Справа № 380/7520/21
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2021-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/7520/21 пров. № А/857/14814/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Довгої О.І. та Кузьмича С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській обл. на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02.07.2021р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській обл. про визнання протиправним рішення про зміну (зменшення) процентного розміру пенсії та обмеження її максимальним (граничним) розміром, спонукання до вчинення певних дій (суддя суду І інстанції: Костецький Н.В., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 02.07.2021р., м.Львів; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 02.07.2021р.),-

В С Т А Н О В И В:

07.05.2021р. позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила: визнати протиправними та скасувати рішення відповідача Головного управління /ГУ/ Пенсійного фонду /ПФ/ України у Львівській обл. про зміну (зменшення) процентного розміру пенсії за вислугу років з 90 (дев`яносто) % до 60 (шістдесят) % від місячної заробітної плати на підставі довідки Львівської обласної прокуратури № 21-1326вих-20 від 30.10.2020р. при перерахунку ОСОБА_1 пенсії та обмеження пенсії максимальним (граничним) розміром, викладених у листі № 1300-5213-8/105467 від 24.12.2020р. та у рішенні № 40 від 09.11.2020р.; зобов`язати ГУ ПФ України у Львівській обл. провести ОСОБА_1 на виконання Рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020р. № 6-р /2020, черговий перерахунок і виплату з 01.10.2020р. раніше призначеного максимального щомісячного розміру довічної пенсії за вислугу років згідно ч.ч.12, 17 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції № 2663-111 від 12.07.2001р., чинній на час призначення довічної пенсії за вислугу років 01.07.2009р.), ч.ч.13, 20 ст.86 Закону України № 1697-VII від 14.10.2014р. «Про прокуратуру» (у первинній редакції) у зв`язку із підвищенням заробітної плати прокурорів на підставі ст.81 Закону України «Про прокуратуру» згідно довідки Львівської обласної прокуратури № 21-1326вих-20 від 30.10.2020р. про заробітну плату за місяць з розрахунку 90 (дев`яносто) відсотків від суми місячного заробітку, без обмежень максимального (граничного) розміру пенсії та виплатити різницю між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії; стягнути з Державного бюджету України в особі відповідача - суб`єкта владних повноважень ГУ ПФ України у Львівській обл. судові витрати у розмірі 908 грн. шляхом безспірного списання за рахунок бюджетних асигнувань (а.с.1-12).

Розгляд цієї справи, що віднесена процесуальним законом до справ незначної складності, проведено судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників страви (у письмовому провадженні) (а.с.31).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 02.07.2021р. заявлений позов задоволено частково; визнано протиправними дії відповідача ГУ ПФ України у Львівській обл. щодо зменшення ОСОБА_1 відсоткового значення розміру пенсії з 90 (дев`яносто) % до 60 (шістдесят) % місячної заробітної плати при здійсненні її перерахунку з 01.10.2020р. на підставі довідки Львівської обласної прокуратури № 21/1326 вих-20 від 30.10.2020р. про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій; зобов`язано пенсійний орган здійснити з 01.10.2020р. перерахунок ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII на підставі довідки Львівської обласної прокуратури № 21/1326 вих-20 від 30.10.2020р. про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій у розмірі 90 % від суми місячної заробітної плати, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФ України у Львівській обл. на користь ОСОБА_1 454 грн. сплаченого судового збору (а.с.49-54).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржили сторони.

У своїй апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , покликаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що у своїй сукупності призвело до невірного вирішення спору в частині відмовлених позовних вимог, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду частково - в частині обмеження розміру пенсії 10 (десять) прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, ухвалити в цій частині нове рішення, яким заявлений позов задовольнити в повному обсязі; в решті рішення суду залишити без змін (а.с.58-67).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що на час призначення пенсії апелянта її максимальний розмір обмежувався тільки відсотками, розрахованими відповідно до її стажу роботи в органах прокуратури. Цей розрахунок був персоніфікованим, оскільки визначався за роками роботи в органах прокуратури конкретного працівника перед зверненням за призначенням пенсії.

Законом України № 3668-VI від 08.07.2011р. «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» статтю 50-1 Закону України № 1789-XII доповнено новою нормою, згідно з якою максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів установлених для осіб, які втратили працездатність. Проте, відповідно до п.2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.

