Справа № 620/6684/20
Суддя: Черпіцька Людмила Тимофіївна
Дата ухвалення: 2021-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/6684/20 Суддя (судді) першої інстанції: Соломко І.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючий суддя: Черпіцька Л.Т.
Пилипенко О.Є.
судді:Собків Я.М.

за участю секретаря: Зуєнка Д.П.

за участю:

представника відповідача Полегешко Л.А.

представника позивача Рибінцев С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області відокремлений підрозділ Державної податкової служби України на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.04.21 у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Укрпродпром" до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області відокремлений підрозділ Державної податкової служби України про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування наказу і податкового повідомлення-рішення ,

В С Т А Н О В И Л А:

Приватне підприємство "Укрпродпром" у грудні 2020 року звернулося до суду з позовною заявою, в якій просило:

визнати протиправними дії відповідача щодо призначення і проведення фактичної перевірки, за наслідками якої складено акт про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним № 117/32/35281066 від 15.07.2020;

визнати протиправним і скасування наказ відповідача від 13.07.2020 №937;

визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення рішення від 05.08.2020 №1.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ГУ ДПС у Чернігівській області проведено фактичну перевірку за відсутності правових підстав, тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято з порушенням норм чинного законодавства України. Крім того, позивач просить врахувати відповідь ГУ ДПС на індивідуальну податкову консультацію від 18.11.2019 та відповідь Ради бізнес-омбудсмена від 22.10.2020.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області від 05.08.2020 № 1.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що наказ про проведення фактичної перевірки прийнятий за відсутності підстав для його прийняття, тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 05.08.2020 №1 прийняте відповідачем з порушенням норм податкового законодавства, яке автоматично підлягає визнанню протиправним і скасуванню.

Щодо решти позовних вимог суд зауважив, що вони не потребують окремого окреслення в судовому рішенні та визнання їх протиправними, оскільки такі фактично виразились в прийнятті відповідачем оскаржуваного рішення, якому суд надав правову оцінку та яке визнано протиправним і скасовано.

Відповідач, не погоджуючись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та недотримання норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що суд першої інстанції не врахував, що фактична перевірка ініційована на підставі наявної інформації щодо отримання підприємством пального в значних обсягах за відсутності ліцензії на право зберігання пального. Також скаржник вказав, що суд першої інстанції не надав правової оцінки щодо виявлених порушень під час проведення фактичної перевірки.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить судове рішення залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, ПП «Укрпродпром» зареєстроване як юридична особа, про що внесено відповідний запис до Єдиного державного реєстру 10.07.2007, .

Посадовими особами ГУ ДПС у Чернігівській області на підставі пп.19-1.1.4,п.19-1.1 ст. 19-1, пп. 20.1.8-20.1.13, пп.20.1 ст. 20, пп.75.1.3 п. 75.1 ст.75, п.80.1,80.6,п.80.8, ст.80 , пп.80.2.5,п.80.2 ст. 80, п.82.3 ст. 82 Податкового кодексу України , ст. 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, від 19.12.1995 № 481/95-ВР, відповідно до наказу від 13.07.2020 №937 та направлень від 13.07.2020 №1152, № 1152 проведена фактична перевірка діяльності ПП «Укрпродпром» за період з 01.01.2020 по 14.07.2020, з метою здійснення контролю за дотриманням норм законодавства з питань виробництва та обігу підакцизних товарів, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, за адресою: Чернігівська область, с. Ягідне, вул. Садова, 14. Дата початку перевірки 14.07.2020, тривалістю 10 діб.

Перевіркою встановлено факт зберігання платником податків пального у період з 01.04.2020 по 24.06.2020 у місці, на яке не отримано відповідної ліцензії. Даний факт перевірено податковим органом за даними оборотно-сальдової відомості по рахунку № 203, де залишок пального станом на 01.04.2020 складав: бензин А-092 у кількості 4790 літрів; бензин А-95 у кількості 234,48 літрів; дизельне пальне у кількості 9284 літрів; бензин А-98 у кількості 71,81 літрів, бензин А-95 у кількості 8,23 літрів. Дизельне пальне та бензінА-92 зберігалося у трьохсекційній ємності, загальним об`ємом 22000 літрів, що зафіксовано на фотознімках.

