Справа № 308/11620/17
Суддя: Бенца К. К.
Дата ухвалення: 2021-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Бенца К.К.,

при секретарі Курбатова Д.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Ужгород, адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення №3011/30500/17 від 08.11.2017 року в справі про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із адміністративним позовом до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення №3011/30500/17 від 08.11.2017 року в справі про порушення митних правил.

Мотивуючи позовні вимоги вказує на те, що постановою в справі про порушення митних правил №3011/30500/17 від 08.11.2017 року, винесеною в.о.заступника начальника Закарпатської митниці ДФС Уретій С.В. позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч.3 ст. 470 МК України з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 8500,00 гривень. Вважаючи вказану постанову безпідставною та незаконною, вказує на те, що 09.09.17 р. біля 00 год. 30 хв. через митний пост «Тиса» ОСОБА_1 заїхала з Угорщини на територію України в якості пасажира легкового автомобіля. Під час здійснення митних формальностей внаслідок спрацювання АСАУР було встановлено, що відносно неї наявне орієнтування Закарпатської митниці ДФС щодо відсутності інформації про вивезення за межі митної території України транспортного засобу - легкового автомобіля марки «SKODA» моделі «ОСТАVІА» реєстраційний номер Республіки Чехія НОМЕР_1 .

За перевіркою митників з використанням баз даних АСМО «Інспектор» та ЕАІС ДФС України було встановлено, що 26.10.16 р. на митному пості «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС на її ім`я було оформлено ввезення вищезазначеного автомобіля, який станом на 09.09.17 р. не було вивезено за межі України. Державним інспектором був складений протокол про порушення митних правил №3011/30500/17 від 09.09.2017 року відносно неї за ч.3 ст. 470 МК України, а саме за перевищення встановленого ст.95 МК України строку доставки транспортного засобу більше ніж на десять діб та як наслідок в.о.заступника начальника Закарпатської митниці ДФС була винесена постанова, якою її притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч.3 ст. 470 МК України з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 8500,00 гривень.

Позивач з винесенням постанови не згодна, вважає постанову №3011/30500/17 від 08.11.2017 року такою, що винесена із порушенням чинного законодавства та такою, що не відповідає дійсним обставинам справи, вказує на те, що відсутні були підстави для запровадження протоколу про порушення митних правил, який в подальшому став підставою для винесення вищевказаної постанови. Позивач вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення та немає ознак порушення митних правил передбачених ч.3 ст.470 МК України.

Зазначила, що до легкового автомобіля марки «SKODA» моделі «ОСТАVІА» реєстраційний номер Республіки Чехія НОМЕР_1 не має жодного відношення, не ввозила вказаний автомобіль на територію України, ніколи не була ні власником, ні користувачем вказаного автомобіля, документи для оформлення не подавала. Вважає, що вказані докази є недостатніми для доказу її вини у вчинені порушень митного законодавства. Один лиш той факт, що за нею зареєстровано ввезення автомобіля, не є доказом вчинення нею адміністративного правопорушення. Окрім того, станом на 26 жовтня 2016 р. вона не мала водійського посвідчення на керування транспортним засобом, тобто не сиділа за кермом автомобіля. Заперечила факт ввезення нею транспортного засобу, вказала на те , що 26.10.2021 року не перетинала кордон Словацької Республіки, не перебувала за межами України, а відтак не могла ввезти автомобіль.

Позивач вказує на те, що її притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення з порушенням строків визначених ст.38 КУпАП. Згідно Протоколу та Постанови дані про ввезення на її ім`я 26.10.16 р. автомобіля містяться в базі відповідача «АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України. Крайній строк вивезення автомобілю за межі України на підставі ст. 95 МКУ - 04.11.16 р. Протокол про порушення митних правил складено 09.09.17 р. - зі спливом 10 місяців. 08.11.17р. притягнута до адміністративної відповідальності - зі спливом 12 місяців з дня оформлення ввезення автомобіля на її ім`я .

З посиланням на викладене, просить суд задовольнити позовні вимоги та скасувати постанову в справі про порушення митних правил №3011/30500/17 від 08.11.2017 року.

