Справа № 676/6034/21
Суддя: Швець О. Д.
Дата ухвалення: 2021-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 676/6034/21
Номер провадження 2-а/676/101/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільського міськрайонний суд Хмельницької області

в складі головуючої судді Швець О.Д.,

з участю секретаря Чекашкіної О.Л.

представника позивача Мазура М.В.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засідання адміністративну справу за позовом управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області в особі Кам`янець-Подільського відділу Управління ДМС у Хмельницькій області до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2 про примусове видворення та затримання з метою забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України,-

ВСТАНОВИВ:

Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області в особі Кам`янець-Подільського відділу Управління ДМС у Хмельницькій області звернулося до суду з адміністративним позовом до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2 про примусове видворення та затримання з метою забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що 23.09.2021 року працівниками УДМСУ в Хмельницькій області спільно з працівниками УСБУ в Хмельницькій області виявлено громадянина Республіки Узбекистан, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває на території України з порушенням міграційного законодавства, без документів, у якого відсутні законні підстави для перебування на території України, та не виконав рішення про його примусове повернення з території України від 03.08.2017 року.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» 03.08.2017 року працівниками Кам`янець-Подільського МВ УДМС України в Хмельницькій області прийнято рішення про примусове повернення до країни походження громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 за межі України, зобов`язавши письмово залишити територію України у термін до 31.08.2017 року. Однак, самостійно у чітко визначені терміни вказаний іноземець територію України не покинув.

Відповідно до обліків інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон «Аркан», інформація щодо перетину державного кордону вказаним іноземцем в напрямку «виїзд» відсутня.

Стверджує, що відповідач не має законних підстав для перебування в Україні, самостійно у чітко визначені терміни рішення про примусове повернення не виконав, територію України не покинув і надалі нелегально знаходиться в Україні, то, відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (від 22.09.2011 № 3773-VI) він підлягає примусовому видворенню за межі території України.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 12 жовтня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, просив його задовольнити та пояснив, що відповідач не виконав вимоги рішення про примусове повернення до країни його походження. Із правами та обов`язками письмово ознайомлений.

Відповідач проти його затримання та видворення з України в примусовому порядку не заперечує, але бажає залишити країну добровільно.

Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.08.2017 р. о 17 год. 45 хв. в м. Кам`янець-Подільському працівниками Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області було направлено для перевірки до Кам`янець-Подільського МВ УДМСУ в Хмельницькій області вул. Кн. Коріатовичів, 68, гр. Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , який порушує правила перебування іноземців на території України, а саме: перебуває в Україні більше 90 днів протягом 180 днів та ухиляється від виїзду з України після закінчення встановленого строку перебування в Україні чим порушив ст. 9 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осію без громадянства»

Дані обставини підтверджуються наявними у справі письмовими доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення ПР МХМ 023682 від 03.08.2017 р, постановою ПН МХМ 023682 від 03.08.2017 р. про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст. 203 КУпАП.

Рішенням № 7/1 про примусове повернення до країни походження громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , від 03.08.2017 року, прийняте провідним спеціалістом Кам`янець-Подільського МВ УДМС України в Хмельницькій області Вітковською Н.В., зобов`язано громадянина Республіки Узбекістан ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , покинути територію України до 31.08.2017 р.

Рішення про примусове повернення до країни походження громадянина Республіки Узбекістан ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 - не виконано.

Законних підстав для подальшого перебування відповідача на території України не має.

Примусове видворення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Відповідач не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту.

З інформації Кам`янець-Подільського відділу УДМС України в Хмельницькій області громадянин Узбекістан ОСОБА_4 звертався 06.02.2018 р із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту та був документований довідкою про звернення за захистом серії № 0000943, термін дії до 27.11.2019 р, яка в подальшому була скасована.

06.02.2018 р. та 03.12.2019 р. Державною міграційною службою України було прийнято рішення про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, гр. Узбекистану ОСОБА_1 .

Законних підстав для подальшого перебування на території України не має.

