Справа № 200/2/21-а
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2021-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2021 р. Справа№200/2/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Чекменьова Г.А.,

секретаря судового засідання Перерви Д.В.

позивача ОСОБА_1

відповідача Зуб Г.В. ,

представника відповідача-2 Винятинської І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до тимчасово виконуючої обов`язки начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області Зуб Ганни Володимирівни, Головного управління Держпраці у Донецькій області, Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці, про визнання дій незаконними та скасування наказу від 10.12.2020 №448-к, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до тимчасово виконуючої обов`язки начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області Зуб Ганни Володимирівни, Головного управління Держпраці у Донецькій області, в якій просить суд визнати незаконними дії тимчасово виконуючої обов`язки начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області Зуб Ганни Володимирівни по відстороненню ОСОБА_1 від виконання посадових обов`язків, скасувати наказ Головного управління Держпраці у Донецькій області від 10.12.2020 №448-к, стягнути з Головного управління Держпраці у Донецькій області моральну шкоду у розмірі 15000 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що відповідно до наказу Головного управління Держпраці у Донецькій області №448-к від 10.12.2020 стосовно нього було порушено дисциплінарне провадження, пунктом 2 якого вирішено на період проведення дисциплінарного провадження відсторонити його від виконання посадових обов`язків начальника відділу юридичного забезпечення.

Позивач вважає таке рішення безпідставним і незаконним з огляду на те, що відсторонення державного службовця від виконання посадових обов`язків має бути обґрунтованим і дійсно необхідним. Підстава та мета конкретного випадку відсторонення державного службовця від виконання посадових обов`язків повинні перебувати у нерозривному зв`язку між собою.

Оскаржене рішення позивач вважає мобінгом та бажанням тимчасово виконуючої обов`язки начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області позбавити його заробітної плати, що підтверджується упередженим ставленням при проведенні щорічної оцінки: встановлено найнижчу щорічну оцінку за 2020 рік; втручанням у роботу відділу юридичного забезпечення шляхом надання окремих доручень і завдань, не передбачених положенням про відділ; відкриттям дисциплінарних проваджень при попередній бездоганній роботі; встановленням мені найнижчого розміру надбавки за інтенсивність праці серед працівників Управління Держпраці; бездіяльністю стосовно випадків недоброчесної поведінки і ненадання сектором документального забезпечення та контролю процесуальних документів.

Тому позивач вважає очевидним мобінг відносно себе, незаконні дії по відстороненню від виконання посадових обов`язків позбавили його заробітної плати, що є єдиним джерелом існування родини. Враховуючи, що це зроблено навмисно, в скрутний для родини час, призвело до необхідності докладати зусиль для відновлення порушеного права в момент необхідності приділення уваги та здійснення реабілітації сина, постраждалого внаслідок ДТП, народження доньки і необхідності приділення уваги родині, позивач вказує на спричинення його моральної шкоди.

З наведених підстав позивач просив:

визнати незаконними дії тимчасово виконуючої обов`язки начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області Зуб Ганни Володимирівни по відстороненню від виконання посадових обов`язків та скасувати наказ Головного управління Держпраці у Донецькій області від 10.12.2020 №448-к;

стягнути з Головного управління Держпраці у Донецькій області моральну шкоду в розмірі 15000 грн.

Ухвалою від 11 січня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою від 01 лютого 2021 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача Східне міжрегіональне управління Державної служби України з питань праці.

Відповідно до ухвали від 21 квітня 2021 року розгляд справи здійснюється в порядку загального позовного провадження.

Відповідно до ухвали від 12 травня 2021 року відбулася заміна складу суду.

Ухвалою суду від 06 липня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Відповідач-1 Головне управління Держпраці у Донецькій області надав відзив на позовну заяву (т.2 а.с.194-201), в якому зазначив, що згідно з наказом Управління Держпраці від 10.12.2020 № 448-к порушено дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_1 .

Підставою для відкриття дисциплінарного провадження стала службова записка в.о. головного спеціаліста з питань запобігання та виявлення корупції, головного державного інспектора відділу контролю північно-східного напрямку управління з питань праці В. Буднікова від 10.12.2020 року, яка містить відомості щодо отримання Управлінням Держпраці не підтвердженої інформації щодо незаконного втручання начальника відділу юридичного забезпечення ОСОБА_1 до судової справи № 200/9749/20-а, в якій позивачем є ТОВ «Інформаційний центр Владар», відповідачем - Головне управління Держпраці у Київській області. А саме, ОСОБА_1 надав до Донецького окружного адміністративного суду заяви (клопотання) від імені Головного управління Держпраці у Київській області. Відповідач вважає втручання позивачем у судову справу № 200/9749/20-а перевищенням службових повноважень.

Пунктом 2 Наказу № 448-к від 10.12.2020 на період проведення дисциплінарного провадження відсторонено від виконання посадових обов`язків начальника відділу юридичного забезпечення ОСОБА_1 . В даному випадку, т.в.о. начальника Управління Держпраці скористувалась правом щодо запобігання можливого здійснення державним службовцем протизаконної діяльності на посаді або його впливу на хід дисциплінарного провадження в рамках чинного законодавства.