В ході розгляду справи від представника позивача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи письмових доказів по справі , а саме : заяви про злочин поданої ОСОБА_1 , висновку по заяві ОСОБА_1 від 16.12.2017 року затвердженого начальником Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, довідки начальника Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області від 18.12.2017 року №39001/106/25/1-2017, довідки начальника ТСЦ 2141 від 27.09.2017 року №31/7/1-1235, фотокопії паспорту ОСОБА_1 .

Представник позивача Сковородько І.Ф. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав та мотивів викладених у позові. Надала пояснення аналогічні викладеним у позові. Зокрема просила врахувати той факт, що на момент вчинення порушення митних правил позивач не мала водійських прав, не перебувала у вищезазначеному автомобілі, не була на кордоні, що стверджується фотокопіями її паспорту. Вказала на те, що відсутні докази того , що ОСОБА_1 була власником чи користувачем даного автомобіля.

Зазначила, що станом на 18.11.2016 року було наявне орієнтування Закарпатської митниці ДФС відносно ОСОБА_1 щодо відсутності інформації про вивезення автомобіля за межі України . Просила суд закрити справу про порушення митних правил у зв`язку із пропуском строку притягнення до адміністративної відповідальності. Вказала на те, що позивач написала заяву під диктовку працівників митниці. Зауважила, що у паспорті ОСОБА_1 відсутня відмітка про перетин кордону.

В наступне судове засідання після оголошеної перерви не з`явилася, надіслала на адресу суду клопотання про приєдання до матеріалів справи в якості письмових доказів оригінал Довідки Державної прикордонної служби від 03.01.2020 року №184/О-19115, якою підтверджується, що ОСОБА_1 неодноразово перетинала державний кордон України. Просить розглянути справу без участі позивача та представника позивача, позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог. Постанову Закарпатської митниці ДФС про накладення адміністративного стягнення в справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 підтримує, просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Вказав на те, що в базу даних «Аркан» вносяться відомості шляхом сканування паспорту і прикордонна служба надала відомості про перетин державного кордону. Просив відмовити в задоводовенні позову з підстав та мотивів викладених у відзиві на адміністративний позов.

Як вбачається із відзиву на адміністративний позов, ОСОБА_1 26.10.2016 року ввезла на митну територію України автомобіль марки «SKODA», моделі «OCTAVIA», номер кузова : НОМЕР_2 , державний реєстраційний номерний знак Чехії - НОМЕР_1 в митному режимі транзит і повинна була його вивезти з митної території України у визначений законодавством термін, тобто в термін до 05.11.2016 року включно, але не зробила цього і тим самим перевищила граничний термін транзиту більше ніж на десять діб. Документів підтверджуючих неможливість вивезення вказаного транспортного засобу у визначені законодавством строки, ОСОБА_1 надано не було.

Належних та достатніх доказів того, що автомобіль марки «SKODA», моделі «OCTAVIA», номер кузова : НОМЕР_2 , державний реєстраційний номерний знак Чехії - НОМЕР_1 , не був вивезений з митної території України у визначений термін через обставини непереборної сили, чи інші обставини, які б унеможливлювали його вчасну доставку до найближчого митного органу (органу доходів і зборів) громадянином України ОСОБА_1 надані не були ні під час складання протоколу про порушення митних правил №3011/30500/17, а ні в ході провадження у даній справі про ПМП.

Інших доводів, які б аргументували відсутність в діях громадянина України ОСОБА_1 ознак правопорушення передбаченого ч.3 ст.470 МК України в процесі провадження та розгляду справи - Закарпатській митниці ДФС також надані не були.

Вказують на те, що гр. ОСОБА_1 до митного органу з відповідною письмовою заявою щодо продовження терміну транзиту (терміну доставки т/з до найближчого митного органу (органу доходів і зборів) - не зверталася. Дії ОСОБА_1 щодо залишення вказаного автомобіля на території України без надання митниці будь яких підтверджуючих документів про неможливість його вивезення, почались з невиконання обов`язку дотримання строків транзиту та продовжувались безперервно, шляхом невиконання цього обов`язку.

Зазначили, що фактично автомобіль марки «SKODA», моделі «OCTAVIA», номер кузова : НОМЕР_2 , державний реєстраційний номерний знак Чехії - НОМЕР_1 , позивачем з митної території України не вивезений, отже її протиправне невиконання взятого на себе зобов`язання про "транзит", продовжується до цього часу.

