Справа № 241/1212/21
Суддя: Демочко Д. О.
Дата ухвалення: 2021-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2021 року смт. Мангуш

Першотравневий районний суд

Донецької області

у складі: головуючого судді Демочко Д.О.

при секретарі Цукановій Л.П.

за участю

позивача ОСОБА_1

розглянувши справу адміністративного судочинства за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ), до Управління патрульної поліції України в Донецькій області (місце знаходження за адресою: вул. Макара Мазая, буд. 16, м. Маріуполь, Донецька область, 87531) про визнання дій протиправними та скасування постанови серії ЕАО № 4530696 від 27.07.2021 року про накладання адміністративного стягнення, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Першотравневого районного суду Донецької області з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції України в Донецькій області про визнання дій протиправними та скасування постанови серії ЕАО № 4530696 від 27.07.2021 року про накладання адміністративного стягнення.

На обґрунтування вимог позивач посилається нате,що 24 липня 2021 року інспектором лейтенантом поліції роти № 1, батальйону № 1 Управління патрульної поліції України в Донецькій області Глибовою Крістіною Вячеславівною було виненесено постанову ЕАО №4530696 про притягання ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

Обставини правопорушення згідно вищезазначеної постанови:: 24 липня 2021 року о 07:51 годині в м. Маріуполь по вул. Бахчиванжи, 59, керуючи транспортним засобом MITSUBISHI PAJERO WAGON номерний знак НОМЕР_1 , водій ТЗ рухався зі швидкістю 75 км/год в населеному пункті, перевищивши встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 25 км/год, чим порушив вимоги п.12.4 ПДР України, а саме порушив швидкісний режим у населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год). Швидкість руху ТЗ вимірювалась TruCam ТС008373 на відстані 132м від ТЗ у русі. До постанови додаються фото, відео в архіві з TruCam ТС008373, відеозапис пер. реєстратора DMT1 АН01069, АН01036, АН01037.

Доказом правопорушення є покази пристрою TruCam. У позивача є підстави не довіряти технічному приладу вимірювання швидкості TruCam, який зареєстрований в Держреєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗЗ197-12, є виключеним з Держреєстру на підставі наказу міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 №1362 та сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки N UА-МІ/1-2903-2012 від 29.08.2012 не є чинним з 02.11.2015, а тому, як вважає позивач, його покази є неналежним доказом. На прохання надати позивачеві сертифікат відповідності засобу вимірювальної техніки, інспектором поліції, який виніс постанову, було проігноровано, тим паче ніякого свідоцтва про обов`язкову періодичну повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки надано не було.

В той же час, позивача було протиправно позбавлено прав, передбачених ст. 268 КУпАП України. При винесенні зазначеної постанови поліцейський не надав йому можливості скористатися правовою допомогою, навіть не повідомивши його, що він має право скористатися правовою допомогою при розглядісправи (до винесення Постанови).

Враховуючи вищевикладене, позивач просить скасувати постанову інспектора роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції України в Донецькій області серія ЕАО № 4530696 від року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч. І ст.122 КУпАП, витребувати із Управління патрульної поліції України в Донецькій області сертифікат відповідності засобу вимірювальної техніки, а саме TruCam ТС00837, та свідоцтва про обов`язкову періодичну повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, судові витрати по справі покласти на Відповідача та стягнути з нього на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити .

Відповідачі до судового засідання не з`явились, повідомлялись у встановленому законом порядку, наддали відзив на позовну заяву, в якому зазначили, що вважають позовні вимоги позивача незаконними, безпідставними та необґрунтованими, оскільки останній не надав суду необхідних належних та допустимих доказів, якими мотивує обставини, викладені в позовній заяві, крім того не надав доказів порушення процедури розгляду справи.

Факт порушення підтверджується долученим Фото та відео на якому зафіксовано державний номерний знак вищезазначеного транспортного засобу, що перевищив встановлені Правилами дорожнього руху обмеження швидкісного режиму для населеного пункту, вбачається повний опис події. а саме : дата та час скоєння правопорушення, місце скоєння правопорушення, на який саме прилад було зроблено Фіксацію правопорушення, швидкість руху транспортного засобу та відстань.

Інспектор підійшов до водія автомобіля, представився належним чином, довів водію суть скоєного ним адміністративного правопорушення, запропонував йому пред`явити документи, передбачені вимогами п. 2.1. Правил дорожнього руху України, а саме: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4.а ПДР України.

На вимогу поліцейського, щодо пред`явлення зазначених документів водія, яким виявився ОСОБА_1 , було виконано в повному обсязі.

Врахувавши ст. 222 КУпАП, ст. 278 КУпАП, що до його компетенції належить розгляд адміністративної справи за порушення правил дорожнього руху, з`ясувавши всі обставини, які підлягають з`ясуванню під час розгляду адміністративної справи (ст. 280 КУпАП), оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП), додержуючись вимог ст. 258 КУпАП, наказу 1395 від 07.11.2015 року «Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853, встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, роз`яснивши права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності:ст.ст. 268, 287-289,307-308 КУпАП, ОСОБА_2 виніс відносно гр. ОСОБА_1 постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Лазерний вимірювач швидкості TruCam II отримав сертифікат відповідності затвердженого типу засобів вимірювальної техніки № UA TR.001 22 154-20. зазначений TruCam П ТС008373 вважається повіреним до кінця 2021 року.

Враховуючи зазначене, відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 9, 244 КАС України, виходить з такого.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 268 КУпАП визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Зокрема, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Законами України може бути передбачено й інші випадки, коли явка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в орган (до посадової особи), який вирішує справу, є обов`язковою.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка (п. 9 Інструкції).

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (п. 10 Інструкції).

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за № 1395.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п. 4 розділу 1 Інструкції).

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Остання, наразі, містить вимоги до змісту постанови про правопорушення. Так, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення вирішено, що положення частини першої статті 276 КУпАП, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Судом установлено, що згідно з постановою у справі про адміністративне правопорушення від 24.07.2021 року ЕАО № 4530696, водій ОСОБА_1 24.07.2021 року о 07:51 годині в м. Маріуполь по вул. Бахчиванжи, 59, керуючи транспортним засобом MITSUBISHI PAJERO WAGON номерний знак НОМЕР_1 , водій ТЗ рухався зі швидкістю 75 км/год в населеному пункті, перевищивши встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 25 км/год, чим порушив вимоги п.12.4 ПДР України, а саме порушив швидкісний режим у населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год). Швидкість руху ТЗ вимірювалась TruCam ТС008373 на відстані 132м від ТЗ у русі. До постанови додаються фото, відео в архіві з TruCam ТС008373, відеозапис пер. реєстратора DMT1 АН01069, АН01036, АН01037 ( а.с.8-9)

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

П.12.4 Правил дорожнього руху України,встановлено,що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Стаття 62 Конституції України закріплює принцип невинуватості особи та орієнтує на те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З відеозапису, який було додано позивачем до позовної заяви, вбачається, що дійсно ОСОБА_1 повідомляє співробітнику поліції, який здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення, що бажає скористатись правовою допомогою та клопоче про відкладення розгляду справи та можливості його адвокату прийняти участь у її розгляді, однак поліцейській йому повідомив, що він має право оскаржити Постанову у визначеному законом порядку.

Згідно ч. 3ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно з частиною 2статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач був позбавлений можливості скористатися правовою допомогою адвоката, тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а постанова про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі від 24.07.2021 року серії ЕАО № 4530696 підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

На підставі ст.139 КАС з відповідача також слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань такого суб`єкта владних повноважень на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 454 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 9, 10, 11, 242, 246 КАС України, ч. 1 ст. 122, ст. ст. 251, 280, 284, 293 КУпАП, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції України в Донецькій області про визнання дій протиправними та скасування постанови серії ЕАО № 4530696 від 27.07.2021 року про накладання адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 4530696 від 27.07.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у розмірі 340 гривень- скасувати.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1ст. 122 КУпАП- закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір у розмірі 454 грн.

Рішення може бути оскаржена безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Д.О.Демочко.