Справа № 500/3287/21
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2021 рокуЛьвівСправа № 500/3287/21 пров. № А/857/16260/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Шевчук С.М.,

суддів Кухтея Р.В., Шинкар Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2021 року (рішення ухвалене в м. Тернопіль в порядку спрощеного позовного провадження судом під головуванням судді Чепенюк О.В., повний текст рішення складено 11 серпня 2021 року) у справі № 500/3287/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Великоберезовицької селищної ради про зобов`язання вчинити певні дії, суд-

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

В червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, якою просила:

визнати протиправною відмову Великоберезовицької селищної ради, оформлену рішенням шостої сесії восьмого скликання від 27.04.2021 № 314, у наданні їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність для ведення садівництва орієнтовною площею 0,12 га на території села Петриків Тернопільського району Тернопільської області;

зобов`язати Великоберезовицьку селищну раду надати їй дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність для ведення садівництва орієнтовною площею 0,12 га на території села Петриків, Тернопільського району, Тернопільської області поруч земельної ділянки із кадастровим номером :02:001:1167, :02:001:1541 та річки Серет;

стягнути за рахунок суб`єкта владних повноважень на її користь витрати зі сплати судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2021 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення шостої сесії восьмого скликання Великоберезовицької селищної ради №314 від 27.04.2021 «Про відмову у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки», яким ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність для ведення садівництва орієнтовною площею 0,12 га на території села Петриків Тернопільського району Тернопільської області.

Зобов`язано Великоберезовицьку селищну раду повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 02.04.2021 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність для ведення садівництва орієнтовною площею 0,12 га на території села Петриків Тернопільського району Тернопільської області поруч земельної ділянки із кадастровим номером :02:001:1167, :02:001:1541 та річки Серет, з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині цього рішення.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Великоберезовицької селищної ради на користь позивача судовий збір у сумі 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири грн 00 коп.).

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог позивач звернулася з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу та прийняти в цій частині нове, яким стягнути на її користь витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн, понесені у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції. Також просить стягнути на її користь витрати на професійну правничу допомогу понесені в суді апеляційної інстанції. В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, постанову суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На підтвердження доводів апеляційної скарги вказує, що відсутність факту сплати витрат на професійну правничу допомогу не є підставою для відмови у їх стягненні з огляду на наведені положення ч. 7 ст. 139 КАС України. З цього приводу Верховним Судом у постанові від 26.06.2019 у справі №813/481/18 сформовано висновок про помилковість посилання на відсутність документа про оплату витрат на професійну правничу допомогу у якості аргументу для відмови у стягненні судових витрат. Також вказує, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц вказала на виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу від відповідача не надходило, що виключає можливість суду самостійно зменшувати розмір витрат на професійну правничу допомогу. Таким чином, враховуючи обґрунтованість заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу та підтвердження обсягу наданої позивачу професійної допомоги належними доказами, заявлені до стягнення витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн підлягають стягненню з відповідача.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У зв`язку з критичною ситуацією, що склалася із фінансовим забезпеченням діяльності судів, зокрема, відсутністю асигнувань на оплату послуг з пересилання поштової кореспонденції, копії ухвали суду про відкриття апеляційного провадження та про призначення справи до апеляційного розгляду скеровано за допомогою електронних засобів зв`язку на електронну адресу позивача, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази.

Копії ухвали суду про відкриття апеляційного провадження та про призначення справи до апеляційного розгляду, та апеляційна скарга направлені відповідачу засобами поштового зв`язку, що підтверджується зворотнім рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 звернулася до Великоберезовицької селищної ради з клопотанням від 02.04.2021, у якому просила надати у місячний строк дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність для ведення садівництва орієнтовною площею 0,12 га. У клопотанні також вказано, що бажана земельна ділянка розташована в селі Петриків, Тернопільського району, Тернопільської області, поруч земельної ділянки із кадастровим номером :02:001:1167, :02:001:1541 та річки Серет (а.с.8). Клопотання надіслано засобами поштового зв`язку (а.с.9).

27.04.2021, розглянувши заяву позивача, Великоберезовицькою селищною радою прийнято рішення №314 «Про відмову у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки», яким позивачу відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,1200 га у власність для ведення індивідуального садівництва, за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, розташованої в с. Петриків, на підставі пункту 4 статті 83, статі 60, 61 ЗК України, так як вказана на викопіюванні земельна ділянка з бажаним місцем розташування відноситься до земель загального користування та знаходиться в прибережній захисній смузі річки Серет (а.с.10).

Не погодившись з вищевказаним рішенням органу місцевого самоврядування, позивач звернулася до суду із даним позовом.

ІІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не сплатила адвокату узгоджену суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн, а отже це дає підстави стверджувати, що позивач не понесла судові витрати у зв`язку із наданням адвокатом правничої допомоги у цій справі. Відтак, з огляду на відсутність доказів оплати гонорару адвоката відповідно до вищевказаних умов договору про надання правничої (правової) допомоги від 02.06.2021, підстави для відшкодування 3000,00 грн витрат пов`язаних із наданням правничої допомоги адвокатом Адвокатського об`єднання «СИЛА ПРАВА» Фльорків О.В. відсутні.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Рішення в частині задоволених позовних вимог не оскаржене, тому відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України в апеляційному порядку не переглядається.

Отже, предметом апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції є вимоги щодо стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн.

