Справа № 120/7107/20-а
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2021-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/7107/20-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Дончик В.В.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

12 жовтня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Курка О. П. Білої Л.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниця на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Вінницькій області до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниця про накладення арешту на кошти та інші цінності,

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниця про накладення арешту на кошти та інші цінності.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2021 позов задоволено.

Накладено арешт на кошти та інші цінності квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниця (вул.Стрілецька, 87, м.Вінниця, ), що відкриті в установах банків, на суму податкового боргу в розмірі 3307650,75 грн. (три мільйони триста сім тисяч шістсот п`ятдесят гривень сімдесят п`ять копійок).

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказує, що КЕВ м. Вінниця є державною установою, яка повністю фінансується за рахунок бюджетних коштів. При цьому, відповідач не має рахунків, відкритих в банківських установах, а користується виключно рахунками, які відкриті в органах казначейства. В свою чергу, орган казначейства не є установою банку, виходячи зі змісту Положення про Державне казначейство України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 №1232, тобто Державне казначейство України є урядовим органом державного управління, що діє у складі Мінфіну і йому підпорядковується.

Також, апелянт вказує, що рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України, є рахунками із спеціальним режимом, на які арешт не накладається.

Крім того, на думку апелянта, на момент прийняття рішення судом першої інстанції доцільність в накладенні арешту на рахунки КЕВ м. Вінниці була відсутня, оскільки борг в сумі 3438376,52 грн. був сплачений відповідачем, про що свідчать платіжні доручення, долучені до матеріалів апеляційної скарги.

Позивач своїм правом передбаченим ст.ст. 300, 304 КАС України не скористався та не подав відзив на апеляційну скаргу.

Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 16 липня 2021 року, з урахуванням ст. 311 КАС України, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, Квартирно-експлуатаційний відділ м. Вінниця перебуває на обліку у Головному управлінні ДПС у Вінницькій області та згідно облікової картки платника податків за ним рахується заборгованість з земельного податку у загальній сумі 3307650,75 грн.

Податковий борг з земельного податку з юридичних осіб виник на підставі самостійно поданих податкових декларацій з земельного податку з юридичних осіб № від 05.02.2019 року; № від 27.01.2020 року.

Вказана сума податкового боргу в загальному розмірі 3307650,75 грн. та підтверджується матеріалами справи, зокрема, даними облікової картки платника податків.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 04 серпня 2020 року у справі №120/2355/20-а, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.12.2020 року, стягнуто з рахунків у банках, що обслуговують Квартирно-експлуатаційний відділ м. Вінниця кошти в рахунок погашення податкового боргу в сумі 3438376,52 грн. (три мільйона чотириста тридцять вісім тисяч триста сімдесят шість гривень 52 коп.).

Позивач, вказуючи на відсутність майна у відповідача, на яке б можна було звернути стягнення у погашення податкового боргу, звернувся з адміністративним позовом про накладення арешту на кошти та інші цінності квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниця, що відкриті в установах банку на суму податкового боргу.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що податковим органом здійснено ряд заходів з метою встановлення наявності майна Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниця, за результатами якого встановлено його відсутність.

Отже, враховуючи наявність податкового боргу та відсутність майна, яке може бути джерелом погашення податкового боргу, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для накладення арешту на кошти та інші цінності платника податку в межах суми податкового боргу.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Обов`язок сплати податків платником передбачений підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України), відповідно до якого, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

В розумінні підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг-сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п. 57.1 ПК України).

За правилами, визначеними пунктом 59.1 статті 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення (п.59.5 ст. 59 ПК України).

Відповідно до підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, податковий орган має право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

З матеріалів справи встановлено, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 04.08.2020 у справі №120/2355/20-а, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.12.2020 року, стягнуто з рахунків у банках, що обслуговують Квартирно-Експлуатаційний відділ м. Вінниця кошти в рахунок погашення податкового боргу в сумі 3438376,52 грн. (три мільйона чотириста тридцять вісім тисяч триста сімдесят шість гривень 52 коп.).

Так, зі змісту вищевказаного рішення встановлено, що станом на 03.06.2020 згідно облікової картки платника податків за відповідачем рахується податковий борг в розмірі 3 438 376,52 грн, який складається з земельного податку з юридичних осіб, з яких 3 437 577,80 грн. основний платіж, 798,72 грн. штрафні санкції, пеня.

За таких обставин, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що враховуючи наявність податкового боргу та відсутність майна, яке може бути джерелом погашення податкового боргу, суд доходить висновку про наявність підстав для накладення арешту на кошти та інші цінності платника податку в межах суми податкового боргу.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Водночас, частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Колегія суддів зазначає, що як на підтвердження сплати податкового боргу та відсутності підстав для накладення арешту на рахунки відповідача, останнім до апеляційної скарги додані копії платіжних доручень №1979, №1980, №1981, №1984 від 11 грудня 2020 року про сплату Квартирно-експлуатаційним відділом м. Вінниця боргу в сумі 3438376.52 грн.

Як вбачається з матеріалів справи спірне рішення було прийнято судом 05 лютого 2021 року, при цьому варто зазначити, що відповідач був обізнаний про те, що у Вінницькому окружному адміністративному суді на розгляді перебуває даний адміністративний позов, а тому мав можливість подати платіжні доручення про погашення боргу до суду першої інстанції. Однак, як вбачається з матеріалів справи, вказані докази відповідачем не були подані до суду першої інстанції, будь яких обґрунтувань не можливості їх подання в апеляційній скарзі не наводиться.

Тому, суд апеляційної інстанції вважає, що надані платіжні доручення, не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції, як належні та допустимі докази по даній справі, так як не були предметом розгляду та не досліджувались в суді першої інстанції.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, в той час як доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції, а відтак підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниця залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Курко О. П. Біла Л.М.