Справа № 520/13134/21
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2021-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

12 жовтня 2021 р. справа № 520/13134/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Старосєльцевої О.В., розглянувши за процедурою письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, -

встановив:

Суб`єкт владних повноважень, Харківський національний університет внутрішніх справ, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Харківського національного університету внутрішніх справ витрати, пов`язані з утриманням у сумі 62816,73 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач відрахований з навчання у вищому навчальному закладі, витрат на власне утримання під час навчання у повному обсязі добровільно не відшкодував, а тому обов`язок з примусового відшкодування має бути покладений за рішенням суду.

Відповідач з поданим позовом не погодився, надав відзив на позов, в якому заперечував проти позовних вимог, посилаючись про відсутність доказів ознайомлення з наказом про необхідність відшкодування 62816,73 грн. та відмови від добровільного відшкодування, у зв`язку з чим, вважає, що у позивача відсутні правові підстави для звернення до суду з даним позовом.

Період відпустки з 20.09.2021р. по 26.09.2021р. зумовив розгляд справи по суті 12.10.2021р.

Суд, вивчивши доводи позову та відзиву на позов, повно виконавши процесуальний обов`язок з офіційного з`ясування обставин спору, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, котрі врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Установлені судом обставини спору полягають у наступному.

ОСОБА_1 проходила службу в органах внутрішніх справ України з 15.08.2016 року по 04.07.2021 року.

Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ (далі - ХНУВС) від 27 липня 2016 року № 196 о/с відповідача прийнято на службу в органи внутрішніх справ, зараховано курсантом ХНУВС з 15 серпня 2016 року та присвоєно звання «рядовий поліції».

01.11.2017р. на виконання наказу МВС від 01 березня 2017 року № 173 «Про затвердження Типового форми Контракту про здобуття освіти у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських» між відповідачем, ХНУВС та ГУМВС України в Харківській області укладено контракт № 1097 про здобуття освіти у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських (далі - контракт)

Абзацом 5 пункту 3 розділу ІІ вказаного контракту передбачено, що особа зобов`язується у разі дострокового розірвання контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до п. 4 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію».

Наказом ХНУВС від 04 липня 2020 року № 193 о/с відповідача відрахували зі складу курсантів та відкомандирували до ГУНП України в Харківській області для подальшого проходження служби.

Наказом ГУ Національної поліції в Харківській області від 22 червня 2021 року №293 о/с відповідача звільнено відповідно до п. 7 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням).

Доказів утрати юридичної сили згаданим наказом з будь-якої причини матеріали справи не містять.

Згідно з довідкою від 22.06.2020 року №4/316д фактична сума витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 за період з 15.08.2016р. по 04.07.2020 р. становить 62816,73 грн.

З зазначеною довідкою ОСОБА_1 ознайомлена 23.06.2020р., про що свідчить її підпис на цій довідці.

Довідками - розрахунками ХНУВС конкретизовано структуру витрат на утримання під час навчання, а саме: витрати по грошову забезпеченню 11823,76грн.; витрати по продовольчому забезпеченню 16850,62грн.; витрати по речовому забезпеченню 11852,40грн.; витрати по медичному забезпеченню 821,10грн.; витрати по оплаті комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв 21468,85грн., а загалом 62816,73 грн.

Доказів здійснення неправильних розрахунків показника понесених видатків на утримання матеріали справи не містять.

Стверджуючи про наявність підстав для покладання обов`язку з відшкодування витрат у примусовому порядку за рішенням суду, ХНУВС звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, суд зважає, що до відносин, які склались на підставі установлених обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Частиною 2 ст.19 Конституції України проголошено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Згідно із ч.1 ст. 59 Закону України "Про Національну поліцію служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Згідно із положеннями ч.2 ст.74 Закону України Про Національну поліцію підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.

Відповідно до ч. 4 статті 74 Закону України "Про Національну поліцію" особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2017 року №261 (далі Порядок), цей Порядок визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі, в тому числі: звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася. У разі коли особа є неповнолітньою, установлення правових відносин здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України.

Типову форму контракту затверджує МВС.

Згідно з п. 3 Порядку №261 відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія). Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю. Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у ХНУВС на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі. Під час проведення розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для населення і діють у місцевості, в якій розташований в університеті, у відповідному навчальному році. На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи.

На виконання вимог пункту 3 Порядку № 261 наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16 липня 2007 року №419/831/240/605/537/219/534 затверджено Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах (далі - Порядок №419/831/240/605/537/219/534).

За змістом пункту 2.1. Порядку №419/831/240/605/537/219/534 відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищому навчальному закладі (далі - ВНЗ), а саме витрат на: грошове забезпечення; продовольче забезпечення; речове забезпечення; медичне забезпечення; перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад; оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв. Витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання. Щомісячне грошове забезпечення визначається з посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу та надбавки), передбачених чинним законодавством для цієї категорії військовослужбовців. Витратами на продовольче забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування. Витратами на речове забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта речовим майном згідно з нормами забезпечення та лазне-пральними послугами. Витратами на медичне забезпечення є витрати, пов`язані з наданням медичної допомоги, у тому числі стоматологічної, безпосередньо у ВНЗ, та вартість лікування у військових госпіталях. Витрати на перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад визначаються виходячи з фактичних витрат, пов`язаних з оплатою транспортних послуг (вартість квитків, зборів та платежів, постільної білизни тощо). До спожитих курсантом ВНЗ комунальних послуг та енергоносіїв належать тепло, гаряча та холодна вода, водовідведення та електроенергія. Розрахунок здійснюється виходячи з середнього обсягу споживання на одного курсанта за добу: тепла та гарячої води - 0,0134 ГКал.; води та водовідведення - 0,2074 куб.м; електроенергії - 2,56 кВт/г. При проведенні розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для бюджетних установ і діють у місцевості, в якій розташований ВНЗ, у відповідному навчальному році.

У власноручно підписаному відповідачем контракті про здобуття освіти у вищому навчальному закладі вказувалося на обов`язок відповідача відшкодувати, витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, у разі звільнення зі служби в поліції.

Отже, ОСОБА_1 обізнана про наявність у неї обов`язку відшкодувати, витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, у разі звільнення зі служби в поліції.

З загальним розрахунком від 22.06.2020 року №4/316д відповідач ознайомлений та згідний, про що свідчить його підпис (а.с. 8).

Розрахунки ХНУВС відповідачем не оскаржені.

Заходів направлених на добровільне відшкодування витрат на утримання в вищому навчальному закладі, відповідачем на час розгляду даної справи не вчинялось, хоча з моменту звільнення (22.06.2021 року) на час розгляду даної справи (11.10.2021 року) пройшло майже три з половиною місяці.

Таких доказів матеріали справи не містять.

Враховуючи викладені обставини, відповідач повинен відшкодувати витрати на його утримання за період навчання у Харківському національному університеті внутрішніх справ.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Подані позивачем довідки-розрахунки витрат (а.с. 8-14), пов`язаних з утриманням відповідача в ХНУВС, відповідають Порядку № 261 та Порядку розрахунку витрат.

Станом на день розгляду справи, відповідачем не надано доказів про відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у навчальному закладі.

Контракт відповідачем підписано, отже ОСОБА_1 погодилась відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, у тому числі, у разі звільнення.

До того ж, відповідач 23 червня 2020 року ознайомилась із сумою відшкодування, яку повинен оплатити згідно умов вказаного контракту, про що свідчить підпис на довідці-розрахунку від 22.06.2020 року №4/316д.

