Справа № 337/2688/21
Суддя: Гнатик Г. Є.
Дата ухвалення: 2021-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

11.10.2021 ЄУН № 337/2688/21
Справа № 2-а/337/37/2021
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 жовтня 2021 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя
у складі: головуючого судді Гнатик Г. Є.
за участю секретаря Побережної О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора другої роти першого батальйону управління Патрульної поліції в Вінницькій області Шевчука Максима Сергійовича про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення, закриття провадження по справі,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить скасувати постанову серії ЕАН № 4178561 від 08.05.2021 року, винесену інспектором батальйону № 1 роти № 2 УПП в Вінницькій області Шевчуком М.С., за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП та накладено адмінстягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 08.05.2021 року, він, керуючи транспортним засобом марки « MITSUBIHI PAJERO», державний номер НОМЕР_1 , в с.Якушинці Вінницької області, був зупинений працівником поліції, який повідомив про порушення ним п.12.4 ПДР України, а саме перевищення швидкості у населеному пункті, бо він рухався зі швидкістю 73 км/годину та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.122 КУпАП. Відносно нього винесено постанову про притягнення до адмінвідповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адмінстягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Вважає оскаржувану постанову такою, що підлягає скасуванню, оскільки постанова винесена неправомірно, інспектор надав йому фотознімок, що кероване ним авто перевищило швидкість, але на фото зафіксовано лише те, що саме він керував автомобілем. Крім того, інспектор тримав в руках лазерний вимірювач швидкості, що заборонено робити і ставить під сумнів перевищення швидкості автомобілем. Просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення та справу про адмінправопорушення закрити.
Ухвалою від 01.06.2021 року по справі відкрито провадження, визначено про розгляд справи у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін, сторонам встановлений строк для надання заяв по суті справи.
З УПП в Вінницькій області 14.06.2021 року надійшов відзив на адміністративний позов, в якому зазначено, що з позовом відповідач не згодний, просить в задоволенні вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі, в обґрунтування відзиву зазначив, що вимоги позивача є безпідставними, оскільки за допомогою лазерного вимірювача швидкості Трукам ТС №000744 було виявлено порушення Правил дорожнього руху. А саме, водій транспортного засобу « MITSUBIHI PAJERO», державний номер НОМЕР_1 , в с.Якушинці Вінницької області, рухався на автомобілі зі швидкістю 73 км/годину,чим перевищив обмеження швидкості в населеному пункті. Просив розгляд адмінпозову провести у його відсутність.
Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити.
Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки на території України відповідно до статті 41 Закону України "Про дорожній рух" регулюються Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10. 2001 року N 1306.
Пункт 12.4 ПДР України передбачає, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
Частина 1 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення які стосуються правил дорожнього руху, зокрема частин перша, друга, третя , п`ята і шоста статті 122 КУпАП (в редакції чинній на момент вчинення правопорушення).
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
За приписами частини 1 статті 8 Закону України "Про Національну поліцію" поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону N 580-VIII, поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Окрім того, частиною 2 ст. 283 КУпАП визначено загальні вимоги до постанови про накладення адміністративного стягнення, яка має містити інформацію щодо особи правопорушника та обставин скоєння нею правопорушення.
Частиною 3 ст. 283 КУпАП встановлено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених ч. 2 цієї статті, має містити також відомості, зокрема про технічний засіб, яким здійснено фото- або відеозапис.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Відповідно до ч.1, 2 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до частини першої статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.
Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
З наведеної норми слідує, що при прийнятті суб`єктом владних повноважень відповідного рішення таке рішення повинно містити інформацію про докази, які підтверджують викладені в ньому факти. У випадку ж відсутності посилань на певні докази, що підтверджують факт викладеного порушення суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.
Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4178561 від 08.05.2021 року, винесеної інспектором Управління патрульної поліції у Вінницькій області Шевчуком М.С., позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.
У постанові зазначено, що 08.05.2021 року, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки « MITSUBIHI PAJERO», державний номер НОМЕР_1 , в с.Якушинці Вінницької області перевищив встановлені обмеження руху у населеному пункті більше як на 20 км/год, а саме рухався зі швидкістю 73 км/год (дозволена швидкість не більше 50 км/год), чим порушив п.12.4 ПДР України. Швидкість вимірювалась приладом «TruCam» ТС 000744.
Із змісту оскаржуваної постанови слідує, що позивач в населеному пункті порушив швидкісний режим, визначений п. 12.4 ПДР України на 23 км/год.
Так, спірна постанова серії ЕАН № 4178561 від 08.05.2021 року не містить посилань на докази, на підставі яких позивача притягнуто до адміністративної відповідальності.
На підтвердження вказаних обставин, відповідачем до відзиву на позов надано фотозображення з лазерного приладу TruCam від 08.05.2021 року.
З вказаного фотозображення вбачається, що транспортний засіб марки « MITSUBIHI PAJERO», державний номер НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 73 км/год.
При цьому, матеріали фотофіксації не містять зображень водія під час руху транспортного засобу, як зазначено у постанові, з перевищенням швидкості.
Крім того, відповідачем до відзиву додано відеофіксацію приладу TruCam від 08.05.2021 року.
Вказані докази не зазначені у спірній постанові, що позбавляє суд можливості оцінити їх, як належний та допустимий доказ у справі.
Таким чином, відповідачем, який розглянув справу, не виконано вимогу щодо посилання у постанові про накладення стягнення на докази, які в повній мірі підтверджують факт скоєння адміністративного правопорушення позивачем.
Відповідно до ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" N 580-VIII (в редакції чинній на момент вчинення правопорушення) передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
З наданого відповідачем відеозапису вбачається, що по автодорозі рухається автомобіль « MITSUBIHI PAJERO», державний номер НОМЕР_1 , зі швидкістю 73 км/год, на нього наведено ціль та здійснюється замір швидкості приладом Trucam з руки, оскільки простежуються певні коливання, що може дати більшу похибку, а ніж передбачено свідоцтвом про повірку, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля, яким керував позивач.
Відповідачем не надано жодних доказів щодо способу використання, закріплення приладу TruCam, яким здійснено вимірювання швидкості руху автомобіля позивача, а навпаки, з доданого до відзиву відеозапису вбачається, що інспектор поліції тримає прилад Trucam безпосередньо в руці та демонструє вимір швидкості водієві ОСОБА_2 , тримаючи прилад в руці.
Враховуючи вищевикладені положення ст. 40 Закону України "Про національну поліцію" N 580-VIII (в редакції чинній на момент вчинення правопорушення) при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу автоматична фото- і відеотехніка повинна бути розміщена в порядку визначеному вказаною нормою Закону (стаціонарно вмонтованим способом), натомість ручне розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечить приписам ст. 40 названого Закону.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що факт порушення позивачем вимог п.12.4 ПДР України не підтверджується належними і допустимими доказами у справі, які відповідач мав би дослідити під час прийняття оскаржуваної постанови із зазначенням їх у постанові.
Таким чином, оскаржувана постанова прийнята з порушенням частини 2 ст. 77 КАС України та п. 3 ч. 2 ст. 2 КАС України та є необґрунтованою і такою, що прийнята без урахування всіх обставин, що мають значення для справи, а тому підлягає скасуванню, провадження по справі закриттю.
Керуючись ст. 241- 246, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4178561 від 08 травня 2021 року про накладання адміністративного стягнення на ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 КУпАП та накладання адмінстягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.
Провадження по справі закрити.
Повний текст рішення виготовлено судом 18.10.2021 року.
Рішення суду може бути оскаржене в Третій апеляційний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя: Г.Є. Гнатик