Відповідно до наказу Управління Держпраці від 12.03.2021 № 91-ЛК «Про закриття дисциплінарного провадження» припинено відсторонення начальника відділу юридичного забезпечення ОСОБА_1 від виконання посадових обов`язків. Таким чином позивачу оплачується у розмірі середньої заробітної плати час відсторонення від виконання посадових обов`язків в установленому порядку.

Щодо твердження позивача в частині можливого мобінгу та бажання керівництвом Головного управління Держпраці у Донецькій області позбавити заробітної плати, відповідач зазначив, що українське законодавство самостійного правового механізму протидії мобінгу не містить. Відповідно до статті 9 Закону України «Про Державну службу» державний службовець під час виконання посадових обов`язків діє у межах повноважень, визначених законом, і підпорядковується своєму безпосередньому керівнику або особі, яка виконує його обов`язки, чи особі, визначеній у контракті про проходження державної служби (у разі укладення). Державний службовець зобов`язаний виконувати накази (розпорядження), доручення керівника, видані в межах його повноважень, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті. Відповідно до пункту 1 статті 8 Закону України «Про Державну службу» державний службовець зобов`язаний сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки та умови контракту про проходження державної служби (у разі укладення). Таким чином, надання безпосереднім керівником доручень, були обов`язкові для виконання нічого спільного з мобінгом не містять.

Відкриття дисциплінарних проваджень, не свідчить про застосування з боку Зуб Ганни Володимирівни мобінгу а свідчить про невиконання або неналежне виконання Позивачем своїх посадових обов`язків. Згідно з наказом Головного управління Держпраці у Донецькій області від 25.11.2020 № 423-к «Про встановлення надбавки за інтенсивність праці у листопаді 2020 року» начальнику відділу юридичного забезпечення ОСОБА_1 встановлено надбавку за інтенсивність праці у розмірі 25%. Надбавка за інтенсивність праці у грудні 2020 року, січні 2021 та лютому 2021 року позивачу не встановлювалась.

Управління Держпраці вважає, що позивачем належним чином не доведено факту заподіяння відповідачем моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, в позовній заяві не зазначено в чому полягає моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

З наведених підстав відповідач-1 просив відмовити у задоволенні позову.

Після відкриття провадження у справі до суду надійшов відзив від імені відповідача-2 - Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці від 27.01.2020 року, яке на той час не було залучено до участі у справі, підписаний також представником - Зуб Ганною Володимирівною (т.1 а.с.60-67). У вказаному відзиві викладені заперечення проти позову, аналогічні викладеним у відзиві відповідача-1.

У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав, також зазначив, що відзив Східного міжрегіонального управління Державної службу України підписано заступником начальника Східного міжрегіонального управління Державної службу України з питань праці Зуб Г.В., що додатково підтверджує факт мобінгу з огляду на те, що 16.08.2018 на хабарі в 1 млн.грн. було затримано начальника Управління Держпраці, заступником якого була Зуб Г.В. , і була безпосередньо причетна до цього корупційного скандалу. 29.10.2020 в Головному управлінні Держпраці у Донецькій області затримано на хабарі радника т.в.о. Голови Держпраці, та проведено обшук в кабінеті спільника - т.в.о. начальника Управління Держпраці Зуб Г.В. 11.01.2021 в Головному управлінні Держпраці у Донецькій області на хабарі при аналогічних обставинах затримано заступника начальника відділу.

Після останнього корупційного скандалу, наказом т.в.о. начальника Зуб Г.В. від 12.01.2021 №16-к - Зуб Г.В. було звільнено з посади заступника начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області, та призначено за переведенням на посаду заступника начальника Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці. У відповідності до вимог Закону України «Про запобігання корупції» позивач повідомляв НАЗК і Держпраці про конфлікт інтересів і недоброчесну репутації Зуб Г.В. та письмово звертався до т.в.о. начальника Зуб Г.В. з питань неприпустимості вчинення незаконних дій. Саме через це, на думку позивача, Зуб Г.В. розпочала мобінг, який триває з моменту виходу на роботу 02.11.2020 і полягає в недоброчесному оцінюванні, необґрунтованому зниженні розміру надбавок, відкриття дисциплінарних справ, перевантаження дорученнями, відсторонення від посади з позбавленням заробітної плати, та інше.

З наведених підстав позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідач та представник відповідача-1 Зуб Г.В., а також представник відповідача-2 в судовому засіданні проти заявлених вимог заперечили з підстав, викладених у відзивах на позовну заяву.

Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази, судом встановлені такі фактичні обставини.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

З 06 лютого 2017 року позивач займає посаду начальника відділу юридичного забезпечення Головного управління Держпраці у Донецькій області.

Відповідач-1 Головне управління Держпраці у Донецькій області (, місцезнаходження: 85302, Донецька область, Покровськ, вул. Прокоф`єва, 82) зареєстроване як юридична особа 14 травня 2015 року, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб-підприємців внесений запис за номером 1 001810, перебуває в стані припинення.

Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання територіальних органів Державної служби з питань праці» від 26 серпня 2020 р. № 762 уряд постановив ліквідувати як юридичну особу публічного права Головне управління Державної служби з питань праці у Донецькій області та утворити Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці як юридичну особу публічного права.

На виконання вищевказаної постанови, наказом Державної служби України з питань праці від 28.09.2020 року №122 визначено ліквідувати як юридичну особу Головне управління Державної служби з питань праці у Донецькій області та призначити головою ліквідаційної комісії заступника начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області Зуб Г.В.

10 грудня 2020 року т.в.о. начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області Зуб Г.В. видано наказ № 448-к «Про порушення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 », з метою встановлення наявності або відсутності складу дисциплінарного проступку у діях начальника відділу юридичного забезпечення ОСОБА_1 . Пунктом 2 вищенаведеного наказу, вирішено на період проведення дисциплінарного провадження відсторонити від виконання посадових обов`язків начальника відділу юридичного забезпечення ОСОБА_1 (т. 1 а.с.8-10, т. 2 а.с.1-2).

Підставою порушення дисциплінарного провадження слугувала службова записка в.о. головного спеціаліста з питань запобігання та виявлення корупції, головного державного інспектора відділу контролю північно-східного напрямку управління праці Буднікова В.С. від 10.12.2020 року щодо незаконного втручання позивача до судової справи № 200/9749/20-а, в якій позивачем є ТОВ «Інформаційний центр Владар», відповідачем - Головне управління Держпраці в Київській області, внаслідок подання ОСОБА_1 до суду заяв (клопотань) від імені Головного управління Держпраці у Київській області про відкладення розгляду справи (т.1 а.с.151-153).

З наслідками розгляду клопотання голови дисциплінарної комісії Управління Держпраці Червяковського О.М. від 28.12.2020 року (т.1 а.с.197) щодо продовження строків формування дисциплінарної справи та здійснення дисциплінарного провадження, визначених наказом від 10.12.2020 № 448-к наказом Головного управління Держпраці у Донецькій області від 28.12.2020 № 483-к «Про продовження строків здійснення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 » вирішено продовжити строки формування дисциплінарної справи начальника відділу юридичного забезпечення ОСОБА_1 до 08.01.2021, здійснення дисциплінарного провадження стосовно начальника відділу юридичного забезпечення ОСОБА_1 до 05.02.2021, розглянути дисциплінарну справу начальника відділу юридичного забезпечення ОСОБА_1 у термін до 25.01.2020 року (т.1 а.с.195-196).

В судовому засіданні було досліджено матеріали справи Донецького окружного адміністративного суду №200/9749/20-а, де містилося подане позивачем клопотання про відкладення судового засідання. Копії вказаних письмових доказів долучені до матеріалів цієї справи (т.3 а.с.43-46).

12.03.2021 року заступником голови ліквідаційної комісії Головного управління Держпраці у Донецькій області було видано наказ № 91-ЛК «Про закриття дисциплінарного провадження», відповідно до якого дисциплінарне провадження відносно позивача відкрите за наказом Головного управління Держпраці у Донецькій області від 10 грудня 2020 року № 448-к було закрито, у зв`язку із завершенням терміну здійснення дисциплінарного провадження. Відповідно до пунктів 2 та 3 вищевказаного наказу, вирішено припинити відсторонення позивача від виконання посадових обов`язків та оплатити за час відсторонення позивача на посаді заробітну плату у розмірі середньої заробітної плати (т. 2 а.с.204).

Таким чином, у період з 10 грудня 2020 року по 12 березня 2021 року позивач був відсторонений від виконання своїх посадових обов`язків, таке відсторонення було скасовано наказом ГУ Держпраці у Донецькій області № 91-ЛК від 12 березня 2021 року.

При цьому сторонами не заперечується, що з моменту прийняття спірного наказу від 10 грудня 2020 року № 448-к до березня 2021 року заробітна плата позивачу не виплачувалася.

З урахуванням наведених обставин підставами позову позивачем визначено факт мобінгу (протиправних дій) з боку Зуб Г.В. та заподіяння йому моральної шкоди.

Крім вказаних обставин, позивач вказує на те, що накази про порушення дисциплінарного провадження та продовження строків дисциплінарного провадження були скасовані раніше.

Зокрема, позивачем до позову було додано копію наказу за підписом Козака Андрія «Про скасування наказів Головного управління Держпраці у Донецькій області» від 20 січня 2021 року №32-к (т.2 а.с.104-108), яким з метою відновлення порушеного права на державну службу наказано скасувати наказ «Про порушення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 » від 10 грудня 2020 року № 448-к та наказ «Про продовження строків здійснення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 » від 28 грудня 2020 року № 483-к.

