Справа № 160/15602/20
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2021-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 вересня 2021 року м. Дніпросправа № 160/15602/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Головко О.В., Суховарова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Цвєткової К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.02.2021 (головуючий суддя Тулянцева І.В.) за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Акціонерне товариство «Державний експортно - імпортний банк України» в особі філії Акціонерного товариства «Державний експортно - імпортний банк України» у місті Кривому Розі про визнання протиправним та скасування постанов, визнання протиправним дій, стягнення збитків,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України, Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Акціонерне товариство «Державний експортно - імпортний банк України» в особі філії Акціонерного товариства «Державний експортно - імпортний банк України» у місті Кривому Розі, в якому просив:

- визнати протиправною і скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Клименко Наталії Олександрівни від 11.12.2018 про виведення виконавчого провадження №50033236 із зведеного виконавчого провадження;

- визнати протиправною і скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинської Оксани Миколаївни від 10.01.2019, про прийняття виконавчого провадження №50033236;

- визнати протиправною і скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинської Оксани Миколаївни від 10.01.2019 про прийняття виконавчого провадження №54007010;

- визнати протиправною і скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинської Оксани Миколаївни від 05.02.2019 про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження №58294093;

- визнати протиправною і скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинської Оксани Миколаївни від 15.04.2020 про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні №50370648;

- визнати незаконними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинської Оксани Миколаївни та заступника директора Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Озадовського Руслана Юрійовича у виконавчому провадженні №50370648 щодо оцінки майна ОСОБА_1 , а саме: побутового корпусу прядильного виробництва літ. А1, А2, АЗ, А4, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 6679,7 кв.м. шляхом призначення суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання - Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтингова компанія "Бі.Еф.Сі.»;

- визнати оцінку майна ОСОБА_1 , а саме: побутового корпусу прядильного виробництва літ. А1, А2, АЗ, А4, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 6679,7 кв.м., проведену 10 липня 2020 року суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання - Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалтингова компанія "Бі.Еф.Сі.» у виконавчому провадженні №50370648 недійсною;

- стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 3 159 591,58 грн. (три мільйони сто п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот дев`яносто одна гривня 58 копійок), завдану протиправними рішеннями і діями державних виконавців та інших посадових осіб Міністерства юстиції України та Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро);

- стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 150 000,00 грн. (сто п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок), завдану протиправними рішеннями і діями державних виконавців та інших посадових осіб Міністерства юстиції України та Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Позовна заява в її прохальній частині містить також вимогу про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо передачі майна позивача в рахунок погашення боргу.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.11.2020 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали шляхом подання до суду:

обґрунтування додаткових підстав поважності пропуску звернення до суду, у разі необхідності подання заяви із зазначенням підстав для поновлення такого строку та подання відповідних доказів;

доказів сплати судового збору у розмірі 4204,00 грн. за заявлені вимоги немайнового характеру;

уточненої позовної заяви, в якій визначитись із суб`єктним складом сторін та викладенням позовних вимог щодо кожного із відповідачів (у кількості примірників в залежності від кількісного складу сторін);

надати до суду копію постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Клименко Наталії Олександрівни від 11.12.2018 про виведення виконавчого провадження №50033236 із зведеного виконавчого провадження.

Цією ж ухвалою суду від 27.11.2020 роз`яснено порядок подання заяв про забезпечення позову у відповідності до вимог ст.ст. 151, 153 КАС України.

04.01.2021 на виконання вимог ухвали суду від 27.11.2020 позивач подав заяву про усунення недоліків позовної заяви разом з уточненою позовною заявою відповідно до кількості учасників справи, в якій позивач, не змінюючи суб`єктний склад сторін, просить:

- визнати протиправною і скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Клименко Наталії Олександрівни від 11.12.2018 про виведення виконавчого провадження № 50033236 із зведеного виконавчого провадження;

- визнати протиправною і скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинської Оксани Миколаївни від 10.01.2019 про прийняття виконавчого провадження № 50033236;

- визнати протиправною і скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинської Оксани Миколаївни від 10.01.2019 про прийняття виконавчого провадження № 54007010;

- визнати протиправною і скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинської Оксани Миколаївни від 05.02.2019 про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження № 58294093;

- визнати протиправною і скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинської Оксани Миколаївни від 15.04.2020 про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 50370648;

