Справа № 640/5950/21
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2021-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2021 року м. Київ № 640/5950/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Балась Т.П., за участю секретаря судового засідання Кузьмич М.Б.,

представника позивача: Антіпов Є.В.,

представника відповідача: Бугаєнко С.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Рибоптторг»
доГоловного управління ДПС у м. Києві
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Рибоптторг» (далі - позивач) з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі - відповідач), у якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві № 4 від 23.11.2020 (Форма «В4») про зменшення ТОВ «Рибоптторг» () розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 4 833 417 грн. та № 4 від 23.11.2020 (Форма «Р») про збільшення товариству розміру грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 460 грн., з них за основним платежем - 368 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 90 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що копія наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та повідомлення про проведення перевірки не направлялися контролюючим органом на адресу позивача, що унеможливило надання ним усіх необхідних первинних документів, що підтверджують законність декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, а тому висновок відповідача про порушення Товариством Податкового кодексу України не відповідає дійсності.

Відповідач проти позову заперечив, зазначивши, що оскаржувані рішення узгоджується з вимогами податкового законодавства, оскільки позивачем всупереч пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України не було надано контролюючому органу для перевірки первинних документів. Відтак, висновки акта документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Рибоптторг» відповідають дійсним обставинам справи, а спірні податкові повідомлення-рішення є законними та обґрунтованими.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що твердження відповідача про ненадання документів для проведення перевірки є безпідставними з огляду на визнання відповідачем факту неотримання ТОВ «Рибоптторг» повідомлення та наказу про проведення невиїзної перевірки, а отже відсутності можливості передбачити необхідність їх надання контролюючому органу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.03.2021 відкрито загальне позовне провадження у справі № 640/5950/21 та призначено підготовче засідання у справі.

Протокольною ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.08.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Протокольною ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.10.2021 замінено відповідача - Головне управління ДПС у м. Києві () на його правонаступника - на територіальний орган ДПС, утворений як її відокремлений підрозділ, Головне управління ДПС у м. Києві ().

У судовому засіданні 06.10.2021 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Заслухавши учасників справи, розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Рибоптторг» як юридична особа зареєстроване 09.01.2003 (номер запису: 1 000341), що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (том 1 а.с.67-68).

Основний вид діяльності: 46.38 Оптова торгівля іншими продуктами харчування, у тому числі рибою, ракоподібними та молюсками.

Наказом начальника Головного управління ДПС у м. Києві від 15.10.2020 № 7364 призначено проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Рибоптторг» (код 3231173) з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість за серпень 2020 року, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах за грудень 2019 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень 2020 року з 22.10.2020 по дату звершення перевірки тривалістю п`ять робочих днів.

У період з 22.10.2020 по 28.10.2020 Головним управлінням ДПС у м. Києві було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Рибоптторг» з питань законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн. за серпень 2020 року.

Результати перевірки оформлені актом від 04.11.2020 № 243/26-15-07-04-05/32311773 (том 1 а.с. 20-37).

В акті перевірки стверджується про порушення ТОВ «Рибоптторг» п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого:

- занижено податок на додану вартість на загальну суму 368,00 грн., в т.ч. по періодах: серпень 2020 року - 368,00 грн.;

- завищено від`ємне значення різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту в періоді, що перевірявся, на загальну суму 4 833 417,00 грн., у тому числі за серпень 2020 року на загальну суму 4 833 417,00 грн.

На підставі висновків акта перевірки, Головним управлінням ДПС у м. Києві прийняті наступні рішення:

- податкове повідомлення-рішення від 23.11.2020 № 4, яким ТОВ «Рибоптторг» зменшено суму від`ємного значення, що нараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за серпень 2020 року на суму 4 833 417,00 грн. (том 1 а.с.16-17);

- податкове повідомлення-рішення від 23.11.2020 № 4, яким ТОВ «Рибоптторг» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 368,00 грн. та накладено штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 92,00 грн. (том 1 а.с.18-19).

Вважаючи, що вказані податкові повідомлення-рішення, прийнято з порушенням вимог чинного законодавства позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Згідно з положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України (далі - ПК України) документальна позапланова перевірка здійснюється, якщо за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язків письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються можливі порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Тобто, передумовою для призначення контролюючим органом документальної позапланової перевірки на підставі наведеної норми є надсилання належним чином оформленого письмового запиту на адресу платника податку та ненадання останнім відповіді на нього у встановлений строк.