Відповідач-1 посилається на те, що зазначений наказ є недійсними, оскільки підписаний начальником ГУ Держпраці у Донецькій області Козаком А., яким не мав повноважень на їх підписання, оскільки на час їх видання повноваження щодо прийняття організаційно-розпорядчих документів мала лише ліквідаційна комісія ГУ Держпраці у Донецькій області. Крім того зазначає, що оригінал наказу відсутній у ГУ Держпраці у Донецькій області та відсутні відповідні записи про реєстрацію вказаного наказу в журналі реєстрації наказів з кадрових питань Головного управління Держпраці у Донецькій області, а також відсутній у ліквідаційній комісії.

Суд вважає твердження відповідача в цій частині обґрунтованими з огляду на те, що з 28 вересня 2020 року ГУ Держпраці у Донецькій області перебуває в стані ліквідації та головою ліквідаційної комісії призначено заступника начальника ГУ Держпраці у Донецькій області Зуб Г.В. відповідно до наказу Державної служби України з питань праці від 28.09.2020 року №122.

Відповідно до частин третьої статті 105 Цивільного кодексу України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи.

Згідно з частинами четвертої статті 105 Цивільного кодексу України до комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Тобто, з дня призначення ліквідаційної комісії до неї переходять усі повноваження щодо управління справами юридичної особи. Отже, дієздатність юридичної особи здійснюється через ліквідаційну комісію. Таким чином, повноваження щодо ведення усіх справ ГУ Держпраці у Донецькій області, в тому числі щодо прийняття організаційно-розпорядчих документів, мало відбуватися лише за підписом голови ліквідаційної комісії Зуб Г.В .

Таким чином, судом встановлено, що закриття дисциплінарного провадження та скасування відсторонення від посади позивача відбулося саме відповідно до наказу Головного управління Держпраці у Донецькій області від 12 березня 2021 року № 91-ЛК за підписом заступника голови ліквідаційної комісії Головного управління Держпраці у Донецькій області Фольварчука Ф., яким визначено нарахувати та виплатити позивачу за цей період заробітну плату відповідно до вимог частини 4 статті 72 Закону України «Про державну службу» від 19.09.2019 року № 117-IX з урахуванням вимог частини 5 статті 72 цього Закону.

Отже, у період з 10 грудня 2020 року до 12 березня 2021 року позивач був відсторонений від виконання своїх посадових обов`язків на підставі відкритого дисциплінарного провадження.

З наведених обставин випливає, що на час розгляду справи спірний наказ від 10 грудня 2020 року № 448-к не є скасованим, через що між сторонами наявний спір, який підлягає судовому вирішенню.

Також, звертаючись з позовом до суду позивач вказує на те, що він має статус викривача корупції, оскільки повідомляв про факти корупції з боку Зуб Г.В. у період перебування нею на керівній посаді т.в.о начальника ГУ Держпраці у Донецькій області.

Внаслідок цього, на думку позивача, т.в.о. начальника ГУ Держпраці у Донецькій області Зуб Г.В. вчиняла відносно позивача мобінг, який полягав у наданні значної кількості доручень із встановленням стислого строку їх виконання які неможливо було виконати одночасно та вчасно; необґрунтовано занижених результатів щорічної оцінки; відкриття одночасно трьох дисциплінарних проваджень; безпідставного заниження заробітної плати шляхом позбавлення заохочувальних виплат; позбавлення заробітної плати шляхом безпідставного відсторонення від посади. Всі обставини, на думку позивача, свідчать про факт мобінгу та порушення його прав як викривача.

В судовому засідання позивач пояснив, що всі протиправні дії, які вчинялися Зуб Г.В. , є фактом мобінгу відносно нього та порушенням його прав викривача.

Надаючи оцінку наведеним позивачем обставинам в цій частині суд зазначає, що відповідно до частин першої статті 53-4 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII (далі - Закон № 1700-VII) викривачу, його близьким особам не може бути відмовлено у прийнятті на роботу, їх не може бути звільнено чи примушено до звільнення, притягнуто до дисциплінарної відповідальності чи піддано з боку керівника або роботодавця іншим негативним заходам впливу (переведення, атестація, зміна умов праці, відмова у призначенні на вищу посаду, зменшення заробітної плати тощо) або загрозі таких заходів впливу у зв`язку з повідомленням про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень цього Закону.

До негативних заходів також належать формально правомірні рішення і дії керівника або роботодавця, які носять вибірковий характер, зокрема, не застосовуються до інших працівників у подібних ситуаціях та/або не застосовувалися до працівника у подібних ситуаціях раніше.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 11 Закону № 1700-VII до повноважень Національного агентства з питань запобігання корупції належить отримання та розгляд повідомлень, здійснення співпраці з викривачами, забезпечення їх правового та іншого захисту, перевірка дотримання законодавства з питань захисту викривачів, внесення приписів з вимогою про усунення порушень трудових (звільнення, переведення, атестація, зміна умов праці, відмова у призначенні на вищу посаду, зменшення заробітної плати тощо) та інших прав викривачів і притягнення до відповідальності осіб, винних у порушенні їхніх прав, у зв`язку з такими повідомленнями.