Статтею 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до частини шостої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Як встановлено судом, відповідач не наполягав на зменшенні розміру витрат на професійну правничу допомогу, понесену позивачем в суді першої інстанції.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц вказала на виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Зазначений підхід до вирішення питання зменшення витрат на правничу допомогу знайшов своє відображення і в постановах Верховного Суду від 2 жовтня 2019 року (справа №815/1479/18), від 15 липня 2020 року (справа №640/10548/19), від 21 січня 2021 року (справа №280/2635/20).

Згідно з частиною 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до частини 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Отож, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, слід виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також враховувати критерій щодо розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи. У зв`язку з вказаним необхідно досліджувати обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи, а також чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.

Метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення понесених збитків, але і у певному сенсі має спонукати суб`єкта владних повноважень утримуватися від подачі безпідставних заяв, скарг та своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Згідно з положеннями статті 9 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року № 5076-VI видами адвокатської діяльності є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні; представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань; захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем долучило 02.06.2021 укладено договір про надання правничої (правової) допомоги між позивачем (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням СИЛА ПРАВА, в особі Керуючого партнера Фльорківа Олександра Володимировича, згідно з пунктом 1.1 якого Адвокатське об`єднання зобов`язується здійснювати захист, представництво інтересів клієнта в Тернопільському окружному адміністративному суді, Восьмому апеляційному адміністративному суді, Верховному Суді та інших судах, державних органах, установах, недержавних організаціях у справах за позовом позивача до Великоберезовицької селищної ради про визнання дій (бездіяльності) протиправними та зобов`язання вчинити дії, на умовах і в порядку, передбачених цим договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього Договору. Для надання правничої (правової) допомоги клієнту, адвокатським об`єднанням призначено адвокатів: Башуцького Ігоря Ярославовича та Фльорківа Олександра Володимировича (пункт 1.2 договору).

Згідно Додатка №1 до Договору про надання правничої (правової) допомоги від 02.06.2021 сторони визначили види правничої (правової) допомоги та погодили розмір гонорару по Договору, зокрема, згідно з пунктами 2, 3 Додатку №1 за одну годину представництва в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів, тощо, Клієнт сплачує Адвокатському об`єднанню гонорар у розмірі 1000 грн. Загальний розмір гонорару залежить від кількості затрачених адвокатом Адвокатського об`єднання годин по даній справі, але в будь-якому випадку не може бути меншим 3000,00 грн (а.с.17).

На підтвердження понесених витрат представником позивача надано суду копію акта №1 від 22.07.2021 обсягу наданої правничої (правової) допомоги до договору про надання правничої (правової) допомоги від 02.06.2021 (а.с.34), з якого вбачається, що позивач отримала правничу допомогу в наступному обсязі: попередня (досудова) консультація, вивчення документів, аналіз законодавства щодо предмета спору; формування правової позиції та підготовка позовної заяви, кількість затрачених годин 3 год, вартість послуг 3000 грн. Всього: 3000 грн (а.с.34).

Досліджуючи доводи апеляційної скарги, колегією суддів враховано, що відповідно до п.1 ч. 3 ст. 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат підлягає урахуванню розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з частиною 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Отож, приведеними нормами закріплено, що для цілей розподілу судових витрат підлягають урахуванню розмір витрат на правничу допомогу адвоката в тому рахунку і ті, що підлягають сплаті відповідною стороною.

Аналогічний правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №813/481/18 та в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 відповідно до якого витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Як наслідок рішення суду першої інстанції у частині, яка стосується відмови позивачу у стягненні витрат на професійну правничу допомогу є таким, що не відповідає приведеним положенням законодавства та правовій позиції Верховного Суду, а відтак у вказаній частині рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Також скаржник в апеляційній скарзі просив стягнути витрати на професійну правничу допомогу, понесену у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Як встановлено судом, згідно додатку №2 до договору про надання правничої (правової) допомоги від 02.06.2021, сторони визначили види правничої (правової) допомоги та погодили розмір гонорару по Договору, який становить 1000 грн. Загальний розмір гонорару залежить від кількості затрачених адвокатом Адвокатського об`єднання годин по даній справі, але в будь-якому випадку не може бути меншим 2000 грн.

Відповідно до акту №2 обсягу наданої правничої (правової) допомоги від 09 вересня 2021 року, позивач отримала наступну правову допомогу: формуванні правової позиції, підготовка та подання апеляційної скарги на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 11.08.2021 у справі №500/3287/21 - кількість затраченого часу 2 год, вартість - 2000 грн.

Таким чином, зважаючи на відсутність з боку відповідача заперечень щодо розміру вказаних витрат, апеляційний суд приходить до висновку щодо стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, понесену у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції в сумі 2000 грн.

З врахуванням вказаного аналізу законодавства та матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги позивача.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2021 року у справі №500/3287/21 скасувати в частині відмови ОСОБА_1 у стягненні витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалити у вказаній частині постанову, якою стягнути з Великоберезовицької селищної ради (вул. Ст. Бандери, 26, смт. Велика Березовиця, Тернопільський район, Тернопільська область, 47724, ) на користь ОСОБА_1 (село Личківці, Гусятинський район, Тернопільська область, 48253, РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 (три тисячі) грн, понесені у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції.

У решті рішення суду першої інстанції не є предметом апеляційного перегляду.

Стягнути з Великоберезовицької селищної ради (вул. Ст. Бандери, 26, смт. Велика Березовиця, Тернопільський район, Тернопільська область, 47724, ) на користь ОСОБА_1 (село Личківці, Гусятинський район, Тернопільська область, 48253, РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000 (дві тисячі) грн, понесені у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 18 жовтня 2021 року.