За правилами п. 78.4 ст. 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Згідно з п. 79.1 ст. 79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених ст.ст. 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст.75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

За положеннями п. 79.2 ст. 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Отже, документальна позапланова невиїзна перевірка платника податків проводиться виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, а право на проведення такої перевірки надається лише за умови повідомлення платника податку про таку перевірку та вручення копії наказу про проведення перевірки у спосіб, визначений законом, до її початку.

Згідно з пунктом 42.2 статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

За змістом абзацу шостого пункту 42.4 статті 42 Податкового кодексу України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Як підтверджується матеріалами справи, на думку податкового органу сам факт направлення 21.10.2020 відповідного наказу з рекомендованим повідомленням про вручення на адресу позивача надає йому підстави для початку проведення контрольного заходу, а присутність платника податків, в силу положень пункту 79.3 статті 79 ПК України, під час проведення невиїзної перевірки не є обов`язковою.

Між тим, суд зазначає, що визначений пунктом 42.2 статті 42 ПК України спосіб вручення наказу та повідомлення щодо проведення контрольного заходу надає відповідачу можливість обирати альтернативні шляхи направлення документів платнику податків, а саме: або засобами електронного зв`язку, або шляхом вручення особисто платнику чи його представнику, або засобами поштового зв`язку.

При цьому у разі обрання податковим органом останнього способу надіслання поштової кореспонденції та якщо поштова служба не може вручити платнику податків відповідного документа такий відповідно до абзацу 6 пункту 42.4 статті 42 ПК України вважається врученим у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Отже, платник податків вважається також ознайомленим із наміром про проведення перевірки у разі неможливості вручення йому відповідних документів після проставлення поштовим органом відповідної відмітки.

При цьому суд звертає увагу на те, що зазначені вище положення податкового законодавства не дають підстави вважати, що законодавець ототожнює такі поняття як «вручення» та «надіслання» наказу в розумінні належного повідомлення про проведення перевірки.

Суд звертає увагу на те, що невиїзна перевірка проводиться не за місцезнаходженням платника податків, і завчасне (до початку перевірки) повідомлення його про час та місце проведення перевірки є гарантією його права на об`єктивну, повну та всебічну перевірку дотримання ним податкової дисципліни, включаючи можливість надання платником податків наявних у нього документів для підтвердження показників податкового обліку.

Так, вимога, яку Податковий кодекс України ставить до контролюючого органу, щодо необхідності пересвідчитись чи вручено платнику податків у визначений законодавством спосіб копію наказу про проведення невиїзної документальної перевірки, кореспондує з чітко зазначеними у статті 17 ПК України правами платника податків, а саме:

- право бути присутнім під час проведення перевірок;

- право подавати письмові звернення щодо проведення замість документальної невиїзної перевірки-документальну виїзну.

Подібні правові висновки вже було зроблено Верховним Судом при ухваленні постанови від 06.08.2019 у справі №520/8681/18.

При цьому суд звертає увагу на те, що Верховний Суд України у постанові від 25.01.2015 у справі 21-425а14 зробив правовий висновок відповідно до якого, з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог пункту 79.2 статті 79 ПК призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

З урахуванням наведеного, податковий орган зобов`язаний був пересвідчитись відповідно до вимог пункту 79.2 статті 79 ПК України про вручення платнику податків відповідного наказу про початок проведення перевірки щодо нього. Адже, відповідно до абзацу 2 пункту 79.2 статті 79 ПК України тільки виконання цих умов надає право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Як убачається з матеріалів справи, наказ від 15.10.2020 № 7364 було направлено ТОВ «Рибоптторг» засобами поштового зв`язку 21.10.2020 з рекомендованим листом з поштовим ідентифікатором 773 за податковою адресою: 01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, будинок 26, офіс 1 (том 2 а.с.26).

Вказаний лист повернуто відправнику - Головному управлінню ДПС у м. Києві з відміткою поштової служби від 22.10.2020 про неможливість вручення у зв`язку з «відсутністю організації». За твердженням відповідача, вказаний лист було повернуто до Головного управління ДПС у м. Києві 23.11.2020, коли термін проведення перевірки вже закінчився.