Разом з цим, судом проігноровані рішення судів, які вступили в законну силу та якими чітко визначено право апелянта на отримання пенсії у розмірі 90 % без обмеження максимального розміру і які відповідач до цього часу виконував (постанова Шевченківського районного суду від 02.06.2015р. у справі № 466/3354/15-а та постанова Шевченківського районного суду від 31.05.2016р. у справі № 466/3896/16-а).

При цьому зазначеними судовими рішеннями досліджувалось питання щодо обмеження виплати пенсії максимальним її розміром, запроваджене Законом України № 3668-VI від 08.07.2011р. «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 01.10.2011р., тобто після призначення їй пенсії.

В поданій апеляційній скарзі відповідач ГУ ПФ України у Львівській обл., покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до невірного вирішення спору, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с.81-82).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії Кабінетом Міністрів /КМ/ України не було прийнято нормативно-правового акту для проведення перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

Окрім цього, рішенням Конституційного Суду України № 7-р(ІІ)/2019 від 13.12.2019р. положення ч.20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697 від 14.10.2014р., якими передбачено підставу для перерахунку пенсії підвищення заробітної плати працівників прокуратури, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). За таких умов перерахунок пенсії проводиться, зокрема, у зв`язку із підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

При цьому, відмова ГУ ПФ України у Львівській обл. не призвела до зменшення розміру пенсії, яку позивач отримувала до цього, а тому, не звужує обсягу вже набутих нею прав та/або позбавляє її права на соціальний захист.

Крім того, згідно з поданою 04.11.2020р. заявою позивача про перерахунок пенсії, відповідачем проведено перерахунок розміру пенсії позивача з 01.10.2020р. В результаті проведеного перерахунку розмір пенсії позивача склав 37079 грн. 28 коп., з обмеженням максимального розміру до виплати з 01.10.2020р. - 17120 грн., з 01.12.2020р. - 17690 грн.

Відповідачем ГУ ПФ України у Львівській обл. скеровано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому останній вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення (а.с.117121).

Апеляційний розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження за правилами ст.311 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційні скарги в межах наведених у них доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку як отримувач пенсії в ГУ ПФ України у Львівській обл.

Починаючи з 01.07.2009р., позивач ОСОБА_1 отримує пенсію за вислугу років, яка була призначена відповідно до ст.50-1 Закону України № 1789-ХІІ від 05.11.1991р. «Про прокуратуру» (у редакції Закону України № 2663-ІІІ від 12.07.2001р.) у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати з посади старшого прокурора відділу захисту прав і свобод неповнолітніх прокуратури Львівської обл.

Після призначення у 2009 році пенсії позивач продовжувала працювати в органах прокуратури на прокурорсько-слідчих посадах, у тому числі на посаді заступника начальника відділу захисту прав і свобод дітей прокуратури Львівської обл.

30.10.2020р. прокуратурою Львівської обл. видано позивачу довідку № 21-1326 вих-20 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019р. № 7-р(ІІ)/2019 та постанови КМ України № 657 від 30.08.2017р. «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури».

04.11.2020р. позивач звернулася із заявою про проведення перерахунку її пенсії відповідно до виданої довідки.

У подальшому відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача з 01.10.2020р., при цьому її пенсію обчислено в розмірі 60 % від заробітної плати із обмеженням її розміру 10 прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність, що стверджується листом ГУ ПФ України у Львівській обл. № 1300-5213-8/105567 від 24.12.2020р. та розпорядженням № 40 від 09.11.2020р. про перерахунок пенсії.

Так, відповідно до листа № 1300-5213-8/105467 від 24.12.2020р. відділом перерахунків пенсій № 1 Управління пенсійного забезпечення проведено перерахунок пенсії позивача з 01.10.2020р., при цьому розмір пенсії обчислено із урахуванням страхового стажу 26 років 10 місяців (до 01.07.2009р.), в т.ч. стажу на прокурорських посадах - 15 років 10 днів та 60 % місячної заробітної плати 61798 грн. 80 коп., визначеної згідно із довідкою прокуратури Львівської обл. № 21-1326 вих-20 від 30.10.2020р. Основний розмір пенсії від заробітної плати становить 37079 грн. 28 коп., проте виплата пенсії здійснюється в урахуванням положень Закону № 1697-VII, в максимальному розмірі, який не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Як слідує із змісту заявлених позовних вимог, ОСОБА_1 оскаржує рішення ГУ ПФ України у Львівській обл. про зміну (зменшення) процентного розміру пенсії за вислугу років з 90 % до 60 % від місячної заробітної плати на підставі довідки Львівської обласної прокуратури № 21-1326вих-20 від 30.10.2020р. під час перерахунку пенсії та обмеження пенсії максимальним (граничним розміром).

