Справа № 640/28592/21
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2021-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

11 жовтня 2021 року м. Київ № 640/28592/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Амельохін В.В., ознайомившись з позовною заявою

ОСОБА_1
доПриватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмили Олегівни
про визнання протиправними та скасування постанов, зобов`язання утриматися від дій.,
визнав подану позовну заяву і додані до неї матеріали достатніми для відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни про:

визнання протиправною та скасування п.3 постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №66938949 від 24.09.2021 року;

визнання протиправною та скасування постанови про стягнення з боржника основної винагороди ВП №66938949 від 24.09.2021 року;

визнання протиправною та скасування постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника ВП №66938949 від 30.09.2021 року;

зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмилу Олегівну утриматися від дій пов`язаних із обмеженням користування об`єктом іпотеки: квартирою загальною площею 72,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з пунктом 3, 4, 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи:

- відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу;

- належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності;

- немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця передбачено статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Водночас, за приписами частини першої статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку передбаченому законом.

З позовної заяви та доданих до неї документів судом встановлено, що позивачем оскаржуються дії та рішення приватного виконавця, вчинені та прийняті в межах виконавчого провадження №66938949 зокрема: п.3 постанови про відкриття виконавчого провадження, постанови стягнення основної винагороди приватного виконавця, постанови про опис та арешт майна (коштів), зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмилу Олегівну утриматися від дій пов`язаних із обмеженням користування об`єктом іпотеки.

Виконавче провадження №66938949 відкрито з примусового виконавчого листа №2604/10293/12 виданого 08.02.2021 року Дніпровським районним судом м. Києва на виконання рішення в цивільній справі про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Отже, відповідно до частини першої статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця, прийняті, вчинені в межах зазначених виконавчих проваджень можуть бути оскаржені позивачем, як боржником за виконавчим документом, до суду, який видав виконавчий документ.

Згідно зі статтею 447 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Таким чином, законом установлено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби до суду, який ухвалив відповідне рішення, як це передбачено для виконання судових рішень, у такому випадку виключається юрисдикція адміністративних судів у такій категорії справ.

Аналогічна правова позиція щодо юрисдикції відповідних спорів висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.03.2018 у справі № 213/2012/16.

Однак, згідно з частиною другою статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Тобто, Законом України "Про виконавче провадження" встановлено спеціальний порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у даному випадку постанови відповідного органу державної виконавчої служби про стягнення виконавчого збору, згідно з яким відповідні спори належать до юрисдикції адміністративних судів і мають розглядатися за правилами адміністративного судочинства, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, було видано виконавчий документ, що знаходився на примусовому виконанні у державного виконавця.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі № 821/872/17.

Тобто, до адміністративного суду сторонами можуть бути оскарженні, зокрема постанова про стягнення основної винагороди приватного виконавця.

Відтак, позивачем в межах даного позовну заявлено позовні вимоги, які належать розглядати за правилами різного судочинства, зокрема, позовні вимоги щодо визнання протиправною та скасування постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника ВП №66938949 від 30.09.2021 року та зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмилу Олегівну утриматися від дій пов`язаних із обмеженням користування об`єктом іпотеки: квартирою загальною площею 72,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . можуть бути оскаржені до суду, який видав виконавчий документ, тобто до Дніпровського районного суду міста Києва та розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Натомість, вимоги щодо визнання протиправною та скасування п.3 постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №66938949 від 24.09.2021 року та визнання протиправною та скасування постанови про стягнення з боржника основної винагороди ВП №66938949 від 24.09.2021 року може бути оскаржена сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

На підставі викладеного, судом встановлено, що у позовній заяві об`єднані позовні вимоги, які належить розглядати в порядку різного судочинства.

У відповідності з частиною першою статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

Водночас, за приписами частини шостої статті цієї статті не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Частиною четвертою статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до пункту 6 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

За таких обставин, беручи до уваги те, що позовні вимоги позивача мають розглядатись в порядку різного судочинства (адміністративне та цивільне), суд приходить до висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви позивачу у відповідності до вимог пункту 6 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Разом з тим, суд роз`яснює, що позивач має право розділити наявні у цій справі вимоги і подати їх за правилами відповідного судочинства.

Керуючись статтями 21, 172, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Повернути позовну заяву та додані до неї матеріали.

2. Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка подала позовну заяву. Копія позовної заяви залишається в суді.

3. Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до ч. 7 ст. 169 КАС України ухвала може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Амельохін