Відповідно до частини 6 статті 12 Закону № 1700-VII у випадках виявлення порушення вимог цього Закону щодо етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб, захисту викривачів або іншого порушення цього Закону Національне агентство вносить керівнику відповідного органу, підприємства, установи, організації припис щодо усунення порушень законодавства, проведення службового розслідування, притягнення винної особи до встановленої законом відповідальності.

Припис Національного агентства є обов`язковим для виконання. Про результати виконання припису Національного агентства посадова особа, якій його адресовано, інформує Національне агентство упродовж десяти робочих днів з дня одержання припису.

З наданої позивачем копії відповіді Національного агентства з питань запобігання корупції на звернення позивача від 29.01.2021 року, від 31.01.2021 року, від 11.02.2021 року щодо можливих протиправних дій, порушень трудових прав позивача як викривача корупції з боку т.в.о керівника ГУ Держпраці у Донецькій області Зуб Г.В., вбачається, що Національне агентство з питань запобігання корупції повідомило позивача про те, що наявність зауважень до роботи позивача з боку керівництва ГУ Держпраці у Донецькій області виникло ще до моменту набуття ним статусу викривача.

Крім того, Національне агентство з питань запобігання корупції вказує на те, що відсутня інформація, з якої можливо встановити, що Зуб Г.В. було (чи стало) відомо про направлення позивачем повідомлення від 24 липня 2020 року до Національного агентства з питань запобігання корупції про вчинення Зуб Г.В. дій в умовах конфлікту інтересів, у зв`язку з чим, до позивача розпочалися вживатися можливі заходи негативного впливу. З огляду на відсутність підтвердження того, що керівництву Головного управління Держпраці у Донецькій області було відомо про направлення позивачем повідомлення від 24.07.2020 року про корупцію Зуб Г.В. , тому у Національного агентства з питань запобігання корупції відсутні можливості встановити причинно-наслідковий зв`язок між повідомленням позивача від 24 липня 2020 року та можливим застосуванням до нього негативних заходів впливу (т.2 а.с.188-190).

Тобто, зі змісту вищенаведеного листа випливає, що Національне агентство з питань запобігання корупції не встановило порушення прав позивача, як викривача з боку корупції, оскільки не встановило причино-наслідкового зв`язку між повідомленням позивача про факти корупції та діями керівництва Головного управління Держпраці у Донецькій області у трудових відносинах з позивачем.

Надаючи оцінку спірним відносинам з урахуванням встановлених при розгляді справи обставин, суд зазначає про таке.

Стосовно кола відповідачів та обсягу заявлених позовних вимог, суд вказує, що, незважаючи на залучення в якості відповідача-2 Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці за його власним клопотанням, вимоги до вказаного суб`єкта владних повноважень не заявлені, а підстави позову стосуються проходження позивачем публічної служби у Головному управлінні Держпраці у Донецькій області. Тому судом не встановлено підстав для задоволення позовних вимог до відповідача-2.

Щодо позовних вимог про визнання незаконними дій тимчасово виконуючої обов`язки начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області Зуб Ганни Володимирівни з відсторонення позивача від виконання посадових обов`язків суд зазначає, що пунктом 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єкт владних повноважень визначений, як орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Оскільки оскаржені позивачем дії посадової особи вчинялися шляхом видання організаційно-розпорядчих документів, зокрема, спірного наказу від 10 грудня 2020 року № 448-к, від імені Головного управління Держпраці у Донецькій області, саме вказаний орган є належним відповідачем у справі, через що позовні вимоги до Зуб Г.В задоволенню не підлягають.

Вирішуючи справу стосовно решти позовних вимог суд вказує, що згідно з частиною п`ятою статті 55 Конституції України, кожному гарантується захист своїх прав, свобод та інтересів від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

За приписами частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Отже, адміністративний суд, вирішуючи справу, повинен встановити наявність факту порушеного права та застосувати конкретний спосіб захисту порушеного права, що залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Надаючи оцінку доводам позивача про вчинення мобінгу щодо нього, суд зазначає, що вказане поняття не міститься в нормативно-правових актах діючого законодавства. Таке поняття було описано лише в проекті Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо протидії мобінгу», яким передбачалося внесення доповнень до Кодексу про адміністративні правопорушення України статтею такого змісту: «Мобінг (цькування), тобто діяння учасників трудових відносин, які полягають у психологічному, економічному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно працівника підприємства, установи, організації незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, а також стосовно осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами або особами, які працюють за трудовим договором з фізичними особами стосовно інших учасників трудових відносин з метою приниження їх людської гідності за певними ознаками, створення стосовно них напруженої, ворожої, образливої атмосфери та/або примушування учасника трудових відносин до зміни місця роботи.»

Проте редакція даної статті на час розгляду справи не прийнята. Таким чином, правове поняття «мобінгу» на час виникнення спірних правовідносин не врегульовано на законодавчому рівні.