Просять врахувати судову практику в аналогічних справах про порушення митних правил, запроваджених за ч.3 ст. 470 МК України, зокрема, ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.08.2016 року №876/12209/15, від 25.08.2016 року №876/5470/16, від 15.02.2017 року №876/9821/16, від 29.03.2017 року №876/7609/16, від 26.04.2017 року №876/227/17, постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2017 року №876/9560/17 від 01.11.2017 року №876/12209/17.

В наступне судове засідання після оголошеної перерви представник відповідача не з`явився , про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. На адресу суду від представника відповідача надійшла заява у якій він просить розглянути справу без участі представника відповідача та відмовити у задоволенні позову у повному обсязі з підстав викладених у відзиві на позов.

Слід зазначити, що на виконання Постанови КМУ "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11.03.2020 № 211, якою запроваджено карантин, заборонено пасажирські перевезення та встановлено обмеження кількості учасників масових заходів; Указу Президента України від 13.03.2020 № 87/2020, яким уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року "Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2"; Рішення Вищої ради правосуддя від 26.03.2020 № 880/0/15-20 "Про доступ до правосуддя в умовах пандемії гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", у зв`язку із карантинними заходами, суд відкладав розгляд справи на іншу дату із повідомленням учасників справи про дату і час судового засідання додатково.

Зважаючи на надмірне навантаження на суддю , враховуючи процесуальну поведінку сторін, з огляду на запровадження карантину в країні , на виконання Постанови КМУ "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11.03.2020 № 211, якою запроваджено карантин, заборонено пасажирські перевезення та встановлено обмеження кількості учасників масових заходів; Указу Президента України від 13.03.2020 № 87/2020, яким уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року "Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2"; Рішення Вищої ради правосуддя від 26.03.2020 № 880/0/15-20 "Про доступ до правосуддя в умовах пандемії гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", у зв`язку із карантинними заходами розгляд справи неодноразово відкладався.

Заслухавши вступне слово представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи принципи рівності сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 9, ч. 2 ст. 77 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що 26.10.2016 року через митний пост «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_1 було ввезено легковий автомобіль марки «SKODA», моделі «OCTAVIA», номер кузова : НОМЕР_2 , державний реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_1 та станом на 09.09.2017 року транспортний засіб не вивезено за межі митної території України. ( дані викладені у протоколі про порушення митних правил)

Відповідно до інформації в базі даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України, даний транспортний засіб слідував з метою транзиту на митну територію України, відповідно до ч.1 ст.381 Закону України від 13.03.2012 року №4495-VI.

В своєму поясненні від 09.09.2017 року ОСОБА_1 не визнала факт ввезення нею на митну територію України транспортного засобу марки «SKODA», моделі «OCTAVIA», номер кузова : НОМЕР_2 , державний реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_1 , та пояснила, що їхала в зазначеному транспортному засобі в якості пасажира.

За вказаних обставин державним інспектором відділу митного оформлення №4 м/п «Тиса» Закарпатської митниці ДФС Калинич С.І. відносно ОСОБА_1 було запроваджено протокол №3011/30500/17 від 09.09.2017 року про порушення митних правил за ознаками ч.3 ст. 470 МК України, а саме за ч.3 ст. 470 МК України, а саме за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари, транспортні засоби більше ніж на десять діб.

Судом встановлено, що постановою №3011/30500/17 від 08.11.2017 року винесеною в.о.заступника начальника Закарпатської митниці ДФС Уретій С.В. за наслідками розгляду протоколу №3011/30500/17 про порушення митних правил від 09.09.2017 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч.3 ст. 470 МК України з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500 ,00 гривень, а саме за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортного засобу , що перебував під митним контролем більше ніж на десять діб.

Не погодившись з даною постановою митного органу, ОСОБА_1 звернулася в суд з даним позовом.

Стверджуючи, що вказана постанова є безпідставною та протиправною, позивач вказує на те, що рішення про накладення адміністративного стягнення прийнято за межами строків, встановлених законом, а саме ст. 38 КУпАП. Обставини ввезення на територію України транспортного засобу є зовсім інші, ніж ті, що описані в оскаржуваній постанові, та не містять складу адміністративного правопорушення.

Позивач зазначила, що станом на 26 жовтня 2016 р. не мала водійського посвідчення на керування транспортним засобом, не переміщала автомобіль через митний кордон і не давала нікому згоду на таке переміщення, ніколи не була власником, користувачем вказаного автомобіля, він не знаходився у її розпорядженні. Також зазначила, що невідомі їй особи шляхом обману оформили на неї даний автомобіль про що нею заявлено до правоохоронних органів.