Приймаючи рішення та частково задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що станом на час призначення позивачу пенсії, питання пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури було врегульоване положеннями ст.50-1 Закону України № 1789-XII від 05.11.1991р. «Про прокуратуру» у відповідній редакції.

В подальшому до ст.50-1 наведеного Закону вносились зміни, зокрема, в частині відсоткового розміру пенсії за вислугу років, яка призначалася прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права. Разом з тим, положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій прокурорам змін не зазнали (змінилась лише нумерація частин цієї статті).

Проте, Законом України № 76-VIII від 28.12.2014р. «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», який набрав чинності 01.01.2015р., частина вісімнадцята ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» викладена у наступній редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються КМ України.».

15.07.2015р. набрав чинності Закон України № 1697-VII від 14.10.2014р. «Про прокуратуру» та втратив чинність попередній Закон України № 1789-XII від 05.11.1991р. «Про прокуратуру», крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів.

Відповідно до ч.20 ст.86 вказаного Закону умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються КМ України.

Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019р. № 7-р(II)/2019 визнано положення ч.20 ст.86 Закону України № 1697-VII від 14.10.2014р. «Про прокуратуру» зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються КМ України, такими, що не відповідає Конституції України.

Відтак, з 13.12.2019р. вказаний Закон не містить вимоги про необхідність визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури КМ України.

Натомість, підставою для проведення перерахунку пенсій працівників прокуратури є підвищення заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Враховуючи те, що позивач вже є пенсіонером та отримує пенсію за вислугу років і пенсія йому призначена з 01.07.2009р. за Законом № 1789-ХІІ, тому до її пенсії не може застосовуватися відсотковий розмір (60 відсотків), визначений Законом № 1697-VІІ.

Таким чином, ОСОБА_1 має право на перерахунок пенсії на підставі довідки Львівської обласної прокуратури № 21-1326вих-20 від 30.10.2020р., виходячи з розміру 90 відсотків від суми місячної заробітної плати.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача здійснити виплату перерахованої пенсії без обмеження максимального розміру та виходячи з розрахунку 90 відсотків від суми заробітку, суд зазначив, що положення норм чинного законодавства, якими обмежувався максимальний розмір пенсії, не визнавались у встановленому порядку Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), отже, є чинними і підлягають виконанню.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про наявність правових підстав для часткового задоволення заявленого позову є обґрунтованими, з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На час призначення позивачу пенсії (2009 рік) особливості пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих визначалися ст.50-1 Закону України № 1789-ХІІ від 05.11.1991р. «Про прокуратуру», згідно якої:

прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Така пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку (ч.1 цієї статті);

обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком (ч.12 ст.50-1 цієї статті);

призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (ч.17 цієї статті).

До норми ст.50-1 наведеного Закону вносилися зміни Законом України № 3668-VI від 08.07.2011р. «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», унаслідок яких наведена вище частина сімнадцята статті 50-1 Закону з 01.10.2011р. стала вісімнадцятою, - тобто відбулась зміна порядкового номеру частини статті, що регламентувала порядок та підстави перерахунку пенсії, проте її текст залишився незмінним.

14.10.2014р. ухвалено новий Закон України № 1697-VІІ «Про прокуратуру».

Частина 20 ст.86 вказаного Закону (в первинній редакції) мала такий текст: «Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Отже, первісна редакція частини двадцятої ст.86 Закону № 1697-VII та частина сімнадцята (з 01.10.2011р. - вісімнадцята) ст.50-1 Закону № 1789-ХІІ містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.

01.01.2015р. набрав чинності Закон України № 76-VIII від 28.12.2014р. «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», яким, з-поміж іншого, внесено такі зміни:

частину 18 ст.50-1 Закону України № 1789-ХІІ «Про прокуратуру» (діяла до 15.07.2015р.) викладено в такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України»;

частину 20 ст.86 Закону України № 1697-VІІ «Про прокуратуру» (набрала чинності 15.07.2015р.) викладено у такій редакції: « 20. Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

Отже, починаючи з 01.01.2015р. в Україні:

жоден закон не визначав умов (підстав) та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі Закону України «Про прокуратуру»;

законодавець делегував повноваження щодо встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури КМ України.