В ході судового процесу відповідачем, не доведено, що до початку проведення контрольного заходу, а саме 22.10.2020, у нього була наявна інформація про вручення у порядку, визначеному статтею 42 ПК України, копії наказу про проведення контрольного заходу, адже в матеріалах справи відсутні документи, які б засвідчили факт отримання відповідного наказу платником податків, або надходження від пошти відповідного повідомлення про вручення із зазначенням причини невручення поштового конверта, в якому знаходився наказ, чи інші належні докази саме до початку проведення відповідної перевірки, з приводу правомірності якої виник спір, як того вимагає імперативна норма пункту 79.2 статті 79 ПК України.

Таким чином, проведена відповідачем перевірка у період з 22.10.2020 по 28.10.2020 відбулась без перевірки відповідачем обставин повідомлення позивача про її проведення та отримання ним копії наказу у порушення вимог п. 79.2 ст. 79 ПК України як законодавчо закріпленої передумови проведення позапланової невиїзної перевірки.

Відповідно до пункту 86.1 статті 86 ПК України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

В акті перевірки зазначаються як факти заниження, так і факти завищення податкових зобов`язань платника (пункт 86.10 статті 86 ПК України).

У свою чергу, положеннями пункту 86.8 статті 86 ПК України передбачено, що податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що здійснення перевірки є необхідною передумовою для винесення податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами, тому за відсутності проведеної перевірки як юридичного факту у контролюючого органу відсутня компетенція на винесення податкового повідомлення-рішення.

Така компетенція не виникає в силу самого лише факту вчинення платником податків податкового правопорушення. Для визначення контролюючим органом грошових зобов`язань платникові податків шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення в зв`язку допущеними таким платником порушеннями необхідно дотриматися певних умов, а саме - спочатку провести податкову перевірку.

Отже, нормами ПК України, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. Невиконання цих вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Аналогічна правова позиція висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема, у постановах від 16.02.2016 у справі № 826/12651/14), від 27.01.2015 у справі № 21-425а14 та у постанові Верховного Суду від 17.03.2018 у справі № 1570/7146/12.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що дії контролюючого органу щодо проведення позапланової невиїзної податкової перевірки позивача є протиправними, оскільки не було додержано вимог законодавства про обов`язкове своєчасне надіслання або вручення платнику податків копії наказу про проведення перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце її проведення, а отже, рішення контролюючого органу, прийняті за результатами такої перевірки, є протиправними.

Покликання відповідача на положення пункту 85.2 статті 85 ПК України суд до уваги не бере, оскільки обов`язок надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки, виникає у платника податків тільки у разі виконання податковим органом вимог податкового законодавства щодо повідомлення платника про проведення такої перевірки.

У постанові від 22.09.2020 у справі №520/8836/18 Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справи щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду виходив з того, що оскаржуючи наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

У цій постанові Верховний Суд зробив правовий висновок, згідно з яким невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної позапланової перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених ч. 2 ст. 74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом.

За таких обставин, податкові повідомлення-рішення № 4 від 23.11.2020 № 4 від 23.11.2020, прийняті за наслідками перевірки та на підставі акта перевірки, який є недопустимим доказом, не можуть вважатися правомірними та підлягають скасуванню.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виконання цих вимог відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду належних і достатніх доказів, які спростовували б твердження позивача, а відтак не довів правомірності свого рішення.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є обґрунтованими та підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення з адміністративним позовом до суду було сплачено судовий збір в розмірі 22 700,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 123 від 03.03.2021 (том 1 а.с. 14).

Сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню йому у повному обсязі за рахунок відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Рибоптторг» задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві № 4 від 23.11.2020 № 4 від 23.11.2020.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рибоптторг» (ідентифікаційний код 32311773, зареєстроване місцезнаходження: 87518, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Громової, будинок 69) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (ідентифікаційний код 44116011, зареєстроване місцезнаходження 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) судовий збір у розмірі 22 700 (двадцять дві тисячі сімсот) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано - 13.10.2021.

Суддя Т.П. Балась