Справа № 120/2182/21-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

18 жовтня 2021 р. Справа № 120/2182/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Заброцької Людмили Олександрівни, розглянувши заяву представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 18.05.2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зокрема, визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, оформлену листом № 1718-1284/Ч-02/8-0200/21 від 05.03.2021, у поновленні ОСОБА_1 виплати пенсії за віком. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести ОСОБА_1 поновлення та виплату пенсії за віком з 07 жовтня 2009 року відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058, в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на підставі документів, що знаходяться в пенсійній справі, а також поданих згідно з пунктом 2.8. розділу II Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, з компенсацією втрати частини доходів. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

11.10.2021 представником позивачки подано заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в порядку ст. 382 КАС України. Обґрунтовуючи подану заяву представник позивачки зазначив, що відповідно до листа ГУ ПФУ у Вінницькій області від 26.08.2021р. з протоколом про призначення пенсії, в порушення Закону № 1058-IV та вимог судового рішення, пенсія позивачу відновлена, починаючи з 07.10.2009 р., в "твердому" (постійному) розмірі 629,12 грн., що значно менше прожиткового мінімуму для осіб , які втратили працездатність, встановленого Законами України "про прожитковий мінімум" і "про Державний бюджет України" на відповідний рік, без урахування додатково представлених із заявою про відновлення пенсії матеріалів (довідка про заробітну плату за період роботи з 1988 по 1993 роки) і повного страхового стажу, згідно пенсійної справи, надбавки дитині війни. Крім того, відповідно до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 01.04.2020р. №251, та з урахуванням п. 41 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, пенсія позивача, як особи, якій виповнилося 80 років, при страховому стажі не менше 25 років, не може бути менше 2600 грн. Отже, при розрахунку пенсії за віком позивачу на виконання судового рішення пенсійний орган не врахував зазначених вище норм Конституції України та Закону №1058-IV, встановивши розмір пенсії в постійному розмірі 629,12 грн. при загальному стажі роботи - 36 років 11 місяців 5 днів, що суперечить правовій природі права на належний соціальний захист.

Звернення позивача 09.08.2021р. в службу виконання судових рішень (виконавче провадження ВП 66544320) також не привело до захисту порушеного права. Таким чином, представник позивача вказує, що судове рішення станом на 09.10.2021р. відповідачем належним чином і в повному обсязі не виконано без поважних причин.

Також представник позивачки вважає, що відповідач створює перешкоди для виконання судового рішення у справі, при відсутності в спірних правовідносинах обставин. що ускладнюють виконання судового рішення. При цьому, зазначається, що, на думку представника позивачки, в даний час має місце спір не про розрахунок розміру пенсії позивача на виконання рішення суду у справі, а виключно про невиконання відповідачем судового рішення належним чином і в повному обсязі.

Визначаючись стосовно поданої заяви, суд виходив із наступного.

Частиною 1 статті 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до частини 1 статті 372 КАС України у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.

Згідно ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 2 ст. 382 КАС України).

Таким чином, аналіз положень ст. 382 КАС України свідчить про те, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які б свідчили про ухиляння відповідача від виконання судового рішення чи/або відсутність у нього наміру його виконувати.

В даному ж випадку, наведені представником позивачки аргументи щодо необхідності вжиття процесуального заходу у вигляді встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в даній справі, не свідчать про намір відповідача не виконувати рішення суду або ухилятися від його виконання.

Так, суд зауважує, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 18.05.2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести ОСОБА_1 поновлення та виплату пенсії за віком з 07 жовтня 2009 року відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058, в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на підставі документів, що знаходяться в пенсійній справі, а також поданих згідно з пунктом 2.8. розділу II Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, з компенсацією втрати частини доходів.

Представником позивача не надано доказів, що б вказували на наявність об`єктивних обставин, які б свідчили про ухиляння відповідача в справі від виконання судового рішення чи/або відсутність у нього наміру його виконувати, відповідно до резолютивної частини рішення від 18.05.2021 року та мотивів його прийняття.

Суд наголошує, що відмова Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, оформлена листом № 1718-1284/Ч-02/8-0200/21 від 05.03.2021, у поновленні ОСОБА_1 виплати пенсії за віком обгрунтовувалась виключно доводами відповідача, що згідно з наданими документами місцем реєстрації та проживання позивачки є Ізраїль, а виникнення права на пенсію пов"язується з умовою постійного проживання заявника на території України або укладанням Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення. Проте, такий договір між країною Ізраїль та Україною не укладений.

Саме виходячи з вказаних підстав, якими керувався відповідач, судом перевірялось рішення про відмову в поновленні ОСОБА_1 виплати пенсії за віком на предмет дотримання вимог ч. 2 ст. 2 КАС України щодо його правомірності.

Дослідивши матеріали поданої представником позивачки заяви від 09.10.2021 (надійшла до суду 11.10.2021 ), докази, які містяться в адміністративній справі, суд приходить до висновку, що відсутні підстави вважати, що при не застосуванні заходу судового контролю рішення суду не буде виконано відповідачем або буде виконано неналежно.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в даній справі.

Відтак, у задоволенні заяви представника позивачки слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 248, 382 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника позивачки ОСОБА_1 - Райзмана О.Я. про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі №120/2182/21-а.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна