Справа № 560/4819/21
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2021-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 560/4819/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Салюк П.І.

Суддя-доповідач - Курко О. П.

13 жовтня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Шидловського В.Б. Боровицького О. А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 серпня 2021 року у справі за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :
в квітні 2021 року Військова частина НОМЕР_1 звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 серпня 2021 року позов задоволено, а саме:

- стягнуто з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 суму нанесених збитків у розмірі 30300 (тридцять тисяч триста) грн. 37 коп.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Відповідач зазначив, що всебічне, повне, і об`єктивне службове розслідування обставин справи вчиненого правопорушення не проведено та належним чином не встановлено. А саме, не відбиралися письмові пояснення тих осіб, які погоджували відповідні рапорти на преміювання. Окрім того, за результатами службового розслідування суму завданих збитків за результатами службового розслідування необхідно розподілити в солідарному порядку, а саме з тими особами, які погоджували дані рапорти та відповідно візували їх. Окрім того, позивач зазначає, що командир військової частини виносить наказ про преміювання військовослужбовців та несе безпосередню відповідальність за преміювання тих чи інших військовослужбовців та зобов`язаний перевіряти рапорти надіслані йому про преміювання тих чи інших підлеглих йому осіб. Перед винесенням відповідного наказу, він також проходить відповідне погодження відповідальних посадових осіб військової частини, а саме юрисконсульт, начальник фінансової служби, відділ морально-психологічного забезпечення і тд. Також відповідач стверджує, що Хмельницьким окружним адміністративним судом було відкрито дві адміністративні справи з такими самими позовними вимогами до тієї ж самої особи.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечив наведені доводи апеляційної скарги, зазначивши про їх необґрунтованість та повне спростування в ході розгляду даної справи судом першої інстанції.

04 вересня 2021 року на адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору. Однак, колегія суддів не розглядає дане клопотання, оскільки воно не підписано заявником.

В той же час, суд звертає увагу відповідача, що в ухвалі Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2021 року вже була надана оцінка відсутністю підстав для звільнення відповідача.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що у військовій частині НОМЕР_1 в липні 2020 року проведений плановий внутрішньо фінансовий аудит та аудит відповідності фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 за період з 10.03.2017 по 31.05.2020.

Аудиторською перевіркою виявлено ряд порушень виплати щомісячних премій за місяці скоєних проступків. Так, за період лютий 2017 по квітень 2020 року 12-ть військовослужбовців не були позбавлені щомісячної премії повністю за місяць, у якому вони допустили (скоїли) невихід на службу без поважних причин. Внаслідок чого допущені незаконні витрати коштів, а саме переплати грошового забезпечення на суму 46891,16 грн. За серпень 2018 та січень 2019 року 4 військовослужбовці не буди позбавлені щомісячної премії повністю за місяць, у якому вони прибули на службу в нетверезому стані чи вживали алкогольні напої на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час. Внаслідок чого допущені незаконні витрати коштів, а саме переплати грошового забезпечення на суму 12187,47 грн.

На підставі Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 07 липня 2020 року №346 "Про призначення службового розслідування" проведено службове розслідування з метою уточнення причин і умов, що сприяли незаконному використанню коштів на суму 77787,59 грн., без врахування суми податків.

Під час дослідження наказів про преміювання, рапортів на преміювання, актів службових розслідувань та наказів про результати цих розслідувань було виявлено, що командир військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 подавав Клопотання (Рапорти) на преміювання свого підлеглого особового складу з невірно зазначеними процентами премії які потрібно виплачувати військовослужбовцям, що призвело до порушення Інструкції АДРЕСА_1 , що в свою чергу призвело до переплат коштів у розмірі 30300,37 грн.

Підполковник ОСОБА_1 в період з 04.04.2012 року по 14.12.2018 рік перебував на посаді командира військової частини НОМЕР_2 (витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 по (стройовій частині) від 04.04.2012 року №71 "про прийняття справ та посади" та витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14.12.2018 року №283 "про виключення зі списків частини".

Військова частина НОМЕР_2 являється структурним підрозділом військової частини НОМЕР_1 .

Згідно з довідкою-розрахунком переплат військовослужбовцям, яких не було позбавлено премії за місяць, в якому вони допустили невихід на службу без поважних причин, а саме солдат ОСОБА_2 незаконні витрати коштів у розмірі - 2883,20 грн. та ЩДГВ - 1729,92 грн.,

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.10.2017 року №209 солдат ОСОБА_2 переведений на строкову військову службу.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27.07.2018 року №168 солдат ОСОБА_2 виключений із списків частини.