Як вбачається із висновку по заяві ОСОБА_1 від 16.12.2017 року затвердженого начальником Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, довідки начальника Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області від 18.12.2017 року №39001/106/25/1-2017, матеріали справи направлені до СВ Ужгородського ВП для приєднання їх до ЄРДР0003531 від 15.12.2017 р.

За встановлених обставин, суд, виходить із наступного.

Стаття 470 МК України передбачає відповідальність за порушення строків доставки товарів, транспортних засобів, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів.

Частиною третьою даної статті передбачено, що перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із частиною першою статті 90 МК України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до частин першої, другої статті 92 МК України, митний режим транзиту може бути застосований як до товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що безпосередньо ввозяться на митну територію України, так і до таких, що перебувають на митній території України. У митний режим транзиту можуть бути поміщені товари, транспортні засоби комерційного призначення незалежно від їх митного статусу.

Статтею 95 МК України встановлено строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Позивач в позові та в судовому засіданні зазначила, що автомобіль марки «SKODA», моделі «OCTAVIA», номер кузова : НОМЕР_2 , державний реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_1 , не придбавала , через кордон не перевозила, в митний режим транзит не поміщала.

Відповідно до п.п 3.1 п.3 розділу IV Наказу Державної митної служби України від 17.11.2005 року № 1118 «Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України» зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 листопада 2005 року № 1428/11708 (далі - Правила), у разі ввезення громадянином-нерезидентом з метою транзиту на митну територію України ТЗ, зареєстрованого у відповідному реєстраційному органі іноземної держави, або ввезення з цією самою метою громадянином-резидентом ТЗ, зареєстрованого постійно в цьому органі та який йому належить, що підтверджується відповідним документом про право власності на такий транспортний засіб та реєстраційним документом, декларування такого ТЗ здійснюється в усній формі.

При цьому, відповідно до пункту 2.1 Правил контроль за виконанням зобов`язання про транзит здійснюється митним органом, яким проводилося митне оформлення ТЗ при ввезенні його на митну територію України.

Відповідач встановив той факт, що позивачка перетнула державний кордон України в режимі «транзит» вказаним вище автомобілем на підставі бази даних ЄАІС ДФС та відомчої підсистеми Держмитслужби України системи «Аркан».

Слід зазначити, що поміщення транспортного засобу в режим «транзит» здійснюється особою, яка його ввозить, на підставі документів про право власності на такий транспортний засіб та реєстраційних документів.

Водночас, при складанні протоколу відповідач не з`ясував ту обставину чи є ОСОБА_1 власником автомобіля марки «SKODA», моделі «OCTAVIA», номер кузова : НОМЕР_2 , державний реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_1 .

При цьому, для цілей з`ясування цієї обставини Правила містять перелік документів, що підтверджують право власності на транспортний засіб:

а) придбані (отримані) у громадян чи підприємств - засвідчені нотаріально в країні придбання або в консульських установах чи в посольствах України договори купівлі-продажу, міни чи дарування тощо;

б) придбані в підприємств - оформлені на відповідних бланках і завірені печатками цих осіб чи інших організацій та установ оригінали рахунків, чеків, рахунків-фактур, інвойсів, інших документів. У цих документах, крім чеків, згідно з формою відповідного бланка повинні бути зазначені дата продажу, номери шасі (рами), кузова (або ідентифікаційний номер), двигуна ТЗ, його модель і рік виготовлення, а також прізвище, ім`я, по батькові особи, якій продано ТЗ;

в) технічні паспорти, технічні талони, сервісні книжки, реєстраційні свідоцтва та інші документи на ТЗ, видані вповноваженими органами країни придбання, із зазначенням власника ТЗ або відміткою про зняття ТЗ з обліку.

При цьому, якщо власником автомобіля марки «SKODA», моделі «OCTAVIA», номер кузова : НОМЕР_2 , державний реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_1 , є інша особа, то цю обставину відповідач, як орган, який контролює виконання зобов`язання про транзит, мав з`ясувати при складенні протоколу про порушення митних правил.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2021 року по справі № 308/7867/17.