Разом з тим, КМ України впродовж 2015-2019 років не визначив умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури.

Конституційний Суд України за результатами розгляду справи № 3-209/2018 (2413/18, 2807/19) ухвалив рішення від 13.12.2019р. № 7-р(II)/2019 та визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини 20 ст.86 Закону України № 1697-VII від 14.10.2014р. «Про прокуратуру» зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України; положення ч.20 ст.86 Закону України № 1697-VII від 14.10.2014р. «Про прокуратуру» зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

При цьому, Конституційний Суд України встановив такий порядок виконання рішення №7-р(II)/2019:

частина 20 ст.86 Закону України № 1697-VII від 14.10.2014р. «Про прокуратуру» зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

частина 20 ст.86 Закону України № 1697-VII від 14.10.2014р. «Про прокуратуру» підлягає застосуванню в первинній редакції:

«20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Відсутність затвердженого КМ України порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури зумовило неможливість проведення органами ПФ України перерахунку зазначених пенсій, у тому числі, пенсії позивача.

Реалізація його права була забезпечена саме рішенням Конституційного Суду від 13.12.2019р.

Тому підхід відповідача до вирішення заяви позивача є незаконним, а позивач має право на перерахунок його пенсії відповідно до ст.86 Закону України № 1697-VII від 14.10.2014р. «Про прокуратуру» на підставі довідки Львівської обласної прокуратури № 21/1326 вих-20 від 30.10.2020р.

Частина 20 ст.86 Закону України № 1697-VII від 14.10.2014р. «Про прокуратуру» (в первинній редакції, якою визначено умови та порядок перерахунку пенсії за вислугу років працівникам прокуратури) на підставі рішення Конституційного Суду України № 7-р(II)/2019 набрала чинності 13.12.2019р. та підлягає застосуванню, починаючи з цієї дати.

Питання щодо обмеження пенсії максимальним розміром, які позивач оскаржує, детально та повно проаналізовано судом першої інстанції, при цьому враховано усталену судову практику з цього питання.

За таких умов колегія суддів погоджується з такими висновками і наголошує на наступному.

При вирішенні наведеної справи судом першої інстанції вірно враховані висновки суду касаційної інстанції, викладені у рішенні Касаційного адміністративного суду від 14.09.2020р. у зразковій справі № 560/2120/20 про перерахунок пенсій прокурорів відповідно рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019р. № 7-р(ІІ)/2019, згідно яких:

з 13.12.2019р. особи, яким пенсії призначені відповідно до Закону № 1789-ХІІ або Закону №1697-VII мають право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам (зокрема на підставі постанови КМ України № 657 від 30.08.2017р.); такі пенсії перераховуються з 13.12.2019р.;

вимоги щодо відсотку заробітної плати, з якого відбувається перерахунок пенсії, та вимоги щодо здійснення перерахунку пенсій без обмеження їх граничного розміру, задоволенню не підлягають як передчасні (заявлені на майбутнє).

Окрім цього, обмеження виплати пенсії максимальним її розміром запроваджено нормами Закону України № 3668-VI від 08.07.2011р. «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 01.10.2011р., та прийнятий з метою визначення заходів подальшого реформування пенсійної системи та збалансування солідарної системи пенсійного страхування.

Відповідно до ч.1 ст.2 цього Закону максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до, зокрема, Закону України «Про прокуратуру» не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

За приписами абз.1 п.2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Разом з тим, норми п.2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного Закону не регулюють питання обмеження максимальним розміром пенсії осіб, у яких на 01.10.2011р. вона не досягала максимального розміру (десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність). Тобто для осіб, яким призначено пенсію за законодавством, що не передбачало обмеження максимального розміру, законодавець передбачив лише збереження раніше призначеного розміру пенсії.

Водночас, право на здійснення перерахунку пенсії у розмірі, що перевищує максимально встановлений законом, законодавцем не передбачено.

Законом України № 213-VIII від 02.03.2015р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», який набрав чинності з 01.04.2015р., частину п`ятнадцяту статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ замінено чотирма частинами, зокрема частиною вісімнадцятою такого змісту: «Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність».

