Справа № 140/10275/21
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2021-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року ЛуцькСправа № 140/10275/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Смокович В.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «УКРСПИРТ» до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «УКРСПИРТ» (далі ДП «УКРСПИРТ») звернулося із позовом до Першого відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (далі Перший відділ ДВС, відповідач 1), Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (далі Відділ примусового виконання рішень, відповідач 2) про скасування постанови Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 21 грудня 2020 року №63960564 про стягнення з ДП Луцький спиртогорілчаний комбінат 159044,87 грн виконавчого збору; визнання неправомірними дії Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) з стягнення з ДП «УКРСПИРТ» 159044,87 грн виконавчого збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Першим відділом ДВС 21 грудня 2020 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №63960564 з виконання наказу господарського суду Волинської області від 12 жовтня 2020 року №903/150/20-1 про стягнення з ДП Луцький спиртогорілчаний комбінат 1590448,71 грн на користь ТзОВ «Златко груп» та постанову про стягнення з ДП Луцький спиртогорілчаний комбінат 159044,87 грн виконавчого збору.

Постановою від 19 січня 2021 року виконавче провадження №63960564 було прийнято до провадження відділом примусового виконання рішень.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 06 травня 2021 року у справі №903/150/20 та в подальшому постановою Відділу примусового виконання рішень замінено боржника ДП «Луцький спиртогорілчаний комбінат» на ДП «УКРСПИРТ».

У зв`язку із надходженням заяви ТзОВ «Златко груп» від 05 серпня 2021 року про повернення виконавчого документа стягувачеві без виконання, відповідачем 2 було винесено постанову від 14 вересня 2021 року №63960564 про повернення наказу господарського суду Волинської області від 12 жовтня 2020 року №903/150/20-1 стягувачу на підставі пункту 1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області 02 вересня 2021 з рахунку ДП «УКРСПИРТ» в АКБ «Приватбанк» проведено списання з коштів в сумі 159183,87 грн, що становить 10% відсотків від суми, що підлягає стягненню за виконавчим документом, що підтверджується меморіальним ордером від 02 вересня 2021 року № L0902M9V0B.

ДП «УКРСПИРТ» вказує, що станом на даний час не відбулось повне або часткове виконання наказу господарського суду Волинської області від 12 жовтня 2020 року №903/150/20-1 про стягнення з ДП Луцький спиртогорілчаний комбінат 1590448,71 грн на користь ТзОВ «Златко груп» в межах або поза межами виконавчого провадження, тоді як виконавчий збір може бути стягнутий з боржника за умови фактичного виконання рішення суду, а виконавчий збір за своїм змістом є винагородою за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи привели до виконання рішення.

З наведених підстав уважає, неправомірними рішення та дії відповідачів з прийняття оскаржуваної постанови та стягнення з ДП «УКРСПИРТ» виконавчого збору, оскільки не відбулось фактичне виконання наказу господарського суду Волинської області від 12 жовтня 2020 року №903/150/20-1 про стягнення з ДП Луцький спиртогорілчаний комбінат 1590448,71 грн на користь ТзОВ «Златко груп» та вжиті відповідачами заходи примусового виконання рішень не призвели до фактичного виконання рішення суду та просить адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

У відзиві на позовну заяву від 07 жовтня 2021 року №51781 представник Першого відділу ДВС позовні вимоги не визнав мотивуючи тим, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №63960564 з примусового виконання наказу від 12 жовтня 2020 року №903/150/20-1 про стягнення з ДП «Луцький спиртогорілчаний комбінат» на користь ТзОВ «Златко Груп» заборгованість в розмірі 1590448,71 грн, яке було відкрито 21 грудня 2020 року.

Вказує, що відповідно до частин другої, четвертої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

На підставі вказаних норм державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Голод Надією Петрівною 21 грудня 2020 року винесено постанову про стягнення виконавчого збору ВП №63960564.

На виконання постанови заступника начальника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) - начальника управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Артема Ляшенка від 14 січня 2021 року виконавче провадження №63960564 було передано до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень для подальшого виконання.

З урахуванням викладеного, представник відповідача 1 просить в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю (арк. спр. 50-52).

Представник відповідача 1 подав до суду відзив на позовну заяву від 11 жовтня 2021 року, в якому зазначає, що на виконанні у відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) перебувало виконавче провадження №63960564 по виконанню наказу Господарського суду Волинської області від 12 жовтня 2020 року №903/150/20-1 про стягнення з ДП «Луцький спиртогорілчаний комбінат» на користь ТзОВ «Златко Груп» 1590448,71 гри.

Постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню вищезазначеного наказу суду було винесено 21 грудня 2020 року та 15 січня 2021 року вказане виконавче провадження було передано до Відділу примусового виконання рішень, яким винесено відповідну постанову про прийняття виконавчого провадження.

На адресу відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) 05 серпня 2021 року надійшла заява ТзОВ «Златко Груп» щодо повернення виконавчого документу стягувану, тому державним виконавцем 14 вересня 2021 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану та роз`яснено право повторного пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Звертає увагу, шо виконавчий збір та витрати виконавчого провадження при виконанні вищезазначеного виконавчого наказу суду стягнуті в повному обсязі.

З урахуванням зазначеного представник Відділу примусового виконання рішень уважає дії державного виконавця щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 21 грудня 2020 року №63960564 законними та такими, що відповідають нормам чинного законодавства з огляду на що просить в задоволенні адміністративного позову відмовити (арк. спр. 57-59).

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні із повідомленням сторін суддею одноособово, з урахуванням § 2 глави 11 розділу ІІ Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та призначено судове засідання на 10:00 год. 12 жовтня 2021 року (арк. спр. 39).

У судове засідання 12 жовтня 2021 року учасники справи не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені (арк. спр. 43-48).

На адресу суду 11 жовтня 2021 року надійшла заява представника позивача про розгляд справи без участі позивача в порядку письмового провадження (арк. спр. 64).

Представник Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) у заяві від 07 жовтня 2021 року №51783 просить розглядати справу без участі представника відділу (арк. спр. 49).

Відповідно до частини першої статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до частини третьої статті 268 КАС України у справах, визначених, зокрема, статтею 287 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Частиною четвертою статті 229 КАС України, передбачено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи зазначені норми законодавства та скорочені строки розгляду такої категорії справ, визначені статтею 287 КАС України, судовий розгляд справи проведено в порядку письмового провадження на підставі письмових доказів, наявних в матеріалах справи, без фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності встановив такі обставини.

Постановою державного виконавця Першого відділу ДВС від 21 грудня 2020 року було відкрито виконавчого провадження №63960564 з виконання наказу господарського суду Волинської області від 12 жовтня 2020 року №903/150/20-1 про стягнення з ДП Луцький спиртогорілчаний комбінат 1590448,71 грн на користь ТзОВ «Златко груп» (арк. спр. 10-13).

Одночасно із вказаною постановою державним виконавцем було винесено постанову від 21 грудня 2020 року №63960564 про стягнення з ДП Луцький спиртогорілчаний комбінат 159044,87 грн виконавчого збору (арк. спр. 15-16).

Постановою Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 19 січня 2021 року про прийняття виконавчого провадження, виконавче провадження №63960564 з примусового виконання наказу господарського суду Волинської області від 12 жовтня 2020 року №903/150/20-1 було прийнято до провадження Відділу (арк. спр. 18).

Постановою Відділу примусового виконання від 30 липня 201 року замінено сторону боржника у виконавчому провадженні ДП «Луцький спиртогорілчаний комбінат» на ДП «УКРСПИРТ» (арк. спр. 19-20).

У зв`язку із надходженням заяви ТзОВ «Златко груп» від 05 серпня 2021 року про повернення виконавчого документа стягувачеві без виконання (арк. спр. 21-22), відповідачем 2 було винесено постанову від 14 вересня 2021 року №63960564 про повернення наказу господарського суду Волинської області від 12 жовтня 2020 року №903/150/20-1 стягувачу на підставі пункту 1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (арк. спр. 27-28).

Виконавчий збір в сумі 159183,87 грн був стягнутий Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області з рахунку ДП «УКРСПИРТ», що підтверджується платіжною вимогою від 16 серпня 2021 року №63960563 (арк. спр. 24-25).

ДП «УКРСПИРТ» не погоджуючись із винесеною постановою від 21 грудня 2020 року №63960564 про стягнення з ДП Луцький спиртогорілчаний комбінат 159044,87 грн виконавчого збору та діями відповідача 2 щодо фактичного стягнення з підприємства 159044,87 грн виконавчого збору, звернулося із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується таким.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення, у тому числі на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною п`ятою статті 26 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Нормами частини першої статті 27 Закону №1404-VIII визначено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Згідно з частиною другою статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Відповідно до частини четвертої статті 27 Закону №1404-VIII державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Суд зазначає, що норма статті 27 Закону №1404-VIII передбачає обов`язок виконавця винесення постанови про стягнення виконавчого збору одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, незалежно від того, чи вчинялись ним будь-які дії з примусового виконання чи ні.

Стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, спрямованих на примусове виконання, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання останнього до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.

Як установлено судом, оскаржувана постанова від 21 грудня 2020 року №63960564 про стягнення з ДП Луцький спиртогорілчаний комбінат 159044,87 грн виконавчого збору була винесена державним виконавцем Першого відділу ДВС одночасно із постановою від 21 грудня 2020 року про відкриття виконавчого провадження №63960564 з виконання наказу господарського суду Волинської грудня області від 12 жовтня 2020 року №903/150/20-1 про стягнення з ДП Луцький спиртогорілчаний комбінат 1590448,71 грн на користь ТзОВ «Златко груп».

Отож, винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 21 грудня 2020 року №63960564 відповідає положенням частини четвертої статті 27 Закону №1404-VIII.

Суд зауважує, що Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання», який набрав чинності 28 серпня 2018 року , у частині другій статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» слова «фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом» замінено словами «підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів».

Тобто, редакція частини другої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» щодо стягнення виконавчого збору у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом, діяла до 28 серпня 2018 року.

Поряд з цим, після 28 серпня 2018 розмір виконавчого збору розраховується не від суми фактичного стягнення, а від суми, яка підлягає стягненню.

Суд відхиляє посилання позивача на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 2540/3203/18, з огляду на наступне.

Так, у згаданому судовому рішенні Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що при стягненні виконавчого збору відповідно до частини третьої статті 40 Закону № 1404-VIII без реального стягнення суми боргу з боржника у разі повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою створюються умови для стягнення з боржника подвійної суми виконавчого збору або ж стягнення його без реального виконання рішення суду. Крім того, суд зазначив, що у разі фактичного виконання виконавчого документа майнового характеру у повному обсязі або частково державному виконавцю виплачується винагорода у відсотковому співвідношенні від стягнутої суми або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом, якщо за таким виконавчим документом стягнуто виконавчий збір та витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення виконання рішення.

Тобто, у справі №2540/3203/18 Велика Палата Верховного Суду дала оцінку правовідносинам, які виникли у зв`язку з невизначеністю правового режиму застосування судами частини другої статті 27 та частини третьої статті 40 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (в редакції, що була чинною до 28 серпня 2018 року) при винесенні державним виконавцем постанови про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 37 цього Закону, яка передбачала, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Натомість спірні правовідносини у цій справі регулюються частиною другою статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» від 03 липня 2018 року № 2475-VIII, який набрав чинності через місяць з дня його опублікування (Відомості Верховної Ради (ВВР), 2018, № 36, ст.272), тобто з 28 серпня 2018 року, а відтак не є подібними.

Також суд зауважує, що виключний перелік випадків за яких виконавчий збір не стягується визначено частиною п`ятою статті 27 Закону №1404-VIII зокрема:

1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень";

4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;

6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Натомість, перелічені випадки (за яких виконавчий збір) не стягується у спірних правовідносинах відсутні.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Зважаючи на викладені обставини справи та наведені положення законодавства ураховуючи, що на дату розгляду справи, рішення суду на виконання якого видано наказ господарського суду Волинської області від 12 жовтня 2020 року №903/150/20-1 про стягнення з ДП Луцький спиртогорілчаний комбінат 1590448,71 грн на користь ТзОВ «Златко груп» та постанова від 21 грудня 2020 року про відкриття виконавчого провадження №63960564 не скасовані, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для скасування постанови від 21 грудня 2020 року про стягнення виконавчого збору та дій Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) з стягнення з ДП «УКРСПИРТ» 159044,87 грн виконавчого збору.

Враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, суд дійшов висновку про безпідставність заявлених позовних вимог, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Керуючись статтями 2, 72-77, 229, 243-246, 268, 271, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «УКРСПИРТ» (07400, Київська область, місто Бровари, вулиця Гагаріна, будинок 16, ідентифікаційний код юридичної особи 37199618) до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (43000, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Винниченка, будинок 27А, ідентифікаційний код юридичної особи 35041461), Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (43001, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Володимирська, 1) про визнання протиправною та скасування постанови Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 21 грудня 2020 року №63960564 та про визнання протиправними дії Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) з стягнення з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «УКРСПИРТ» 159044,87 грн виконавчого збору відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.І. Смокович

Повний текст судового рішення складено 12 жовтня 2021 року.