Справа № 380/6088/21
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2021-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/6088/21 пров. № А/857/14159/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Затолочного В.С., Качмара В.Я.

з участю секретаря судового засідання Юрченко М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року (суддя першої інстанції Лунь З.І., м. Львів, повний текст складено 30.03.2021)

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) про визнання протиправними дій щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з січня 2016 року по лютий 2018 року з врахуванням базового місяця січня 2008 року; зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з січня 2016 року по лютий 2018 року з врахуванням базового місяця січня 2008 року з урахуванням виплаченої суми.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням «базового» місяця січень 2008 за період з січня 2016 по лютий 2018. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з січня 2016 по лютий 2018 із урахуванням січня 2008 року як «базового» місяця.

Із таким судовим рішенням не погодилася військова частина НОМЕР_1 та подала апеляційну скаргу. Вважає його постановленим всупереч чинного законодавства, порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення та ухвалити нову постанову. Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, зазначає, що позивач не обґрунтував належним чином чому базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача має бути січень 2008 року. Позивач посилається на пункт 10-2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, яке затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 «Для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник». Вказаний пункт застосовується з 01.12.2015. В той же час позивач не наводить жодного підтвердження того, що він належить до однієї з вказаних категорій працівників і на нього розповсюджується дія приписів п.10-2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення. Крім того мотивувальна частина рішення суду першої інстанції не відповідає обставинам справи. Зокрема, суд першої інстанції, обґрунтовуючи вибір базового місяця січня 2008 року, посилається на те, що схема посадових окладів осіб офіцерського складу ЗСУ затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294, яка набула чинності з 01 січня 2008 року, але позивача було звільнено з військової служби у званні «Старший солдат» (витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23.10.2020 року № 223 про виключення позивача із списків військової частини додається) Отже, позивач не належить до осіб офіцерського складу ЗСУ що не було враховано судом при прийнятті рішення.

Відповідач був належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду шляхом надіслання 22.09.2021 о 13:30 год судової повістки на електронну адресу, зазначену в апеляційній скарзі, судова повістка одержана відповідачем, що підтверджено повідомленням про прочитання, яке надійшло на адресу суду 23.09.2021 о 10:09 год. У судове засідання відповідач не з`явився.

У судовому засіданні представник позивача Безушко О.І. заперечив вимоги апеляційної скарги.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги з таких мотивів.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 проходила військову службу в Збройних Силах України.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08.05.2020 у справі №380/10725/20 визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у період з січня 2016 року по лютий 2018 року; зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з січня 2016 року по лютий 2018 року.

Відповідно до довідки розрахунку індексації ОСОБА_1 за період січень 2016 по лютий 2018 від 03.02.2021 позивачу виплачено індексацію на суму 40538,27грн., базовим місяцем для розрахунку індексації при цьому визначено січень 2014 року.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що при визначенні «базового» місяця для початку обчислення індексації за спірний період застосуванню підлягає пункт 10-2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правових відносин між сторонами, тобто до 01.12.2015). Посадовий оклад позивача визначено постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294, яка набула чинності з 01 січня 2008 року. Отже, «базовим» місяцем для початку обчислення індексації за спірний період слід вважати січень 2008 року, місяць підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає позивач, на підставі пункту 10-2 Порядку № 1078 в частині, що стосується новоприйнятих працівників.

Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ (далі Закон № 2011-XII).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина 3 статті 9 Закону № 2011-XII).

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» (далі Закон № 1282-XII).

Статтею 1 Закону № 1282-XII визначено, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до статті 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Тобто, основною метою індексації грошових доходів населення є забезпечення достатнього життєвого рівня населення України за рахунок відшкодування подорожчання споживчих товарів і послуг.

Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (частина 1 статті 4 Закону № 1282-XII).

Згідно статті 6 Закону № 1282-XII у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2003 року № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі Порядок № 1078), який визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Відповідно до пункту 1-1 Порядку №1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 (до 01 січня 2016 року - 101) відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року місяця опублікування Закону України від 06 лютого 2003 року № 491-ІV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

При цьому, до прийняття Кабінетом Міністрів України Постанови № 1013 від 09 грудня 2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка набрала чинності з 15 грудня 2015 року та підлягала застосуванню з 01 грудня 2015 року, базовим місяцем вважався місяць, у якому відбулося підвищення мінімальної зарплати, пенсій, стипендій виплат із соціального страхування чи зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів (за рахунок постійних складових зарплати), а базовий місяць (місяць підвищення) визначався у разі коли зросла зарплата внаслідок підвищення тарифної ставки (окладу) або за рахунок будь-якої постійної складової зарплати.