За результатами проведеної фактичної перевірки складено акт від 14.07.2020, яким зафіксовано порушення позивачем вимог ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №1 від 05.08.2020, яким за порушення ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, відповідно до п.п 54.3.3. п. 54.3 ст. 54 ПК України та ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального застосовано штраф у розмірі 500000,00 грн.

Вважаючи дії, наказ від 13.07.2020 №937 та вказане податкове повідомлення-рішення протиправними й такими, що не відповідають нормам чинного законодавства України, позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам скаржника, колегія суддів зазначає таке.

У силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), який зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України закріплено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з пп.75.1.3 цієї правової норми фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичних перевірок врегульований положеннями статті 80 ПК України.

Відповідно до пп.80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за умови наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Отже, аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що право на проведення фактичної перевірки виникає у посадових осіб контролюючого органу за сукупності двох умов: наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та надіслання/пред`явлення оформлених відповідно до вимог ПК України направлення і наказу на проведення перевірки, а також службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки (формальна підстава).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки.

Підстави для проведення перевірки чітко визначені п.80.2 ст. 80 Податкового кодексу України.

Платник податків може скористатись правом недопуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки у випадках передбачених п.81.1 ст. 81 ПК України.

Разом з тим, недопуск посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки є правом, а не обов`язком платника податків, а тому реалізація права на судовий захист своїх прав та інтересів не може перебувати у залежності від використання особою своїх прав на їх позасудовий захист.

Незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі №826/17123/18 та від 04 вересня 2020 року у справі №821/1274/18.

Під час проведення перевірок посадові (службові) особи органів державної служби повинні діяти у межах повноважень, визначених Податковим Кодексом.

Відповідно до ч. 2ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою проведення фактичної перевірки, визначеної пп.80.2.5. п. 80.2. ст. 80 ПК України, стала наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу пального.

Відповідач, як на підставу правомірності прийняття наказу від 13.07.2020 №937, посилається на інформацію із Єдиного державного реєстру акцизних накладних з період з 01.04.2020 по 24.06.2020 та зазначає, що вказана інформація була доведена керівнику посадовими особами ГУ ДПС в Чернігівській області.

Частиною 1 ст. 73, ст. 75 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що відповідач не надав письмових, належним чином оформлених доказів, які б підтвердили факт наявності або отримання контролюючим органом зазначеної інформації.

Крім того, підставою для проведення фактичної перевірки є інформація про порушення визначених вимог законодавства, а саме: в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; в частині цільового використання спирту платниками податків; в частині обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; в частині здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наказ про проведення фактичної перевірки прийнятий за відсутності підстав для його прийняття.

Верховний Суд у постановах від 05 лютого 2019 року у справі №821/1157/16, від 05 лютого 2019 року у справі №2а-10138/12/2670, від 04 лютого 2019 року у справі №807/242/14 зазначив, що лише дотримання умов та порядку прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, може бути підставою для визнання правомірними дій контролюючого органу щодо їх проведення. У свою чергу порушення контролюючим органом вимог щодо призначення та проведення перевірки призводить до відсутності правових наслідків такої. Отже, у випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі №804/12558/14, у якій Суд зазначив, що у випадку незаконності перевірки прийнятий за результатами її проведення акт індивідуальної дії автоматично підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 05.08.2020 №1 прийняте відповідачем з порушенням норм податкового законодавства, а тому є протиправним і підлягає скасуванню.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог не оскаржується, а тому законність та обґрунтованість рішення суду в цій частині в силу приписів ст. 308 КАС України апеляційним судом не перевіряється.

Скаржник не вказує в апеляційній скарзі жодних доводів, які би могли спростувати висновки суду першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції постановлене з дотриманням норм процесуального та матеріального права, судом першої інстанції встановлено всі обставини, що мають значення для справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст.241, 242, 250, 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області відокремлений підрозділ Державної податкової служби України залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.04.21 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 13 жовтня 2021 року.

Головуючий суддя: Л.Т. Черпіцька
судді:О.Є. Пилипенко
Я.М. Собків