В ході розслідування було з`ясовано, що на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.04.2017 року №192 "Про результати проведення службового розслідування" (акт проведення службового розслідування від 24.03.2017 року №15/933 Додаток 12) в констатуючій частині наказу зазначено, що солдат ОСОБА_2 з 23.02.2017 по 25.02.2017 усунувся від виконання покладених на нього обов`язків, допустив порушення військової дисципліни за що в розпорядчій частині даного наказу на солдата ОСОБА_2 , який своєчасно не прибув на службу з відпустки, за порушення вимог статей 9, 11, 16, 127, 128 статуту внутрішньої служби ЗСУ, статей 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ накладено дисциплінарне стягнення "сувора догана". Наказ доведений до підполковника ОСОБА_1 під розпис.

На підставі рапорту командира військової частини НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_1 про преміювання особового складу військової частини НОМЕР_2 за квітень 2017 року (№15/1476/2 від 03.05.2017 року) солдату ОСОБА_2 пропонується виплатити премію в розмірі 80 % (В графі за що позбавляється премія вказано що премія позбавлена за сувору догану, а саме за порушення вимог статей 9, 11, 16, 127, 128 статуту внутрішньої служби ЗСУ, статей 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ від 04.04.2017 року №192).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 05.05.2017 року №252 "Про преміювання військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 за їх особистий внесок у загальні результати служби у квітні 2017 року" в якому солдату ОСОБА_2 згідно пункту 2.2 виплатити премію в розмірі 80 %.

Згідно Інструкції №260 премія не виплачується за невихід на службу без поважних причин.

Таким чином підполковник ОСОБА_1 в рапорті на преміювання військовослужбовців включив солдата ОСОБА_2 з розміром премії 80% хоча необхідно було преміювати 0 %.

Вказані неправомірні дії призвели до незаконних витрат коштів у розмірі - 2883,20 грн. та ЩДГВ - 1729,92 грн.

Згідно з довідкою-розрахунком переплат військовослужбовцям, яких не було позбавлено премії за місяць, в якому вони допустили невихід на службу без поважних причин, а саме солдат ОСОБА_2 незаконні витрати на суму - 2883,20 грн. та ЩДГВ - 1729,92 грн.,

В ході розслідування було з`ясовано, що на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30.05.2017 року №309 "Про результати службового розслідування" (акт службового розслідування від 25.05.2017 року №15/1756) в констатуючій частині наказу зазначено, що ОСОБА_2 не прибув 21.05.2017 для заступу в добовий наряд та прибув 22.05.2017, тобто не вийшов на військову службу один день, за даний вчинок в розпорядчій частині наказу на солдата ОСОБА_2 , який не прибув на службу для заступу у добовий наряд без поважних причин, за порушення вимог статей 12, 127, 128 статуту внутрішньої служби ЗСУ, статті 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ накладено дисциплінарне стягнення "сувора догана". Наказ доведений до ОСОБА_1 .

На підставі рапорту командира військової частини НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_1 про преміювання особового складу військової частини НОМЕР_2 за травень 2017 року (№15/1859/1 від 01.06.2017 року) солдату ОСОБА_2 пропонується виплатити премію в розмірі 80 % (В графі за що позбавляється премія вказано що премія позбавлена за сувору догану, а саме за неприбуття на службу для заступу в добовий наряд без поважних причин та порушення вимог статей 12, 127, 128 статуту внутрішньої служби ЗСУ, статті 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ від 30.05.2017 року №309.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 07.06.2017 року №329 "Про преміювання військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 за їх особистий внесок у загальні результати служби у травні 2017 року" в якому солдату ОСОБА_2 згідно пункту 2.3 виплатити премію в розмірі 80 %.

Згідно з п. 31.6 Інструкції №260 премія не встановлюється за невихід на службу без поважних причин.

Таким чином підполковник ОСОБА_1 в рапорті на преміювання військовослужбовців включив солдата ОСОБА_2 з розміром премії 80% хоча необхідно було преміювати 0 %.

Вказані неправомірні дії призвели до незаконних витрат коштів у розмірі: сума переплати премії - 2883,20 грн. та сума ЩДГВ - 1729,92 грн.

Згідно з довідкою-розрахунком переплат військовослужбовцям, яких не було позбавлено премії за місяць, в якому вони допустили невихід на службу без поважних причин, а саме солдат ОСОБА_3 незаконні витрати коштів на суму переплати премії - 3158,10 грн. та ЩДГВ - 1894,86 грн.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.11.2018 року №265 солдат ОСОБА_3 виключений із списків частини.

В ході розслідування було з`ясовано, що на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 18.09.2017 року №512 "Про результати проведення службового розслідування" (акт проведення службового розслідування від 13.09.2017 року №15/3119) за неприбуття на військову службу а також за порушення статей 9,11,16,127,128 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, статті 1,2,3,4 Дисциплінарного статуту ЗСУ солдату ОСОБА_3 накласти дисциплінарне стягнення "догана".

На підставі рапорту командира військової частини НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_1 про встановлення премії військовослужбовцям за вересень 2017 року (№15/3541 від 08.10.2017 року) солдату ОСОБА_3 пропонується виплатити премію в розмірі 90 % (позбавлено за догану від 18.09.2017 року. Вказаний рапорт підписано підполковником ОСОБА_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 03.10.2017 року №566 "Про преміювання військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 за їх особистий внесок у загальні результати служби у вересні 2017 року" в якому солдату ОСОБА_3 згідно пункту 2.1 виплатити премію в розмірі 90 %.

