Справа № 580/3465/21
Суддя: А.В. Руденко
Дата ухвалення: 2021-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2021 року справа № 580/3465/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А.В., розглянувши у письмовому провадженні в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вільшанської селищної ради Городищенського району Черкаської області та виконавчого комітету Вільшанської селищної ради Городищенського району Черкаської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Вільшанської селищної ради Городищенського району Черкаської області та виконавчого комітету Вільшанської селищної ради Городищенського району Черкаської області, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Вільшанської селищної ради Городищенського району Черкаської області щодо розгляду клопотання позивача вх. №84 від 29.10.2020 про надання позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка розташована в адмінмежах Вільшанської селищної ради с. В`язівок (за межами населеного пункту). Розмір земельної ділянки орієнтовно 2 га рілля з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (код КВ ЦПЗ секція А, підрозділ 01.03);

- зобов`язати Вільшанську селищну раду Городищенського району Черкаської області розглянути клопотання позивача від 28.10.2020 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка розташована в адмінмежах Вільшанської селищної ради с. В`язівок (за межами населеного пункту). Розмір земельної ділянки орієнтовно 2 га рілля з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (код КВ ЦПЗ секція А, підрозділ 01.03) та прийняти рішення відповідно до статті 118 Земельного кодексу України про надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка розташована в адмінмежах Вільшанської селищної ради с. В`язівок (за межами населеного пункту). Розмір земельної ділянки орієнтовно 2 га рілля з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (код КВ ЦПЗ секція А, підрозділ 01.03).

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що звернувся до Вільшанської селищної ради із клопотанням від 28.10.2020 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства, розташованої в адміністративних межах Вільшанської селищної ради в с. В`язівок (за межами населеного пункту), орієнтовною площею 2 га. Вільшанська селищна рада 29.10.2020 отримала клопотання позивача, проте рішення за результатами розгляду вказаного клопотання Вільшанською селищною радою не прийнято. Позивач вважає бездіяльність Вільшанської селищної ради щодо розгляду клопотання позивача від 28.10.2020 протиправною та такою, що порушує його права.

Ухвалою суду від 07.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи.

Відповідачі 11.06.2021 отримали копію ухвали від 07.06.2021, проте відзив на позовну заяву не надали.

Дослідивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, подані письмові докази, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 29.10.2020 звернулась до Вільшанської селищної ради із клопотанням, в якому просив надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка розташована в адмінмежах Вільшанської селищної ради в с. В`язівок (за межами населеного пункту). Розмір земельної ділянки орієнтовно 2 га рілля з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (код КВ ЦПЗ секція А, підрозділ 01.03).

Вказане клопотання було отримане Вільшанською селищною радою 29.10.2020 та зареєстроване за вх. №84.

28.04.2021 позивач через представника адвоката Павленка С.І. звернулась до відповідача з адвокатським запитом, в якому просила повідомити коли та які рішення прийняті сесією Вільшанської селищної ради за результатами розгляду клопотання від 28.10.2021 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Відповідач не надав позивачу відповіді щодо розгляду клопотання від 28.10.2021 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки.

Вважаючи, що відповідач протиправно не розглянув клопотання від 28.10.2021 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Стаття 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Земельні правовідносини врегульовані Земельним кодексом України.

Відповідно до пункту «б» частини 1 статті 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Частинами 1-3 статті 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни набувають права власності земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (пункт «в» частини 3 статті 116 Земельного кодексу України).

Згідно частини 1 статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства не більше 2,0 гектара.

Частинами 1, 2 статті 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

На підставі частини 7 статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із клопотанням від 28.10.2020 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка розташована в адмінмежах Вільшанської селищної ради в с. В`язівок (за межами населеного пункту), орієнтовною площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства. Проте, відповідач у встановлений законом строк клопотання позивача від 28.10.2020 не розглянув.

Враховуючи викладене, бездіяльність відповідача щодо розгляду клопотання позивача від 28.10.2020 є протиправною.

Згідно частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, судові витрати позивача зі сплати судового збору у сумі 908 грн. підлягають стягненню на її користь з відповідача.

Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно частини 2 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частиною 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно частини 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Позивач надав договір про представництво інтересів в адміністративному процесі від 26.04.2021, додаткову угоду від 26.04.2021 до договору від 26.04.2021 про представництво в адміністративному процесу; розрахунок затраченого адвокатом часу на підготовку адміністративного позову від 27.05.2021; квитанцію до прибуткового касового ордера №39 від 27.05.2021 на суму 3000 грн.

Згідно розрахунку затраченого адвокатом часу на підготовку адміністративного позову від 27.05.2021 адвокатом Павленко С.І. було надано позивачу правничу допомогу на загальну суму 2100 грн., в т.ч.: вивчення документів, надання консультації 300 грн. (30 хв.); підготовка адміністративного позову 1200 грн. (2 год.); підготовка заяви про розгляд справи за участю представника 200 грн. (20 хв.); підготовка заяви в порядку п. 11 ст. 160 КАС України 200 грн. (20 хв.); підготовка розрахунку затраченого адвокатом часу по підготовці адміністративного позову 200 грн. (20 хв.).

Частиною 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України надання консультацій не відноситься до витрат на правничу допомогу, тому стягнення витрат в цій частині задоволенню не підлягає.

Справа, що розглядається, відноситься до справ незначної складності, на підтвердження обставин щодо предмету доказування позивачем було надано незначну кількість письмових доказів.

Отже, заявлена позивачем сума витрат на правничу допомогу не є співмірною із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).

З урахуванням викладеного та підтверджених доказами понесених витрат, суд дійшов висновку, що 1000 грн., є справедливим, розумним, пропорційним та обґрунтованим розміром відшкодування витрат на правничу допомогу.

Отже, судові витрати на правничу допомогу у сумі 1000 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Вільшанської селищної ради Городищенського району Черкаської області щодо розгляду клопотання вх. №84 від 29.10.2020 про надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка розташована в адмінмежах Вільшанської селищної ради с. В`язівок (за межами населеного пункту), орієнтовною площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства.

Зобов`язати Вільшанську селищну раду (вул. Шевченка, 190, селище Вільшана, Городищенський район, Черкаська область, 19523, ) розглянути клопотання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 28.10.2020 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка розташована в адмінмежах Вільшанської селищної ради с. В`язівок (за межами населеного пункту) орієнтовною площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства та прийняти відповідне рішення.

Стягнути з місцевого бюджету Вільшанської селищної ради (вул. Шевченка, 190, селище Вільшана, Городищенський район, Черкаська область, 19523, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору у сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1000 (одна тисяча) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Головуючий А.В. Руденко