Відповідач не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з положеннями ст. ст. 9, 29 Загальної декларації прав людини ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

У статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (із змінами і доповненнями) від 04.11.1950, ратифікованою Верховною Радою України 11.09.1997, задекларовано право кожного на свободу та особисту недоторканість, за винятком певних випадків, зокрема, законного арешту або затримання з метою запобігання недозволеному в`їзду особи в країну чи особи, щодо якої провадяться процедури депортації або екстрадиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України ,,Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Згідно з п. 14 ст. 1 Закону України ,,Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Частиною 3 статті 29 Закону України ,,Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства визначено, що іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.

Відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів, зокрема: затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

З аналізу зазначених норм встановлено, що у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, до нього може бути застосовано судом такий захід, як затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Згідно п. 2.7 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012, № 353/271/150, зареєстрованої в Мінюсті 21.05.2012 за № 806/21119, у разі відсутності в іноземця документів, що посвідчують особу, територіальний орган, територіальний підрозділ ДМС, орган СБУ або орган охорони державного кордону України вживають заходів щодо їх ідентифікації та документування (запити до дипломатичних представництв або консульських установ із долученням двох кольорових фотокарток на кожну особу).

Відповідно до п. 1 Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1110, пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, є державною установою, що призначена для тимчасового тримання іноземців та осіб без громадянства: стосовно яких судом прийнято рішення про примусове видворення за межі України; стосовно яких судом прийнято рішення про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України, у тому числі прийнятих відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; затриманих ДМС, її територіальними органами та підрозділами на строки та в порядку, передбачені законодавством; затриманих за рішенням суду до завершення розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Згідно п. 5 вказаного Типового положення Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України або передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

Строк тримання затриманих іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування становить шість місяців з дня фактичного затримання особи.

Згідно з ч. 11 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

З аналізу викладеного слідує, що підставою для затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України є наявні обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України.

З долучених до справи матеріалів вбачається, що відповідач не виконав рішення Кам`янець-Подільського МВ УДМСУ в Хмельницькій області про виїзд за межі території України від 03.08.2017 р, що свідчить про порушення відповідачем законодавства України про правовий статус іноземців та наявність обґрунтованих підстав вважати, що відповідач при прийнятті рішення про видворення за межі території України ухилятиметься від його виконання, перешкоджатиме проведенню процедури видворення, а також існує ризик його втечі, при тому доказів законного перебування на території України суду надано не було.

Поряд з цим, суд зазначає про відсутність у відповідача на час розгляду справи документів, які посвідчують особу та таких, що дають право легального виїзду за межі України.

Підстави, які б стали перешкодою для видворення відповідача за межі території України, зазначені у ст. 31 Закону України ,,Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, судом не встановлені.

Також, немає доказів, які би свідчили, що відповідач залишив країну свого національного походження у зв`язку з побоюванням стати жертвою переслідувань зі сторони екстреміських збройних формувань та не може користуватися захистом цієї країни і не може повернутися внаслідок зазначених побоювань.

У зв`язку з тим, що відповідач не має законних підстав для перебування на території України, суд приходить до висновку про наявність підстав для затримання відповідача з метою забезпечення примусового видворення за межі території України із наданням строку на виконання примусового видворення на строк, необхідний для забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на шість місяців з дня фактичного затримання особи.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 26, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 2, 5, 7-9, 72-79, 90, 241, 242, 243, 246, 250, 255, 288, 289, 371 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області в особі Кам`янець-Подільського відділу Управління ДМС у Хмельницькій області до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2 про примусове видворення та затримання з метою забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України - задовольнити.

Примусово видворити громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 за межі території України до Республіки Узбекистан.

Затримати громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою забезпечення примусового видворення за межі території України та помістити до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України на строк, що не перевищує шести місяців з дня затримання.

Відповідно до вимог п.3 ч.2 ст. 371КАС України допустити негайне виконання рішення суду.

На час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів (підрозділів) охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10 діб з часу його проголошення.

Повний текст рішення складено 12.10.2021 року.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Швець О.Д.