Справа № 640/15904/21
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2021-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2021 року м. Київ № 640/15904/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Бояринцевої М.А., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовомГоловного управління Пенсійного фонду України у Київській області
до третя особа, Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1
пропро визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 (далі - третя особа) та просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про накладення штрафу від 14.05.2021 у ВП №64550704 та стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір.

Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначає, що ним виконано рішення Київського окружного адміністративного суду по справі №320/4633/19. ГУ ПФУ у Київській області із посиланням на постанову Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018 та вказало, що виконано конкретні заходи, спрямовані на виконання рішення суду, зокрема здійснено перерахунок за пенсійною справою № третій особі з 18.07.2018 року, а тому відсутні підстави для накладення на позивача штрафу за невиконання рішення суду.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, де просить суд відмовити в задоволенні позову та наполягає на правомірності прийнятого ним рішення. Окрім цього представником відповідача надано до суду належним чином засвідчену копію матеріалів виконавчого провадження ВП №64550704.

Третьою особою подано письмові пояснення, де він не заперечує обставин перерахунку пенсії, однак вказує, що рішення Київського окружного адміністративного суду по справі №320/4633/19 не виконано в частині виплати заборгованості по перерахунку за попередні місяці, починаючи з 18.07.2018 року.

Справа вирішується на підставі наявних в ній матеріалів.

Розглянувши подані матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд звертає увагу на наступне.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.01.2020 по справі №320/4633/19 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного Фонду України в Київські області (код ЄДРПОУ - 22933548, місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Ярославська, 40) щодо відмови ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) у перерахунку та виплати перерахованої пенсії за минулий період, на підставі довідки від 06.06.2019 №1-24.2/3088/19 наданої Державним підприємством обслуговування повітряного руху України, починаючи з 18.07.2018.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області (код ЄДРПОУ - 22933548, місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Ярославська, 40) з 18.07.2018 здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), виходячи з розрахунку 70% від грошового забезпечення для обчислення пенсії, яка становить 21 141 грн. 10 коп., на підставі довідки від 06.06.2019 №1-24.2.2/3088/19 наданої Державним підприємством обслуговування повітряного руху України, без обмеження максимального розміру пенсії та стягнути заборгованість, як різницю між отриманою та перерахованою пенсією з 18.07.2018 з Головного управління Пенсійного фонду України в Київські й області згідно проведеного перерахунку на користь ОСОБА_1 .

15.09.2020 в адміністративній справі №320/4633/19 видано виконавчий лист.

19.02.2021 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Амборським А.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №64550704 з примусового виконання виконавчого листа Київського окружного адміністративного суду від 15.09.2020 №320/4633/19.

Листом від 16.03.2021 №1000-0901-5/27811 ГУ ПФУ у Київській області повідомило, що в порядку визначеному рішенням Київського окружного адміністративного суду від 29.01.2021 по справі №320/4633/19 здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 18 липня 2018 року по 31 грудня 2018 року. Окрім цього, у наведеному листі ГУ ПФУ у Київській області повідомляє, що погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду буде здійснено в межах відповідних бюджетних призначень із посиланням на Постанову Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018.

23.03.2021 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Амборським А.В. винесено постанову про накладення штрафу ВП №64550704, якою за невиконання рішення без поважних причин накладено на боржника (позивача) штраф у розмірі 5 100,00 грн.

14.05.2021 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Амборським А.В. винесено постанову про накладення штрафу ВП №64550704, якою за повторне невиконання рішення без поважних причин накладено на боржника (ГУ ПФУ у Київській області) штраф у розмірі 10 200,00 грн. (далі - оскаржуване та/або спірне рішення).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

У відповідності до частини 1 статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною 1 статті 18 Закону № 1404-VIII регламентовано, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону № 1404-VIII).

За правилами пункту 16 частини 3 статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 1 статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч. 2 ст. 63 Закону №1404-VIII).

Згідно із частиною 3 статті 63 Закону №1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до частини 1 статті 75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 75 Закону №1404-VIII).

Аналіз наведеного дає суду підстави дійти до висновку, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону № 1404-VIII.

Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону № 1404-VIII, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Варто наголосити, що за своєю природою штраф - це міра адміністративної відповідальності. Штрафи представляють собою грошові стягнення, тобто є обтяженням майнового характеру для учасників виконавчого провадження. При цьому, штрафи можуть накладатися лише за винні дії чи бездіяльність.