Водночас, суд зауважує, що у статті 1 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні», зокрема, визначені такі терміни:

дискримінація - ситуація, за якої особа та/або група осіб за їх ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, віку, інвалідності, етнічного та соціального походження, громадянства, сімейного та майнового стану, місця проживання, мовними або іншими ознаками, які були, є та можуть бути дійсними або припущеними (далі - певні ознаки), зазнає обмеження у визнанні, реалізації або користуванні правами і свободами в будь-якій формі, встановленій цим Законом, крім випадків, коли таке обмеження має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними;

непряма дискримінація - ситуація, за якої внаслідок реалізації чи застосування формально нейтральних правових норм, критеріїв оцінки, правил, вимог чи практики для особи та/або групи осіб за їх певними ознаками виникають менш сприятливі умови або становище порівняно з іншими особами та/або групами осіб, крім випадків, коли їх реалізація чи застосування має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними;

пряма дискримінація - ситуація, за якої з особою та/або групою осіб за їх певними ознаками поводяться менш прихильно, ніж з іншою особою та/або групою осіб в аналогічній ситуації, крім випадків, коли таке поводження має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними;

утиск - небажана для особи та/або групи осіб поведінка, метою або наслідком якої є приниження їх людської гідності за певними ознаками або створення стосовно такої особи чи групи осіб напруженої, ворожої, образливої або зневажливої атмосфери.

Наявними у справі доказами підтверджується, що наказом Головного управління Держпраці у Донецькій області від 25.11.2020 № 423-к «Про встановлення надбавки за інтенсивність праці у листопаді 2020 року» начальнику відділу юридичного забезпечення ОСОБА_1 встановлено надбавку за інтенсивність праці у розмірі 25%, у той час, як іншим працівникам Головного управління Держпраці у Донецькій області розмір вказаної надбавки встановлений від 50% до 300% (т.1 а.с.109-128).

Відповідачем-1 не надано жодних доказів, якими обґрунтовується встановлення вказаного розміру додаткової оплати праці позивачу в кілька разів нижчого, ніж іншим працівникам, що, поряд з іншими обставинами, може свідчити про наявність непрямої дискримінації позивача.

Тому, перевіряючи правомірність оскарженого наказу від 10 грудня 2020 року № 448-к з урахуванням вказаних обставин, суд надає його оцінку як відповідно до спеціального законодавства, яким врегульовані спірні відносини, так і відповідно до критеріїв, закріплених у частині 2 статті 2 КАС України, якою визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, розглянувши позовні вимоги про скасування наказу про відкриття дисциплінарного провадження, суд вказує, що принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закон України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015 року (далі - Закон №889-VIII).

Згідно з частиною 2 статті 1 Закону №889-VIII державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Відсторонення державного службовця від виконання посадових обов`язків врегульовано статтею 72 Закону №889-VIII:

1. Державний службовець може бути відсторонений від виконання посадових обов`язків у разі виявлення порушень, встановлених пунктами 1, 7-10 та 14 частини другої статті 65 цього Закону, за які до нього може бути застосовано дисциплінарне стягнення.

2. Рішення про відсторонення державного службовця від виконання посадових обов`язків приймається відповідно керівником державної служби або суб`єктом призначення одночасно з прийняттям рішення про порушення дисциплінарного провадження або під час його здійснення у разі:

наявності обставин, що дають підстави вважати, що такий державний службовець може знищити чи підробити речі і документи, які мають суттєве значення для дисциплінарного провадження;

впливу на працівників державного органу та інших осіб, зокрема, здійснення протиправного тиску на підлеглих, погрози звільненням з роботи;

перешкоджання в інший спосіб об`єктивному вивченню обставин вчинення дисциплінарного проступку.

3. Тривалість відсторонення державного службовця від виконання посадових обов`язків не може перевищувати часу дисциплінарного провадження.

4. У разі закриття дисциплінарного провадження без притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності йому оплачується у розмірі середньої заробітної плати час відсторонення від виконання посадових обов`язків в установленому порядку.

5. Під час відсторонення від виконання посадових обов`язків державний службовець зобов`язаний перебувати на робочому місці відповідно до правил внутрішнього службового розпорядку та сприяти здійсненню дисциплінарного провадження.

6. Відсторонення державного службовця від виконання посадових обов`язків у разі вчинення ним корупційного правопорушення здійснюється відповідно до Закону України «Про запобігання корупції».

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 червня 2000 року № 950 затверджено Порядок проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Порядок № 950).

Пунктом 2 Порядку №950 визначено, що рішення щодо проведення службового розслідування приймається вищими посадовими особами України, Першим віце-прем`єр-міністром України, керівником органу державної влади (посадовою особою), що призначив на посаду особу, уповноважену на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої планується проводитися службове розслідування, керівником органу, в якому працює зазначена особа.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 950 службове розслідування проводиться з відстороненням особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, від виконання повноважень за посадою або без такого відсторонення. Рішення про відсторонення приймається за поданням голови комісії з проведення службового розслідування керівником органу державної влади, в якому працює особа.

Проте, наявність у суб`єкта призначення права на відсторонення державного службовця від виконання посадових обов`язків не означає наявності у такого суб`єкта необмеженої дискреції.