- визнати незаконними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинської Оксани Миколаївни та заступника директора Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Озадовського Руслана Юрійовича у виконавчому провадженні № 50370648 щодо оцінки майна позивача, а саме: побутового корпусу прядильного виробництва літ. А1, А2, АЗ, А4, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 6679,7 кв.м. шляхом призначення суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання - Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтингова компанія «Бі.Еф.Сі.»;

- визнати оцінку майна позивача, а саме: побутового корпусу прядильного виробництва літ. А1, А2, АЗ, А4, розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Фабрична, 3а , загальною площею 6679,7 кв.м., проведену 10 липня 2020 року суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання - Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалтингова компанія «Бі. Еф. Сі.» у виконавчому провадженні № 50370648 недійсною;

- стягнути з Державного бюджету України на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України та Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) майнову шкоду в розмірі 3 159 591,58 грн. (три мільйони сто п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот дев`яносто одна гривня 58 копійок), завдану протиправними рішеннями і діями державних виконавців та інших посадових осіб Міністерства юстиції України та Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро);

- стягнути з Державного бюджету України на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України та Південно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) моральну шкоду в розмірі 150 000,00 грн. (сто п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок), завдану протиправними рішеннями і діями державних виконавців та інших посадових осіб Міністерства юстиції України та Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Також, позивачем до суду були подані: окрема заява про забезпечення позову та заява про поновлення строку звернення до суду, клопотання про зменшення розміру судового збору та клопотання про витребування доказів.

Із змісту позовних вимог встановлено, що позивачем оскаржуються рішення суб`єкта владних повноважень - постанови державних виконавців, винесені в період з 11.12.2018 по 15.04.2020 при примусовому виконанні у зведеному виконавчому провадженні ВП № 58294093 на підставі виконавчих документів:

- виконавчого листа, виданого Криворізьким районним судом Дніпропетровської області по справі №212/10389/14-ц, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно - імпортний банк» інфляційних збитків у сумі 7 708 044,97 грн. (постанова старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Клименко Наталії Олександрівни від 11.12.2018 про виведення виконавчого провадження №50033236 із зведеного виконавчого провадження; постанова головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинської Оксани Миколаївни від 10.01.2019 про прийняття виконавчого провадження № 50033236;

- виконавчого листа, виданого Криворізьким районним судом Дніпропетровської області по справі № 212/10389/14-ц, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно імпортний банк» заборгованості за кредитом у загальному розмірі 25 611 647,12 грн. (постанова головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинської Оксани Миколаївни від 15.04.2020 про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 50370648);

- наказу від 31.03.2017 №904/41/17, виданого Господарським судом Дніпропетровської області про стягнення з фізичної особи ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» заборгованості з кредиту в загальній сумі 3 588 000,00 грн. (постанова головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинської Оксани Миколаївни від 10.01.2019 про прийняття виконавчого провадження № 54007010.

Разом з цим, позивачем оскаржується постанова головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинської Оксани Миколаївни від 05.02.2019 про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження № 58294093 та дії посадових осіб відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у виконавчому провадженні ВП №50370648 щодо призначення суб`єкта оціночної діяльності та оцінки майна (побутового корпусу прядильного виробництва літ. А1, А2, АЗ, А4, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 6679,7 кв.м.) проведеною ТОВ «Консалтингова компанія «БІ.Еф.Сі.» у липні 2020 року.

В обґрунтування позовних вимог, зокрема, щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду позивач зазначив, що лист відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 04.08.2020 №58294093/20.1-18 про результати оцінки майна, позивачем отримано лише 30.08.2020, зі змісту якого позивач дізнався про незаконну оцінку його майна та численні порушення з боку державних виконавців при проведенні виконавчих дій, а саме про винесення державними виконавцями Клименко Н.О. та Торбинською О.М. постанов від 11.12.2018 ВП № 50033236 про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження, від 10.01.2019 №50033236 про прийняття виконавчого провадження № 50033236, від 10.01.2019 № 54007010 про прийняття виконавчого провадження № 54007010, від 05.02.2019 №58294093 про об`єднання виконавчих проваджень № 50033236, №50370648, № 53879468, № 54007010 у зведене виконавче провадження ВП №58294093, які позивач оскаржує у справі №160/15602/20. У зв`язку з цим, 04.09.2020 позивач подав до Криворізького районного суду Дніпропетровської області скаргу на рішення та дії державних виконавців у межах строку, передбаченого чинним законодавством України. Отже, саме з 30.08.2020 слід обчислювати строк звернення до адміністративного суду з позовною заявою. Крім того, позивач надав докази на підтвердження скрутного матеріального стану, які повністю відображають розмір доходів за попередній календарний рік. Вважає, що подана уточнена позовна заява відповідає вимогам ч.5 ст.160 КАС України.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.02.2021 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строків звернення до суду відмовлено, позовну заяву повернуто позивачу.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга містить виклад обставин, які обґрунтовують позовні вимоги та зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

У судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити. Надав пояснення відповідно доводам апеляційної скарги.

Інші учасника справи в судове засідання не з`явились, своїх представників не направили, повідомлені належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Положеннями частин 1, 2 та 3 ст.242 КАС України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, стаття 2 та частина 4 ст.242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не наведено жодних обґрунтованих пояснень неможливості реалізації права на звернення до суду з метою захисту його прав та законних інтересів в установленому ст. 287 КАС України, строк.

Крім того, суд зазначив, що позивачем не надано доказів сплати судового збору, а подана уточнена позовна заява не відповідає вимогам ч.5 ст.160 КАС України.

В частині підстав для поновлення позивачу строку звернення до адміністративного суду, суд першої інстанції вказав, що посилання позивача на лист відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 04.08.2020 №58294093/20.1-18 про результати оцінки майна, який був отриманий позивачем 30.08.2020 не свідчить про те, що до цього часу він не був обізнаний про здійснення виконавчих дій декількома органами державної виконавчої служби.

Також, суд зазначив, що позивачем не заперечується той факт, що про хід виконавчих дій та винесені рішення державними виконавцями він дізнавався як з Автоматизованої системи виконавчих проваджень так із матеріалів справи №212/10389/14-ц.

Так, з інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень щодо винесених по справі №212/10389/14-ц встановлено, що ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 07.03.2019 прийнято до провадження скаргу представника позивача Меркулова Олександра Васильовича на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в якій він просив суд:

- визнати дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинської О.М щодо винесення постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні майна боржника та оголошення заборони на його відчуження за виконавчим провадженням № 50379648, неправомірними;

- зобов`язати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинську О.М скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження за виконавчим провадженням № 50370648;

- зобов`язати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України зняти арешт з майна ОСОБА_1 , що накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження за виконавчим провадженням № 50370648.

Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 06.05.2019 провадження у справі №212/10389/14-ц закрито на підставі п.1 ч. 1 ст.255 ЦПК України, у зв`язку із тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства .

Зазначена ухвала суду від 06.05.2019 позивачем не оскаржувалась. Між тим, у вказаній ухвалі судом також зазначено, що в обґрунтування скарги позивачем зазначено, що саме з постанови від 10.01.2019 про прийняття виконавчого провадження ВП № 50033236, йому стало відомо і про обставини винесення державним виконавцем Кліменко Н.О. постанови про передачу виконавчого провадження № 50033236 на підставі постанови Директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України від 14.11.2018 про передачу виконавчого провадження № 50033236 до відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України, у зв`язку із чим, постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Клименко Н.О. і було винесено постанову від 11.12.2018 про виведення виконавчого провадження №50033236 із зведеного виконавчого провадження.

Суд дійшов висновку т, що про винесення державними виконавцями Клименко Н.О. та Торбинською О.М. постанов від 11.12.2018 ВП № 50033236 про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження, від 10.01.2019 №50033236 про прийняття виконавчого провадження № 50033236, від 10.01.2019 № 54007010 про прийняття виконавчого провадження № 54007010, позивачу було відомо ще 01.03.2019.

Також, суд зазначив, що з ухвали Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 06.05.2019 вбачаються обставини щодо винесення головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинською О.М. 05.02.2019 постанову про об`єднання виконавчих проваджень № 50033236, №50370648, № 53879468, № 54007010 у зведене виконавче провадження №58294093.