Як вже було вказано судом, на виконанні у відповідача перебуває виконавчий лист від 15.09.2020 №320/4633/19, виданий Київським окружним адміністративним судом про зобов`язання позивача з 18.07.2018 здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), виходячи з розрахунку 70% від грошового забезпечення для обчислення пенсії, яка становить 21 141 грн. 10 коп., на підставі довідки від 06.06.2019 №1-24.2.2/3088/19 наданої Державним підприємством обслуговування повітряного руху України, без обмеження максимального розміру пенсії та стягнути заборгованість, як різницю між отриманою та перерахованою пенсією з 18.07.2018 з Головного управління Пенсійного фонду України в Київські й області згідно проведеного перерахунку на користь ОСОБА_1 .

23.03.2021 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Амборським А.В. винесено постанову про накладення штрафу ВП №64550704, якою за невиконання рішення без поважних причин накладено на боржника (позивача) штраф у розмірі 5 100,00 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.08.2021 у справі №640/9229/21 відмолено у задоволенні позовних вимог позивача про визнання протиправною та скасування постанови від 23.03.2021 ВП №64550704.

Суд звертає увагу, що відомості про оскарження та/або скасування в судовому порядку постанови про накладення штрафу ВП №64550704 від 14.05.2021 матеріали справи не містять, а ГУ ПФУ у Київській області про такі обставини у позовній заяві не повідомляв.

Між тим, судом встановлено, що спірне рішення прийнято відповідачем за повторне невиконання рішення суду в адміністративній справі №320/4633/19.

В той же час позивач у позовній заяві вказує, що ним здійснено перерахунок пенсії третій особі, а погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду буде здійснено в межах відповідних бюджетних призначень із посиланням на Постанову Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018. На переконання ГУ ПФУ у Київській області ним виконано рішення суду в межах покладених судом зобов`язань в повному обсязі.

Суд проаналізувавши матеріали справи, не може погодитися із наведеними твердженнями позивача мотивуючи це наступним.

Так, постановою Кабінету Міністрів України №649 від 22 серпня 2018 року було затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (далі - Порядок № 649), який визначав механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.

Водночас, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.11.2019 у справі № 640/5248/19 (із змінами, внесеними постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020) пункти 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22 травня 2018 року № 649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду» визнані протиправними та нечинними.

Тобто, з вищевказаного вбачається, що Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 649 втратив чинність, як на момент видачі виконавчого листа у справі №320/4633/19, тай на час відкриття виконавчого провадження ВП 64550704.

Враховуючи наведене, посилання ГУ ПФУ у Київській області на Порядок №649 як на підтвердження виконання судового рішення в частині зобов`язання позивача з 18.07.2018 здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 суд вважає необґрунтованими.

Разом з цим, суд наголошує, що штраф накладений повторно, рішення суду у справі № 640/9229/21 постанову про накладення штрафу у ВП № 64550704 від 23.03.2021 суд визнав законною, а резолютивною частиною рішення суду у справі №320/4633/19 встановлювались не тільки вимоги зобов`язального характеру щодо вчинення позивачем дій по перерахунку пенсії третій особі, а й стягнення на користь останньої перерахованої пенсії.

В матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, які б підтверджували обставини виконання ГУ ПФУ у Київській області рішення суду в частині стягнення на користь третьої особи перерахованої пенсії.

Також суд вважає необґрунтованими посилання позивача на відсутність бюджетних асигнувань для виплати нарахованої за судовим рішенням суми, як на обставину, що звільняє його від відповідальності за невиконання судового рішення, так як такі твердження не підтверджені жодним належним доказом, яким можливо встановити обсяги відповідних фінансувань, плани їх надходження та графік погашення вказаних виплат.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 20.01.2020 у справі № 420/3705/19.

Згідно із частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відповідності до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку відповідність спірного рішення критеріям, які встановлені частиною 2 статті 2 КАС України.

З огляду на вказане, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 72, 73, 77, 139, 143, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (04071, м. Київ, вул. Ярославська, б. 40, ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (03056, м. Київ, Олекси Тихого, б. 32, ) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) про визнання протиправним та скасування постанови відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України.

Суддя М.А. Бояринцева