З аналізу зазначених вище норм випливає, що у разі прийняття рішення про відсторонення працівника від виконання посадових обов`язків на час розгляду дисциплінарного провадження заробітна плата на період відсторонення працівнику не виплачується, у випадку закриття дисциплінарного провадження без притягнення до дисциплінарної відповідальності цьому працівнику виплачується середній заробіток. Вказана правова позиція висвітлена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 820/5784/17, від 18 листопада 2019 року № 480/4871/18 та від 28 листопада 2019 року справа № 817/1338/18.

Таким чином, відсторонення державного службовця від виконання посадових обов`язків передбачає істотний вплив на його права та інтереси, оскільки на період дисциплінарного провадження фактично позбавляє державного службовця коштів для існування. З огляду на це, відсторонення від посадових обов`язків може бути застосовано виключно у випадках та в порядку, прямо передбачених законом.

У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення пункту 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а пункт 2 визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів» (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»). «Майном» може бути як «існуюче майно», так і активи, включаючи вимоги, стосовно яких особа може стверджувати, що вона має принаймні «легітимні сподівання» на реалізацію майнового права (пункт 83 рішення від 12.07.2001 у справі Ганс-Адам II проти Німеччини. «Легітимні сподівання» за своїм характером повинні бути більш конкретними, ніж просто надія й повинні ґрунтуватися на законодавчому положенні або юридичному акті, такому як судовий вердикт рішення у справі «Копецький проти Словаччини».

У даному випадку легітимні сподівання позивача на отримання заробітної плати передбачені чинними нормами законодавства України, тобто вони є конкретними. Таким чином, на них поширюється режим «існуючого майна», через що втручання у вказані права позивача може відбуватися із суворим дотриманням приписів законодавства та чітким визначенням обґрунтованості такого втручання.

Зокрема, як зазначено вище, частиною 1 статтею 72 Закону №889-VIII відсторонення державного службовця від виконання посадових обов`язків допускається лише у разі виявлення порушень, встановлених пунктами 1, 7-10 та 14 частини другої статті 65 цього Закону, тобто у випадках:

порушення Присяги державного службовця;

перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення;

невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця;

використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб;

подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби;

прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу кримінального або адміністративного правопорушення.

Крім обмеженого кола дисциплінарних проступків державного службовця, які тягнуть відсторонення від посадових обов`язків, такий захід застосовується у разі:

наявності обставин, що дають підстави вважати, що такий державний службовець може знищити чи підробити речі і документи, які мають суттєве значення для дисциплінарного провадження;

впливу на працівників державного органу та інших осіб, зокрема, здійснення протиправного тиску на підлеглих, погрози звільненням з роботи;

перешкоджання в інший спосіб об`єктивному вивченню обставин вчинення дисциплінарного проступку (частина 1 статтею 72 Закону №889-VIII).

Тобто, зі змісту наведених спеціальних норм випливає, що у разі відсторонення державного службовця від виконання посадових обов`язків суб`єкт призначення повинен встановити наявність достатніх ознак відповідного дисциплінарного проступку, визначити мету відсторонення від посадових обов`язків та зазначити про це у відповідному наказі.

Всупереч наведеному, підставою для відкриття дисциплінарного провадження стала службова записка в.о. головного спеціаліста з питань запобігання та виявлення корупції від 10.12.2020 року (т.1 а.с.151-153), яка містить відомості щодо незаконного втручання начальника відділу юридичного забезпечення ОСОБА_1 до судової справи № 200/9749/20-а, де відповідачем є Головне управління Держпраці у Київській області. У вказаній службовій записці зазначено, що ОСОБА_1 надав до Донецького окружного адміністративного суду заяви (клопотання) від імені ГУ Держпраці у Київській області.

Звертає на себе увагу, що вказана службова записка ретельно підготовлена із зайвим викладенням Положення ГУ Держпраці у Донецькій області, норм Закону №889-VIII, в тому числі про відсторонення державного службовця від посадових обов`язків, проте, не містить посилань на джерела отриманої інформації та наслідки стверджуваних порушень з боку позивача.

Незважаючи на очевидну недостатність інформації про наявність ознак вчиненого позивачем проступку, у той самий день 10 грудня 2020 року т.в.о. начальника ГУ Держпраці у Донецькій області Зуб Г.В. видано наказ № 448-к «Про порушення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 ».

При цьому, всупереч нормам частин 1 та 2 статті 72 Закону №889-VIII, у спірному наказі не зазначено, вчинення якого саме проступку з боку позивача припускає можливість його відсторонення від посадових обов`язків на час дисциплінарного провадження, та з якою саме метою застосовується таке відсторонення.

Судом досліджені матеріали, які були підставою для відкриття дисциплінарного провадження щодо позивача. Встановлено, що в матеріалах справи Донецького окружного адміністративного суду №200/9749/20-а міститься роздруковане з електронної пошти клопотання про відкладення судового засідання із зазначенням підпису позивача, який, зі свого боку, подання такого клопотання заперечує.

Проте, незважаючи на факт направлення вказаного клопотання, судом встановлено, що воно подано від імені ГУ Держпраці в Донецькій області з долученням відповідної довіреності на ОСОБА_1 .