Так, згідно з пунктом 14 Розділу І «Загальні положення» Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених Наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 №1118, митні органи для звітності ведуть облік ТЗ, що переміщуються через митний кордон України і належать громадянам, із застосуванням Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби (далі - ЄАІС), яка створюється з метою забезпечення реалізації державної політики у митній справі, серед основних завдань якої є збирання, оброблення, створення, накопичення, аналіз, передавання та зберігання інформації у сфері митної справи, а також контроль за переміщенням вантажів, що перебувають під митним контролем, як через митний кордон України, так і в її межах.

Відповідно до Єдиної Автоматизованої Інформаційної Системи Держмитслужби та автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» було встановлено, що громадянкою України ОСОБА_1 26.10.2016 на митну територію України через митний пост «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС був ввезений легковий автомобіль марки «SKODA», моделі «OCTAVIA», номер кузова : НОМЕР_2 , державний реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_1 , в митному режимі «Транзит». Станом на 09.09.2017 року легковий автомобіль марки «SKODA», моделі «OCTAVIA», номер кузова : НОМЕР_2 , державний реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_1 , з митної території України вивезеним не значиться.

Будь-яких інших документів на підтвердження ввезення позивачем зазначеного транспортного засобу сторонами не подано.

Аналізуючи вимоги статті 489 МК України, щодо з`ясування обставин кожної справи та вирішення її з дотриманням вимог закону, а також приписів частини 1 статті 466 МК України, щодо застосування адміністративного стягнення за порушення митних правил не інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України, вимог пунктів 2 та 3 частини 1 статті 531 МК України, щодо підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, суд приходить до висновку, що відповідачем оскаржувана постанова в справі про порушення митних правил винесена без дотримання законодавчих приписів та без врахування обставин у справі, не перевірено факт ввезення саме позивачем спірного автомобіля на митну територію України, а тому на думку суду наявні підстави для скасування постанови в справі про порушення митних правил №3011/30500/17 від 08.11.2017 року.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2019 року по справі №857/8661/19.

При вирішенні питання щодо дотримання відповідачем встановлених статтею 467 МК України строків накладення адміністративного стягнення, суд зазначає наступне.

Згідно із частиною 1 статті 467 Митного кодексу України ( в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) Якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Триваючими адміністративними проступками є проступки, пов`язані з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою (наприклад, проживання без паспорта, самовільне будівництво будинків або споруд тощо), припиняються або виконанням регламентованих обов`язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. Дуже часто ці правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності. Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків.

Слід зазначити, що у розглядуваній ситуації, дата 26.10.2016 року є днем початку вчинення адміністративного правопорушення, шляхом протиправної бездіяльності позивача щодо не доставки ТЗ до органу доходів і зборів. При цьому, з врахуванням того, що вказана бездіяльність позивача продовжувалась і надалі, тому таке порушення є триваючим. Після 26.10.2016 року порушення не припинилось, а продовжувало існувати.

За таких фактичних обставин справи, суд керується приписами ч.1 ст.467 МК України про те, що адміністративне стягнення за вчинення триваючого порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цього порушення.

Слід зазначити, що з листа Прикордонної служби України від 03.01.2020 року № 184/О-19115 вбачається, що за період з 26.10.2016 р. по 09.09.2017 р., позивач ОСОБА_2 перетинала кордон України неодноразово, зокрема 29.10.2016 року, 31.12.2016 року, 10.03.2017 року та 25.08.2017 року, індивідуальним ТЗ в напрямку в`їзд-виїзд.

При цьому, слід зазначити, що інформація про термін вивезення розглядуваного автомобіля марки «SKODA», моделі «OCTAVIA», номер кузова : НОМЕР_2 , державний реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_1 , в строк до 05.11.2016 року існувала в інформаційній системі АСМО "Інспектор 2006".

Крім того, в системі АСМО Інспектор було наявне орієнтування Закарпатської митниці від 18.11.2016 року №07-70-63/45-5179 щодо позивача через відсутність інформації про вивезення за межі митної території України автомобіля «SKODA», моделі «OCTAVIA», номер кузова : НОМЕР_2 , державний реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_1 . Із цього часу орган доходів і зборів мав шість місяців для вирішення питання щодо накладення відповідного аміністративного стягнення.

