Справа № 140/1935/21
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2021-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 рокуЛьвівСправа № 140/1935/21 пров. № А/857/11197/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Святецького В. В.,

суддів - Гудима Л. Я., Ільчишин Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 07 травня 2021 року у справі № 140/1935/21 (головуючий суддя Каленюк Ж.В., м. Луцьк) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В :

19 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення від 09 лютого 2021 року №917-404/с-02/8-0300/21 про відмову у зарахуванні до спеціального пільгового та страхового стажу періоду роботи з 01 березня 2020 року по 31 грудня 2020 року у Державному підприємстві ,,Передпускова дирекція шахти №10 ,,Нововолинська (далі - ДП ,,Передпускова дирекція шахти №10 ,,Нововолинська); зобов`язати зарахувати до спеціального пільгового та страхового стажу вказаний період роботи.

Рішенням від 07 травня 2021 року Волинського окружного адміністративного суду у задоволенні позову відмовив.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що така постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що відповідач не виконав вимог щодо належного обліку та накопичення відомостей про його страховий (пільговий) стаж, які він самостійно та необгрунтовано підводить під неподану ним заяву про перерахунок пенсії, на що не звернув належної уваги суд першої інстанції. Зазначає, що суд не звернув уваги на те, що саме питання перерахунку пенсії взагалі не ставилося ним ні у заяві до відповідача ні у позовній заяві.

З огляду на викладене, позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Відповідач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

На підставі пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції встановив та підтверджується матеріалами справи, що позивач з 24 серпня 2015 року отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України ,,Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Після призначення пенсії позивач продовжує працювати у ДП ..Передпускова дирекція шахти №10 ,,Нововолинська.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2020 року у справі №140/1842/20 задоволено частково позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ у Волинській області, зокрема, зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області зарахувати позивачу до спеціального (пільгового) страхового стажу за Списком №1 період роботи у ДП ,,Передпускова дирекція шахти №10 ,,Нововолинська з 01 червня 2019 року по 31 грудня 2019 року, а постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 серпня 2020 року у цій справі ГУ ПФУ у Волинській області також зобов`язано провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 8 Закону України ,,Про підвищення престижності шахтарської праці з 23 січня 2020 року (а.с. 46-53).

21 січня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про зарахування йому до пільгового спеціального та страхового стажу за Списком №1 період його роботи з 01 березня 2020 року по 30 грудня 2020 року. Така заява обґрунтована тим, що згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) стаж роботи за період з 01 березня 2020 року по 31 грудня 2020 року йому не зараховано до пільгового та страхового стажу, що вплине у майбутньому на проведення перерахунку його пенсії як працюючого пенсіонера після спливу 24 місяців роботи. Як видно зі змісту заяви (а.с. 15), позивач також надав копію довідки ДП ,,Передпускова дирекція шахти №10 ,,Нововолинська від 14 грудня 2020 року №7.3.1/747 про суми нарахованої заробітної плати та нарахованого єдиного соціального внеску за період з січня 2020 року по листопад 2020 року включно (а.с. 9).

Листом від 09 лютого 2021 року №917-404/с-02/8-0300/21 ГУ ПФУ у Волинській області роз`яснило ОСОБА_1 , що до пільгового стажу за Списком №1 можливо зарахувати періоди пільгової роботи на підставі уточнюючих довідок та лише за умови підтвердження факту сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України. Також тут зазначається, що на підставі заяви позивача від 21 липня 2020 року проведено перерахунок його пенсії з 01 серпня 2020 року з урахуванням страхового стажу, набутого після попереднього перерахунку та зараховано період роботи по 31 грудня 2019 року включно. Проведення наступного перерахунку пенсії позивача відповідно до норм абзацу третього частини четвертої статті 42 Закону України ,,Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням періодів страхового стажу, набутих після останнього перерахунку, можливе не раніше ніж через два роки після попереднього перерахунку, тобто після 01 липня 2022 року (а.с. 16).

Не погодившись із вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що зарахування страхових внесків - динамічний процес, що залежить від фактичної їх сплати страхувальником та зарахування органом, що контролює їх сплату, а тому немає підстав вважати, що на час вирішення питання про перерахунок пенсії позивачу у майбутньому (у липні 2022 року чи за інших умов) в системі персоніфікованого обліку будуть відсутні відомості про сплату страхових внесків за період роботи позивача з 01 березня 2020 року по 31 грудня 2020 року.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів апеляційного суду, відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального права та є вірними.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 24 Закону України ,,Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно із ч. 2 ст. 24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 24 Закону №1058-IV, періоди роботи після призначення пенсії зараховуються до страхового стажу на загальних підставах. Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року (абзац десятий частини третьої статті 24 Закону №1058-IV).

Статтею 1 Закону №1058-IV встановлено, що страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

За змістом частин 1, 10, 12 статті 20 Закону України ,,Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відтак, суд першої інстанції слушно зауважив, що несвоєчасна сплата або несплата страхованих внесків не може бути підставою для відмови у зарахуванні відповідного періоду трудової діяльності до страхового стажу, необхідного для призначення та обрахунку пенсії в належному розмірі.

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 21 Закону №1058-IV, персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 22 Закону №1058-IV відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку, використовуються виконавчими органами Пенсійного фонду для: підтвердження участі застрахованої особи в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; обчислення страхових внесків; визначення права застрахованої особи або членів її сім`ї на отримання пенсійних виплат згідно з цим Законом; визначення розміру, перерахунку та індексації пенсійних виплат, передбачених цим Законом; надання застрахованій особі на її вимогу або у випадках, передбачених цим Законом та Законом України ,,Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування; надання страховим організаціям, що здійснюють страхування довічних пенсій; надання аудитору, який відповідно до цього Закону здійснює аудит Накопичувального фонду; обміну інформацією з централізованим банком даних з проблем інвалідності.

Таким чином, в разі прийняття відповідачем відповідного рішення з використанням даних системи персоніфікованого обліку (зокрема щодо перерахунку пенсії) позивач вправі його оскаржити в установленому порядку.

Відповідач ще не ухвалював рішення з використанням даних системи персоніфікованого обліку, зокрема і щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії за вислугу років з урахуванням спірного спеціального пільгового та страхового стажу, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних.

Зазначене відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.01.2021, якою залишено без змін рішення Верховного Суду від 14.09.2020 у зразковій справі № 560/2120/20.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції були належні правові та фактичні підстави для висновку про безпідставність позову.

Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Інші, зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись статтями 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 07 травня 2021 року у справі № 140/1935/21 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді Л. Я. Гудим
Н. В. Ільчишин
Повне судове рішення складено 12.10.2021.