Починаючи з 15.12.2015р., норми Закону України № 1789-ХІІ «Про прокуратуру» відповідно до розділу XII «Прикінцеві положення» Закону № 1697-VII втратили чинність (крім, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1). Отже, частина вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, яка застосовувалась субсидіарно з пунктом 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3668-VI та врегульовувала питання виплати пенсій без обмежень, втратила чинність з набранням чинності Законом № 1697-VII, а тому до спірних правовідносин такі норми не застосовуються.

Абзацом шостим ч.15 ст.86 Закону № 1697-VII визначено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Відтак, у зв`язку з прийняттям Закону № 1697-VII розмір пенсії прокурорів знову обмежено максимальним розміром - десять прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, на момент звернення позивача за перерахунком пенсії, наведеними положеннями встановлюються обмеження розміру виплачуваної пенсії, які мають імперативний характер, неконституційними не визнавались, є чинними та обов`язковими до виконання органами ПФ України.

Також незастосування обмеження розміру виплачуваної пенсії при її перерахунку у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівників прокуратури, до осіб, яким призначена пенсія відповідно до положень ст.50-1 Закону № 1789-ХІІ, неодмінно призведе до ситуації непрямої дискримінації інших пенсіонерів з числа прокурорів, зокрема тих, яким пенсія призначена відповідно до Закону № 1697-VII, та суперечитиме принципу рівності перед Законом. Утверджуючи та забезпечуючи права осіб на соціальний захист, держава повинна в процесі виконання своїх соціальних обов`язків вживати заходів для забезпечення рівності між пенсіонерами.

Згідно усталеної практики суду касаційної інстанції сформовано правову позицію, відповідно до якої положення норм чинного законодавства, якими обмежувався максимальний розмір пенсії, не визнавались у встановленому порядку Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), отже, є чинними і підлягають виконанню.

З урахуванням наведеного при здійсненні ОСОБА_1 перерахунку пенсії пенсійним органом обґрунтовано застосовано обмеження максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами для осіб, що втратили працездатність, встановлене вищезгаданими нормативно-правовими актами.

Відповідно до заявлених позовних вимог ОСОБА_1 просить визнати протиправними та скасувати рішення ГУ ПФ України у Львівській обл. про зміну (зменшення) процентного розміру пенсії за вислугу років з 90 % до 60 % від місячної заробітної плати на підставі довідки Львівської обласної прокуратури № 21-1326вих-20 від 30.10.2020р. під час перерахунку ОСОБА_1 пенсії та обмеження пенсії максимальним (граничним розміром), викладених у листі № 1300-5213-8/105467 від 24.12.2020р. та у рішенні № 40 від 09.11.2020р.

Водночас, вказаний лист № 1300-5213-8/105467 від 24.12.2020р. та протокол перерахунку пенсії від 09.11.2020р. у пенсійній справі № 40 не є рішеннями суб`єкта владних повноважень у розумінні КАС України, через що судом обраний вірний спосіб захисту прав та інтересів позивача шляхом визнання протиправними дій відповідача стосовно зменшення ОСОБА_1 відсоткового значення розміру пенсії при здійсненні її перерахунку з 01.10.2020р. на підставі довідки про розмір заробітної плати, а також зобов`язання провести відповідний перерахунок пенсії із виплатою різниці.

В частині решти доводів апеляційних скарг колегія суддів враховує, що всі конкретні, доречні та важливі доводи позивача і заперечення відповідача, наведені в позовній заяві та відзиві на неї, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не встановив неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками суду першої інстанції у справі, якими позовні вимоги частково задоволені у визначений спосіб.

Оцінюючи в сукупності наведені обставини справи, виходячи з вищевказаних положень нормативно-правових актів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про часткову підставність та обґрунтованість заявленого позову, через що останній підлягає до часткового задоволення, із вищевказаних мотивів.

За правилами ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянтів.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно та повно встановив обставини справи, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків судового рішення, а тому підстав для скасування рішення суду колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційні скарги на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській обл. на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02.07.2021р. в адміністративній справі № 380/7520/21 залишити без задоволення, а вказане рішення суду без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг покласти на апелянтів ОСОБА_1 та Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській обл.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді О. І. Довга
С. М. Кузьмич
Повне судове рішення складено 13.10.2021р.