Оскільки у справі №200/9749/20-а ГУ Держпраці в Донецькій області участі не брало, направлення такого клопотання не могло мати процесуальних наслідків та бути підставою для дисциплінарної відповідальності.

В цілому матеріали дисциплінарного провадження, строки його проведення, які були продовжені наказом ГУ Держпраці у Донецькій області від 28.12.2020 № 483-к, та його наслідки, за якими позивач не був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, також вказують на те, що відкриття такого провадження з відстороненням від виконання посадових обов`язків було здійснено за відсутності передбачених законом підстав та достатніх мотивів.

Враховуючи наведене, надаючи оцінку спірним відносинам в їх сукупності, суд дійшов переконання, що спірний наказ від 10 грудня 2020 року № 448-к «Про порушення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 » був прийнятий за відсутності підстав та умов, визначених нормами частин 1 та 2 статті 72 Закону №889-VIII, а також без дотримання критеріїв частини 2 статті 2 КАС України, а саме, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

За приписами частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Незважаючи на те, що спірний наказ від 10 грудня 2020 року № 448-к був реалізований шляхом проведення дисциплінарного провадження, на час розгляду справи він не є скасованим. Тому, враховуючи встановлену протиправність вказаного рішення суб`єкта владних повноважень та негативні правові наслідки для позивача, які виникли через прийняття такого рішення, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу ГУ Держпраці у Донецькій області від 10 грудня 2020 року № 448-к підлягають задоволенню.

Розглядаючи позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди, суд зазначає, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Позивач обґрунтовує заподіяння моральної шкоди відсутністю виплати заробітної плати на час проведення дисциплінарного провадження в період, коли його дитина потребувала лікування через значні ушкодження здоров`я внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також в період народження другої дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.1 а.с.47-49). Вказані обставини відповідачами не заперечувалися.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що через видання спірного наказу та відсторонення від службових обов`язків він та його сім`я опинилися в скрутному матеріальному становищі, що спричинило його моральні страждання та потребувало додаткових зусиль для організації свого життя та життя його родини.

Розглядаючи позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди суд вказує, що відповідно до пункту 6 частини 2 статті 245 КАС України у разі прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, суд може прийняти рішення про стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно зі статтею 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Отже, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

З матеріалів справи випливає, що ОСОБА_1 з вини відповідача не отримував суму заробітної плати з грудня 2020 року до березня 2021 року. Крім того, суд враховує, що не отримання заробітної плати через видання необґрунтованого наказу про відсторонення від посадових обов`язків з вини відповідача призвело до неможливості задоволення звичайних життєвих потреб, вказані обставини є очевидними та не потребують наявності додаткових доказів. Крім того, наданими позивачем доказами підтверджуються надзвичайні сімейні обставини, за якими видання спірного наказу відповідачем призвело до скрутного матеріального становища.

Таким чином, судом встановлена як наявність заподіяння позивачу моральної шкоди, так і наявність причинного зв`язку заподіяння такої шкоди з протиправної винною поведінкою відповідача.

Суд вважає, що через протиправне рішення відповідача був порушений нормальний життєвий уклад позивача, він був вимушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя. При визначенні суми відшкодування моральної шкоди суд виходить із характеру порушення прав, тривалості порушення прав позивача, обсягу страждань, яких він зазнав. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача-1 у відшкодування завданої позивачеві моральної шкоди 3000 грн., тим самим частково задовольнивши позовні вимоги в цій частині.

З наведених підстав суд дійшов висновку про часткове задоволення заявленого позову шляхом визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Держпраці у Донецькій області від 10.12.2020 року №448-к та стягнення на користь позивача відшкодування моральної шкоди 3000 грн. Решта позовних вимог задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини 2 статті 133 КАС якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Враховуючи, що позивачем при поданні до суду адміністративного позову судовий збір не сплачувався, а ухвалою суду від 11 січня 2021 року відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення у справі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Державного бюджету судовий збір за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру.

Керуючись статтями 2, 133, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до тимчасово виконуючої обов`язки начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області Зуб Ганни Володимирівни (85302, Донецька область, м. Покровськ, вул. Прокоф`єва, 82), Головного управління Держпраці у Донецькій області (85302, Донецька область, м. Покровськ, вул. Прокоф`єва, 82, ), Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці (85302, Донецька область, місто Покровськ, вул. Прокоф`єва, будинок 82, ) про визнання дій незаконними та скасування наказу від 10.12.2020 №448-к, стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держпраці у Донецькій області від 10.12.2020 року №448-к.

Стягнути з Головного управління Держпраці у Донецькій області (85302, Донецька область, м. Покровськ, вул. Прокоф`єва, 82, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) відшкодування моральної шкоди 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Держпраці у Донецькій області (85302, Донецька область, м. Покровськ, вул. Прокоф`єва, 82, ) на користь спеціального фонду Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України - 01021, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ) судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Вступна та резолютивна частина рішення виготовлена та проголошена 22 вересня 2021 року. Рішення складено у повному обсязі 04 жовтня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г.А. Чекменьов