Справа № 520/13536/21
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2021-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

12 жовтня 2021 р. справа № 520/13536/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Старосєльцевої О.В., розглянувши у порядку ст. 287 КАС України за правилами письмового провадження адміністративну справу за позовом Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області про скасування постанови, -

встановив:

Позивач, Північне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі за текстом - заявник, боржник) у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про скасування постанови від 05.07.2021 року прийнятої головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про накладення на Офіс великих платників податків ДФС в особі Харківського управління штрафу за невиконання судового рішення без поважних причин.

Аргументуючи цю вимогу заявник зазначив про безпідставність винесеної постанови про накладення штрафу, оскільки внаслідок невжиття державним виконавцем належних заходів щодо заміни боржника у виконавчому провадженні №59438480 виконання судового рішення по справі №812/1413/16 є неможливим.

Відповідач, Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області (далі за текстом - владний суб`єкт, Відділ), надав до суду відзив на позов, в якому заперечував проти позовних вимог, вважає оскаржувану постанову правомірною, оскільки боржником не виконано в повному обсязі судове рішення. Просив суд здійснювати розгляд справи без участі його представника.

З огляду на приписи ч.9 ст.205 КАС України, суд дійшов висновку, що справа має бути розглянута в порядку письмового провадження.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, з`ясувавши обставини фактичної дійсності, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Установлені судом обставини спору полягають у наступному.

З Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 28.09.2017р. по справі №812/1413/16, яке набрало законної сили 05.12.2017р., зокрема, зобов`язано Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Харківського управління внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування необхідні дані щодо відшкодування Публічному акціонерному товариству «Луганськтепловоз» суми податку на додану вартість за серпень 2015 року на суму 2 069 070,00 грн. (два мільйони шістдесят дев`ять тисяч сімдесят гривень 00 коп.).

Отже, стороною у справі №812/1413/16 є контролюючий орган системи ДФС України - Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби.

31.01.2018р. у справі №812/1413/16 було видано виконавчий лист.

03.07.2019р. за виконавчим листом Луганського окружного адміністративного суду у справі №812/1413/16 державним виконавцем Відділу була прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №59438480.

Так, стягувачем у ВП №59438480 є: Публічне акціонерне товариство «Луганськтепловоз» (Луганська обл., м. Сєвередонецьк, вул. Гагаріна, 52-Б, ); боржником у ВП №59438480 є: Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Харківського управління офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (м. Харків, вул. Благовіщенська, 30, ).

Отже, боржником у межах виконавчого провадження з виконання рішення суду у справі №812/1413/16 є Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби.

Доказів проведення заміни сторони відповідача у справі №812/1413/16 матеріали справи не містять.

Доказів проведення заміни сторони боржника у виконавчому провадженні з виконання рішення суду у справі №812/1413/16 матеріали справи не містять.

За відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби як юридична особа публічного права не припинений, статусу юридичної особи не втратив.

Постановою старшого державного виконавця Відділу від 05.07.2021р. по ВП №59438480 на Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Харківського управління офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (м. Харків, вул. Благовіщенська, 30, ) за невиконання рішення суду у повному обсязі було накладено 5.100,00 грн. штрафу.

Заявник - Північне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, стверджуючи про порушене право в порядку правонаступництва та не погодившись із відповідністю закону застосованого штрафу, ініціював даний спір.

Вирішуючи спір по суті, суд вважає, що до відносин, які склались на підставі встановлених обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Відносини з приводу змісту та обсягу повноважень державного виконавця на примусове виконання актів органів судової влади України та деяких актів суб`єктів владних повноважень, кола заходів державного примусу та процедур і механізмів їх реалізації регламентовані приписами Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно з ч.1 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пунктів 1 і 16 ч.3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Частиною 1 ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Приписам ч. 2 ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження" кореспондують положення ч. 1 ст. 75 означеного закону, де указано, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (ч. 2 означеної статті).

У силу правового висновку постанови Верховного Суду від 13.07.2021р. у справі №664/2551/18 невиконання судового акта - це бездіяльність, що полягає в незастосуванні заходів, необхідних для його виконання, за умови, якщо суб`єкт був зобов`язаний і мав реальну можливість виконати судовий акт.

Приєднані до справи докази засвідчують, що рішення у справі №812/1413/16 винесено відносно контролюючого органу - Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Харківського управління; боржником у ВП№59438480 є Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Харківського управління офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (м. Харків, вул. Благовіщенська, 30, ); постанову про накладення штрафу від 05.07.2021р. винесено також відносно Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Харківського управління.

Згідно з інформацією Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби знаходиться в стані припинення, статусу юридичної особи не втратив.

У спірних правовідносинах заміни боржника у виконавчому провадженні №59438480 не відбулось, про що сам заявник зазначив в позові.

Ця ж обставина підтверджується і копією матеріалів виконавчого провадження ВП№59438480.

Отже, і на момент виникнення спірних правовідносин, і станом на дату розв`язання спору по суті - боржником у виконавчому провадженні ВП№59438480 є Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби, який не припинений та на якого накладений штраф за невиконання у повному обсязі без поважних причин судового рішення.

Таким чином, в даному випадку заявником оскаржується рішення державного виконавця, яким застосовано штраф не до заявника, а зовсім до іншого суб`єкта владних повноважень у статусі юридичної особи публічного права.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Суд також відзначає, що критерії законності управлінського волевиявлення (як у формі рішення, так і у формі діяння) владного суб`єкта викладені законодавцем у приписах ч.2 ст.2 КАС України, а обов`язок доведення факту дотримання цих критеріїв покладений на владного суб`єкта ч.2 ст.77 КАС України і повинен виконуватись шляхом подання до суду доказів і наведення у процесуальних документах адекватних аргументів відповідності закону вчиненого волевиявлення і безпідставності доводів іншого учасника справи.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст.72-78, 90, 211 КАС України, суд зазначає, що факт порушення прав та охоронюваних законом інтересів заявника у спірних правовідносинах слід визнати недоведеним.

Указана обставина є визначеною процесуальним законом підставою для відмови у позові.

При розв`язанні спору, суд, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі Гарсія Руїз проти Іспанії, від 22.02.2007р. у справі Красуля проти Росії, від 05.05.2011р. у справі Ільяді проти Росії, від 28.10.2010р. у справі Трофимчук проти України, від 09.12.1994р. у справі Хіро Балані проти Іспанії, від 01.07.2003р. у справі Суомінен проти Фінляндії, від 07.06.2008р. у справі Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії), вичерпно реалізував існуючі правові механізми з`ясування об`єктивної істини; надав оцінку усім юридично значимим факторам і обставинам справи; дослухався до усіх ясно і чітко сформульованих та здатних вплинути на результат вирішення спору аргументів сторін; виклав власні мотиви конкретного тлумачення змісту належних норм матеріального і процесуального права.

Розподіл судових витрат по справі слід здійснити відповідно до ст.139 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст.241-243, 255, 287, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов - залишити без задоволення.

Роз`яснити, що рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України (після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду); підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч. 6 ст. 287 КАС України, а саме: протягом 10 днів з дня їх проголошення.

Суддя О.В. Старосєльцева