Однак, жодних дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності протягом шести місяців, як після 05.11.2016 року (кінцевий строк вивезення), видачі орієнтування 18.11.2016 року так і після перетину 31.12.2016 року, 10.03.2017 року та 25.08.2017 року позивачем кордону України, службовими особами Закарпатської митниці ДФС вчинено не було.

Таким чином, вказане вище порушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.470 МК України, було виявлено не пізніше ніж 18.11.2016 року, з часу внесення до системи АСМО орієнтування Закарпатської митниці від 18.11.2016 року №07-70-63/45-5179 щодо позивача через відсутність інформації про вивезення за межі митної території України автомобіля «SKODA», моделі «OCTAVIA», номер кузова : НОМЕР_2 , державний реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_1 . Із цього часу орган доходів і зборів мав шість місяців для вирішення питання щодо накладення відповідного адміністративного стягнення.

Таким чином, є безпідставними твердження відповідача про те, що розглядуване порушення було виявлено лише 09.09.2017 року в день складення протоколу про порушення митних правил.

Аналогічна правова позиція щодо дотримання строків накладення стягнення викладена в постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2021 року по справі № 308/8811/17.

Як зазначено колегією суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду у постанові від 25 серпня 2021 року по справі № 308/8811/17 - є безпідставними твердження відповідача про те, що розглядуване порушення було виявдено лише в день складення протоколу про порушення митних правил.

Беручи до уваги викладену вище правову позицію суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду по справі № 308/8811/17, суд приходить до висновку, що вчинене позивачем порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.470 МК України, являється триваючим порушенням, яке розпочалось 05.11.2016 року (кінцевий строк вивезення), і тривало до моменту виконання позивачем обов`язку щодо доставки розглядуваного ТЗ до органу доходів і зборів. Адміністративне стягнення за таке порушення могло бути накладене не пізніше ніж протягом 6 місяців з дня виявлення порушення, а саме 18.11.2016 року.

Виходячи з вищенаведеного, оскаржена позивачем постанова від 08.11.2017 року в справі про порушення митних правил є протиправною і підлягаю скасуванню.

Суд також враховує, що відповідно до ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням. Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням.

Статтею 508 МК України передбачено, що у справі про порушення митних правил процесуальні дії проводяться з метою отримання доказів, необхідних для правильного вирішення цієї справи. До процесуальних дій належать: 1) складення протоколу про порушення митних правил; 2) опитування осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, свідків, інших осіб; 3) витребування документів, необхідних для провадження у справі про порушення митних правил, або належним чином завірених їх копій чи витягів з них; 4) тимчасове вилучення товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, та документів на них; 5) митне обстеження; 6) пред`явлення товарів, транспортних засобів і документів для впізнання; 7) експертиза; 8) взяття проб та зразків для проведення дослідження (аналізу, експертизи). Під час проведення процесуальних дій, зазначених у пунктах 2, 4 - 6, 8 частини другої цієї статті, складаються протоколи, форми яких встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставами для порушення справи про порушення митних правил є: 1) безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил; 2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що здійснюють види контролю, зазначені у частині першій статті 319 цього Кодексу; 3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій (ст. 491 МК України).

Доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 495 МК України).

Статтею 487 МК України встановлено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, зокрема, закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків для накладення адміністративного стягнення.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Судом враховується положення ст. 55 Конституції України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Решта доводів та заперечень учасників справи по суті позовних вимог не спростовують.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

На підставі аналізу норм законодавства та обставин справи, суд дійшов до висновку що вірним способом відновлення порушених прав позивача є скасування постанови про накладення адміністративного в справі про порушення митних правил №3011/30500/17 від 08.11.2017 року та закриття провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6-14, 25, 32, 77, 205, 241, 243 - 246, 250, 286 КАС України, ст. ст. 4, 95, ч.3 ст.470 МК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення №3011/30500/17 від 08.11.2017 року в справі про порушення митних правил - задовольнити.

Скасувати постанову №3011/30500/17 від 08.11.2017 року, винесену в.о. заступника начальника Закарпатської митниці ДФС, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч.3 ст. 470 МК України з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 гривень, провадження в справі закрити.

Відповідно ч.2 ст.271 КАС України копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ч.4 ст. 286 КАС України у десятиденний строк із дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 )

Відповідач: Закарпатська митниця ДФС України - (місце знаходження м. Ужгород, вул. Собранецька, 220, 88000).

Дата складання повного судового рішення 08.10.2021 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца