визнання заявника одиноким і таким, що потребує сторонньої допомоги, визнання заявника особою з інвалідністю або учасником війни тощо).

Враховуючи наведені норми законів, а також оцінивши пояснення позивача, зміст його звернень до пенсійного фонду та надані відповіді, суд доходить до висновку, що в спірних правовідносинах відповідачем не рийнято рішення, не допущено бездіяльності та не вчинено протиправних дій, які б порушували права позивача.

Заяви позивача розглянуті відповідачем в порядку Закону України «Про звернення громадян», про що позивачу надано відповіді.

Листи Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 12.04.2021 та 10.06.2021 не є рішеннями суб`єкта владних повноважень в розумінні приписів Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач у судовому засіданні підтвердив, що подані заяви стосуються розрахунку розміру пенсії, яку б він міг отримувати у разі переходу на пенсію за іншим законом.

Таким чином, на час звернення до суду права позивача будь-яким рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача не порушенні, відповідачем не приймалося рішення про відмову у перерахунку пенсії із врахуванням наданої Управлінням Служби безпеки України у Вінницькій області додаткової інформації щодо розміру складових грошового забезпечення позивача.

Підсумовуючи, суд зазначає, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод і інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Тому завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав, свобод чи інтересів особи, що звернулася до суду з позовом, у конкретних публічно-правових відносинах.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що у задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено та підписано 19.10.2021

позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21050)

Суддя Шаповалова Тетяна Михайлівна