Таким чином, про винесення державним виконавцем Торбинською О.М. постанови від 05.02.2019 №58294093 про об`єднання виконавчих проваджень № 50033236, №50370648, № 53879468, № 54007010 у зведене виконавче провадження №58294093, позивачу було відомо ще з травня 2019 року, коли його скарга була розглянута судом. Про ту обставину, що про оскаржувані постанови позивачу було відомо ще з березня травня 2019 року свідчить і ухвала Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 19.06.2019 вбачається, що станом на день звернення до суду позивач був обізнаний про наявність всіх оскаржуваних по справі №160/15602/20, постанов державних виконавців

Щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду в частині позовних вимог про визнання протиправною і скасування постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинської О.М. від 15.04.2020 суд першої інстанції зазначив, що доказів про те, що позивач отримав саме 30.08.2020 лист відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 04.08.2020 року за вих. №58294093/20.1-18 про неправомірність дій державних виконавців при проведенні оцінки майна (побутового корпусу прядильного виробництва літ. А1, А2, АЗ, А4, розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Фабрична, 3а, загальною площею 6679,7 кв.м.), позивач до суду не надав.

Суд звернув увагу на ту обставину, що про проведення виконавчих дій у зведеному виконавчому провадженні ВП №58294093 позивачу було відомо ще з травня 2019 року про що свідчить ухвала Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 19.06.2019 відповідно до описової частини якої вбачається, представник позивача звертався до суду із скаргою про: визнання дій головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинської О.М. щодо винесення постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні майна боржника та оголошення заборони на його відчуження за виконавчим провадженням № 50379648, неправомірними; зобов`язання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинську О.М. скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження за виконавчим провадженням № 50370648; зобов`язання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України зняти арешт з майна позивача, що накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження за виконавчим провадженням № 50370648.

Крім того, судом першої інстанції зазначено, що позивачем не надано жодного пояснення та належних доказів щодо того, коли фактично йому стало відомо про винесення державним виконавцем Торбинською О.М. постанови від 15.04.2020 про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні майна боржника та оголошення заборони на його відчуження за виконавчим провадженням № 50379648. Між тим, із позовом про визнання неправомірною та скасування постанови від 15.04.2020, позивач звернувся до суду тільки 24.11.2020, що свідчить про порушення строку звернення до суду, встановленого ч. 2 ст. 287 КАС України.

Вказані висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає помилковими з таких підстав.

Частиною 1 ст.5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За змістом ч.1 ст.122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Процесуальні строки дисциплінують суб`єктів адміністративного судочинства, роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав сторін - учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

На підставі ч.3 ст.123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Статтею 287 КАС України встановлено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Так, відповідно до п.1 ч.2 ст.287 КАС України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Судом апеляційної скарги встановлено, що листом відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 04.08.2020 №58294093/20.1-18 позивач був проінформований про результати незалежної оцінки майна боржника, а саме: побутового корпусу прядильного виробництва літ. А1, А2, АЗ, А4, розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Фабрична, 3а, загальною площею 6679,7 кв.м., яке описано і арештовано державним виконавцем в рахунок погашення боргу згідно постанови про опис та арешт майна боржника від 09.08.2017 в рамках виконавчого провадження №58294093 (а.с.116).

Означений лист від 04.08.2020 надісланий позивачу не у відповідь на його звернення чи в порядку проведення дій примусового виконання рішення суду, а в силу ч.5 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», яка передбачає обов`язок виконавця повідомити сторони виконавчого провадження про результати оцінки майна боржника не пізніше наступного робочого дня після дня отримання звіту про оцінку майна.

Із змісту листа від 04.08.2020 позивач дізнався про оцінку його майна та проведені виконавчі дії, а саме про винесення державними виконавцями Клименко Н.О. та Торбинською О.М. постанов від 11.12.2018 ВП № 50033236 про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження, від 10.01.2019 №50033236 про прийняття виконавчого провадження № 50033236, від 10.01.2019 № 54007010 про прийняття виконавчого провадження № 54007010, від 05.02.2019 №58294093 про об`єднання виконавчих проваджень № 50033236, №50370648, № 53879468, № 54007010 у зведене виконавче провадження ВП №58294093, які позивач оскаржує у справі №160/15602/20.

Слід зазначити, що, день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути, зокрема, день винесення рішення, яке оскаржується, якщо воно приймалося за участю особи, або день вчинення дії, яка оскаржується, якщо особа була присутня під час вчинення цієї дії.