З 01 грудня 2015 року замість базового місяця введено поняття «місяць, у якому відбулося підвищення» у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймалося за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснювалося з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Отже, на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації, при цьому базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації слід вважати місяць підвищення грошового забезпечення за рахунок зростання його складових, які не мають разового характеру (місяць, в якому заробітна плата працівника зросла за рахунок її постійних складових), а з 01 грудня 2015 року місяць підвищення тарифних ставок (окладів).

Як видно з довідки розрахунку індексації ОСОБА_1 за період січень 2016 по лютий 2018 від 03.02.2021 позивачу виплачено індексацію на суму 40538,27грн., базовим місяцем для розрахунку індексації при цьому визначено січень 2014 року.

Відповідно до пункту 14 Порядку № 1078 роз`яснення щодо застосування цього Порядку надає Мінсоцполітики.

Відповідно до роз`яснення Мінсоцполітики від 08 серпня 2017 року № 48/о/66-17 на запит ДФ Міноборони від 18 липня 2017 року № 248/3/9/1/863 зміна розміру доплат, надбавок та премій не впливає на початок обчислення індексації, якщо не підвищується посадовий оклад.

У роз`ясненні Мінсоцполітики від 18 квітня 2018 року № 28/о/66-18 вказано, що у разі зростання грошового забезпечення за рахунок інших його складових, без підвищення посадового окладу, сума індексації не зменшується на розмір підвищення грошового забезпечення.

Зі змісту роз`яснення Мінсоцполітики від 09 лютого 2005 року № 024-106 слідує, що зміна розміру премії за рахунок фінансових можливостей підприємства не є підставою вважати місяць базовим, при розрахунку індексу для проведення індексації.

Виходячи з наведених положень Порядку № 1078 та роз`яснення Мінсоцполітики, апеляційний суд дійшов висновку, що за загальним правилом підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення посадових окладів особи, тоді як зміна розміру доплат, надбавок та премій не випливає на встановлення базового місяця індексації для початку обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації.

Разом з тим, як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 проходила військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 01 січня 2014 року.

Відповідно до абзацу 3 пункту 10-1 Порядку №1078, в редакції чинній на час зарахування позивача до списків військової частини, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації заробітної плати новоприйнятих працівників здійснюється з місяця прийняття працівника на роботу.

Водночас, пунктом 10-2 Порядку №1078 у редакції постанови Кабінету Міністрів України №1013 від 09 грудня 2015 року, який застосовується з 01 грудня 2015 року, передбачено, що для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що за матеріалами справи не встановлено переведення позивача з 01 грудня 2015 року на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, що слугувало б підставою для обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації заробітної плати позивача, враховуючи оклад за посадою, яку займає працівник станом на січень 2008 року.

Разом з тим, як було передбачено пунктом 5 Порядку 1078, у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

Як видно з довідки про грошове забезпечення ОСОБА_1 за 2014-2018 роки, наданої військовою частиною НОМЕР_1 , позивачу у лютому 2014 року було збільшено розмір щомісячної додаткової грошової винагороди (а.с.7).

Вказані обставини, а саме довідка, надана військовою частиною НОМЕР_1 , спростовують доводи відповідача, що розмір щомісячної додаткової грошової винагороди позивачу було збільшено у січні 2014 року.

Отже, оскільки до 01 грудня 2015 року обчислення індексу споживчих цін розпочиналося разі зростання грошового доходу населення (без перегляду їх мінімальних розмірів), та враховуючи, що позивачу грошове забезпечення збільшено у лютому 2014 року, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що базовим місяцем є саме лютий 2014 року.

При цьому з огляду на принцип «незворотності дії законів у часі», оскільки станом на 01 грудня 2015 року позивач не перебував у статусі «новоприйнятого працівника», відсутні правові підстави для застосування до спірних правовідносин пункту 10-2 Порядку № 1078 та застосування, як базового місяця, січня 2008 року.

Таким чином, рішення суду необхідно скасувати з прийняттям нового про часткове задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення позивачу з урахуванням «базового» місяця лютий 2014 року за період з січня 2016 року по лютий 2018 року та зобов`язання нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з січня 2016 року по лютий 2018 року із урахуванням лютого 2014 року як «базового» місяця.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи ), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 325, 328 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року скасувати та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням «базового» місяця лютий 2014 року за період з січня 2016 року по лютий 2018 року.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з січня 2016 року по лютий 2018 року із урахуванням лютого 2014 року як «базового» місяця.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. О. Большакова
судді В. С. Затолочний
В. Я. Качмар
Повне судове рішення складено 18.10.2021.