Оскільки станом на 19.07.2021 року (день подання позову), так і на час розгляду даної справи, необхідну суму коштів не сплатив, на що вказав позивач у позовній заяві, це свідчить про те, що жодних дій, спрямованих на добровільне відшкодування відповідач не вчинив, що дає право позивачу звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з п. 8 Порядку №261 у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, а також у разі порушення особою умов договору, укладеного відповідно до пункту 6 цього Порядку, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Отже, суд зазначає, що відповідач, будучи обізнаним під час підписання контракту про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у разі звільнення зі служби в поліції, на час розгляду справи зазначену вище суму коштів не відшкодував.

При цьому, розмір нарахованих позивачем сум по витратах, пов`язаних з його утриманням у закладі вищої освіти у розмірі 62816,73 грн. відповідачем не оскаржені.

Стосовно грошового забезпечення, то положеннями пункту 2.1. Порядку №419/831/240/605/537/219/534 прямо передбачено, що грошове забезпечення, отримане курсантом за весь період навчання, підлягає відшкодуванню у разі дострокового розірвання контракту.

Посилання відповідача на практику Верховного Суду по справах №320/7233/19, №340/685/19, №140/721/19 суд не бере до уваги, оскільки висновки Верховного Суду у вказаних справах є незастосовними до спірних правовідносин у даній справі.

Доводи відповідача на відсутність в матеріалах справи доказів наявності у Бондаренко Н.М. повноважень на вчинення будь-яких дій процесуальних дій від імені позивача, суд відхиляє, оскільки згідно з ч. 2 ст. 57 КАС України у справах незначної складності та в інших випадках, визначених цим Кодексом, представником може бути фізична особа, яка відповідно до частини другої статті 43 цього Кодексу має адміністративну процесуальну дієздатність.

Суд зазначає, що за визначенням пункту 20 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - це адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Частиною 4 статті 257 КАС України визначено перелік категорій справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження. Ці ж категорії справ зазначено і в частині четвертій статті 12 КАС України, згідно з якою вони розглядаються виключно за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо, зокрема, прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Предметом даного спору є стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, у загальній сумі 62816,73 грн.

У відповідності до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 04.09.2019 у справі №127/7858/18, на курсантів вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України поширюються права та обов`язки, гарантії правового і соціального захисту, а також відповідальність працівників міліції, а тому служба відповідача є публічною. Спори, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби, підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Ухвалою суду від 06.08.2021р. дана справа віднесена до категорії справ незначної складності, оскільки підпадає під перелік, визначений у ч. 6 ст. 12 КАС України, а відповідач не є особою, яка у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займає відповідальне та особливо відповідальне становище.

Відтак, представництво у таких справах можуть здійснювати не лише адвокати, а й інші визначені особи, які мають адміністративну процесуальну дієздатність, оскільки адміністративна справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.

Викладене узгоджується з висновками Верховного Суд, викладеними, зокрема, у постанові від 17.04.2020 року у справі №520/6589/19.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, матеріалами даної справи повноваження Бондаренко Н.М. підтверджено довіреністю від 19.01.2021р. №7/25, виданою Харківським національним університетом внутрішніх справ за підписом ректора В.В. Сокуренко.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з утриманням у ХНУВС є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а кошти у розмірі 62816,73 грн. підлягають стягненню.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (№ 65518/01; пункт 89), Проніна проти України (№ 63566/00; пункт 23) та Серявін та інші проти України (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст.ст. 139, 143 КАС України та Закону України Про судовий збір.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Отже, стягнення сплаченого судового збору з відповідача не здійснюється.

А доказів понесення суб`єктом владних повноважень витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз до суду не надано.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, ст.ст. 72-77, 211, 241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Харківського національного університету внутрішніх справ (, адреса: пр. Льва Ландау, 27, м. Харків, 61080) витрати, пов`язані з утриманням під час навчання у вищому навчальному закладі, у сумі 62816,73 грн. (шістдесят дві тисячі вісімсот шістнадцять гривень 73 копійки).

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення); набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України.

Суддя О.В. Старосєльцева