Якщо цей день встановити точно не можливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо вона знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

Інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом в постанові від 30.03.2020 у справі № 826/10808/18.

Судом встановлено, що про винесені постанови державних виконавців, які оскаржуються за позовною заявою позивача, позивач дізнався 30.08.2020 із листа відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 04.08.2020 №58294093/20.1-18.

Разом з цим, у спорі, в межах якого переглядається оскаржувана ухвала, позивач вказує на те, що вперше в порядку цивільного судочинства звернувся до Криворізького районного суду Дніпропетровської області 04.09.2020, тобто в межах встановленого законом строку звернення до суду.

Однак, 02.11.2020 ухвалою цього суду провадження у справі було закрито у зв`язку із неналежністю розгляду спору в порядку цивільного судочинства.

З моменту звернення до суду із заявою та до моменту закриття провадження у справі, позивач вправі був очікувати розгляду справи по суті. На час та тривалість розгляду справи позивач не міг вплинути, ці чинники перебували за його волею та бажанням.

09.11.2020 позивач отримав ухвалу суду від 02.11.2020 про закриття провадження у справі №212/10389/14-ц.

Після закриття провадження у справі у зв`язку із неналежністю розгляду спору в порядку цивільного судочинства, позивач 24.11.2020 звернувся до суду з цим позовом.

Крім того, суд першої інстанції помилково вказує на обізнаність позивача з наявністю усіх оскаржуваних у справі №160/15602/20 постанов державних виконавців як на підставу для висновку про пропуск строку звернення до адміністративного суду, посилаючись на ухвали Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 06.05.2019 та від 19.06.2019 у справі №№212/10389/14-ц, якими закрито провадження за скаргами позивача на дії державного виконавця щодо винесення постанов про прийняття виконавчого документа та на дії державного виконавця щодо винесення постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності.

Так, у справі №160/15602/20 позивач, зокрема, просить визнати протиправною і скасувати:

постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Клименко Наталії Олександрівни від 11.12.2018 про виведення виконавчого провадження № 50033236 із зведеного виконавчого провадження;

постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинської Оксани Миколаївни від 10.01.2019 про прийняття виконавчого провадження № 50033236;

постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинської Оксани Миколаївни від 10.01.2019 про прийняття виконавчого провадження № 54007010;

постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинської Оксани Миколаївни від 05.02.2019 про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження № 58294093;

постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинської Оксани Миколаївни від 15.04.2020 про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 50370648.

Жодна із оскаржуваних постанов не була вручена позивачу.

Між тим, позивач не отримав жодної постанови, винесеної у зведеному виконавчому провадженні №58294093, а відповідно не має ідентифікатора доступу до матеріалів зведеного виконавчого провадження, а отже не має змогу ознайомитись з постановами державних виконавців, які винесені у виконавчих провадженнях №50370648 від 04.03.2016, №53879468 від 11.05.2017, №54007010 від 25.05.2017, зокрема з постановами від 10.01.2019, 05.02.2019, 15.04.2020, що є предметом оскарження за даним позовом. Доказів зворотнього відповідачами до суду не надано.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про обізнаність позивача з усіма оскаржуваними постановами у даній справі є помилковим.

Проаналізувавши факт звернення позивача до суду з позовом вперше з дотриманням строків звернення, дотримання вимог процесуального закону щодо форми та порядку подання позовної заяви, тривалість розгляду справи (в порядку цивільного судочинства), на яку позивач чи його представник об`єктивно не могли вплинути; поведінку позивача після отримання рішення суду про закриття провадження у справі у зв`язку із неналежністю розгляду спору в порядку цивільного судочинства, який відразу звернувся до суду з позовом в порядку адміністративного судочинства, суд вважає, що своїй сукупності ці обставини в рамках спірних правовідносин не можуть не свідчити про поважність причин пропуску строку звернення до суду через об`єктивні перешкоди, які не залежали від волі позивача.

Враховуючи встановлені обставини, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції помилково оцінив наведені позивачем обставини пропуску строку звернення до суду як неповажні для його поновлення та дійшов передчасного висновку про пропуск позивачем строку звернення до суду.

Відповідно до статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись статтями 241-245, 250, 320, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.02.2021 скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров