Справа № 490/2729/18
Суддя: Шолох Л. М.
Дата ухвалення: 2021-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 490/2729/18
н/п 2-а/490/266/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2021 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі головуючого судді Шолох Л.М.,

при секретарі Росинець В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Миколаєві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Миколаївській області про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до Управління патрульної поліції у Миколаївській області, в якому просив скасувати постанову серії ВР№111170 від 04.04.2018 року про накладення на нього адміністративного стягнення.

В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що 04 квітня 2018 року він не порушував правила дорожнього руху щодо виконання вимоги дорожнього знаку 4.4. Тому, на його думку постанова відповідача про притягнення його адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 122 КУпАП є протиправною.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 31 серпня 2018 року відкрито загальне позовне провадження.

У період з квітня 2018 року по 21 лютого 2021 року справа перебувала у провадженні іншого складу суду.

21 липня 2019 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшов відзив на позов представника Управління патрульної поліції в Миколаївській області Коваля А.В., в якому він вказав на правомірність оскаржуваної позивачем постанови та відсутність підстав для її скасування.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 лютого 2021 року визначено головуючого по справі суддю Шолох Л.М.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 лютого 2021 року справу прийнято до провадження суддею Шолох Л.М.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 травня 2021 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті.

У судове засідання 22 вересня 2021 року з`явився позивач ОСОБА_1 . Представник відповідача до суду не з`явився з невідомих суду причин.

З`ясувавши думку позивача, який не заперечував проти розгляду справи за відсутності представника відповідача, суд враховуючи надання відповідачем відзиву на позов, ухвалив провести розгляд справи за відсутності представника відповідача за наявними у матеріалах справи доказами.

Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи судом встановлено таке.

04 квітня 2018 року близько 11 год. 50 хв. стосовно ОСОБА_1 заступником командира роти № 3 батальйону № 4 управління поліції у Миколаївській області Мкртчяном О.Р. складено постанову серії ВР № 111170 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП.

У цій постанові зазначено, що ОСОБА_1 рухаючись на транспортному засобі Toyota Land Cruiser, н/з НОМЕР_1 по проспекту Миру, 2 а не виконав вимогу дорожнього знаку 4.4 та здійснив поворот ліворуч чим порушив дод. 1 ПДР України.

Не погодившись із цієї постановою ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом.

Перевіряючи правомірність оскаржуваної постанови, суд відповідно до частини другої статті 2 КАС України перевіряє чи прийняте оскаржуване рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до абзаців першого та другого частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Звертаючись до суду із цим позовом позивач вказує на те, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факт порушення ним правил дорожнього руху.

Під час розгляду справи судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена заступником командира роти № 3 батальйону № 4 управління поліції у Миколаївській області Мкртчяном О.Р., тобто уповноваженою на те особою в розумінні статті 222 КУпАП.

Розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності здійснено відповідачем за місцем зупинення позивача без складання протоколу. Зазначене відповідає вимогами статті 258 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженого наказом МВС України від 07 листопада 2015 року №1395.

Однак, слід зазначити, що згідно з приписами статті 245 КУпАП завданнями провадження в адміністративних правопорушеннях є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне, з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимоги до змісту постанови про адміністративне правопорушення визначені статтею 283 КУпАП. Так, відповідно до частини третьої статті 283 КУпАП постанова про справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, зазначених у частині другій цієї статті повинна, зокрема, містити відомості, зокрема, про технічний засіб, яким зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак).

Зі змісту наведеного слідує, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. А у разі розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першої статті 122 КУпАП, у постанові має бути вказано технічний запис, яким зафіксовано факт вчинення цього порушення.

Таких же висновків дійшов і Верховного Суду у постанові від 15 листопада 2018 року №524/5536/17.

Частиною першою статті 122 КУпАП (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до пункту 33.4 ПДР України знак 4.4 "Рух прямо або праворуч" дозволяє рух лише прямо або праворуч.

В оскаржуваній постанові відповідача наявна інформація про позивача ОСОБА_1 , зазначено суть правопорушення та визначено суму штрафу на його вчинення.

Однак, будь-яких доказів вини позивача у вчиненні 04 квітня 2018 року о 11 год. 50 хв. адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП оскаржувана постанова не містить.

У даному випадку вчинення особою адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП має бути зафіксоване технічним засобом, інформація про який має бути внесена до постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (частина третя статті 283 КУпАП).

Оскаржувана постанова відповідача не містить будь-якої інформації щодо технічного засобу, яким здійснено фіксування подій, які відбулися 04 квітня 2018 року о 11 год. 50 хв. за участі позивача.

У своїй постанові від 08 липня 2020 року № 177/525/17 Верховний Суд вказав на те, що вчинення особою адміністративного правопорушення має бути підтверджено належним та допустимими доказами, навіть у випадку визнання особою вини у порушенні ПДР.

Звертаючись до суду із даним позовом та у судовому засіданні під час розгляду справи позивач заперечив ту обставину, що він не виконав вимогу дорожнього знаку 4.4. Отже, позивач не погодився із висновком патрульного поліцейського щодо наявності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП.

А відповідачем відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України не надано належних та допустимих доказів наявності у діях позивача вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП, а саме відповідного відеозапису.

Частина перша статті 9 КУпАП вказує на те, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У своїй постанові від 30 травня 2018 року № 337/3389/16-а Верховний Суд зазначив, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Підсумовуючи викладене суд дійшов висновку, що приймаючи оскаржувану постанову відповідач діяв у межах своїх повноважень, однак не у спосіб, визначений чинним законодавством.

Відповідач не виконав вимоги частини другої статті 77 КАС України та не довів правомірність оскаржуваної постанови належними та допустимими доказами.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За такого постанову серії ВР № 111170 від 04 квітня 2018 року, винесену заступником командира роти № 3 батальйону № 4 управління поліції у Миколаївській області Мкртчяном О.Р. слід визнати протиправною та скасувати.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки позивачем такі позовні вимоги не заявлені, суд для ефективного захисту прав позивача вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та закрити справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 122 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 72-77,241-246,255,272,286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ВР № 111170 від 04 квітня 2018 року, винесену заступником командира роти № 3 батальйону № 4 управління поліції у Миколаївській області Мкртчяном О.Р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 122 КУпАП.

Закрити справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 122 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені статті 272 КАС України.

Рішення може бути оскаржена безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 27 вересня 2021 року.

Суддя Л.М. Шолох