Згідно з Інструкцією п. 31.6 №260 премія не встановлюється за невихід на службу без поважних причин.

Таким чином, підполковник ОСОБА_1 в рапорті на преміювання військовослужбовців включив солдата ОСОБА_3 з розміром премії 90% хоча необхідно було преміювати 0 %. Вказані неправомірні дії призвели до незаконних витрат коштів, переплати премії - 3158,10 грн. та ЩДГВ - 1894,86 грн.

Згідно з довідкою-розрахунком переплат військовослужбовцям, яких не було позбавлено премії за місяць, в якому вони допустили невихід на службу без поважних причин, а саме солдат ОСОБА_4 незаконні витрати коштів склали - 3203,55 грн. та ЩДГВ - 1922,13 грн., та солдат ОСОБА_5 незаконні витрати коштів склали - 3158,10 грн. та ЩДГВ - 1894,86 грн.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16.08.2017 року №171солдат ОСОБА_5 переведений на строкову військову службу.

Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.10.2017 року №218 солдат ОСОБА_5 виключений із списків частини.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16.06.2017 року №125 солдат ОСОБА_4 виключений із списків частини.

В ході розслідування було з`ясовано, що на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 07.06.2017 року №333 "Про результати проведення службового розслідування" (акт проведення службового розслідування від 30.05.2017 року №15/1836) в констатуючій частині наказу зазначено, що солдат ОСОБА_6 та солдат ОСОБА_5 неприбули на службу 12.05.2017 та запізнилися на ранкове шикування 13.05.2017 року за, що в розпорядчій частині наказу солдатам ОСОБА_6 та ОСОБА_5 наклали дисциплінарне стягнення зауваження, за порушення статей 127,128 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, статті 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ. В акті службового розслідування зазначено, що ОСОБА_1 було доведено про відсутність даних військовослужбовців на військовій службі, тобто даний факт ОСОБА_1 вже знав, а також наказ про результати даного службового розслідування був доведений під розпис підполковнику ОСОБА_7 .

На підставі рапорту командира військової частини НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_1 про преміювання особового складу військової частини НОМЕР_2 за травень 2017 року (№15/1859/1 від 01.06.2017 року) солдатам ОСОБА_6 та ОСОБА_5 пропонується виплатити премію в розмірі 90 % (підстава: догана за порушення дисципліни строю від 26.05.2017 року).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 07.06.2017 року №384 "Про преміювання військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 за їх особистий внесок у загальні результати служби у травні 2017 року" в якому солдатам ОСОБА_6 та ОСОБА_5 згідно пункту 2.2 виплатити премію в розмірі 90 %.

На підставі рапорту командира військової частини НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_1 про преміювання особового складу військової частини НОМЕР_2 за червень 2017 року (№15/2119/1 від 29.06.2017 року) солдату ОСОБА_5 пропонується виплатити премію в розмірі 90 % (підстава: догана за низьку виконавчу дисципліну від 19.06.2017 року) і не зазначені стягнення накладенні наказом від №333 від 07.06.2017.

Солдат ОСОБА_6 16.06.2017 року виключений із списків військової частини на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 №125 від 16.06.2017 в цьому ж наказі зазначено, що останньому потрібно виплати премію у повному розмірі за червень 2017 року.

Під час підписання рапорту про здачу справ та посаду (від 16.06.17 №15/1971) та обхідного листа до цього рапорту солдату ОСОБА_6 відсутній запис чи будь - які примітки від командира військової частини НОМЕР_2 стосовно того, що на останнього накладне дисциплінарне стягнення за не вихід на військову службу, тому об`єктивно, що посадові особи які відпрацьовували наказ на звільнення не могли знати про необхідність зняття з ОСОБА_6 премії.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 07.07.2017 року №384 "Про преміювання військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 за їх особистий внесок у загальні результати служби у червні 2017 року" в якому солдату ОСОБА_5 згідно пункту 2.1 виплатити премію в розмірі 90 %.

Згідно з Інструкцією №260 згідно пункту 31.6 премія не встановлюється за невихід на службу без поважних причин.

Таким чином підполковник ОСОБА_1 в рапорті на преміювання ОСОБА_5 клопотав про нарахування премії у розмірі 90% хоча необхідно було преміювати 0 %.

В рапорті ОСОБА_4 та в обхідному листі не зазначена інформація стосовно дисциплінарного стягнення накладеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 07.06.2017 року №333 "Про результати проведення службового розслідування", хоча даний наказ був доведений під розпис ОСОБА_1 . Премія даних військовослужбовців не позбавлена за неприбуття на службу 12.05.2017 року, запізнення на ранкове шикування 13.05.2017 року

Вказані неправомірні дії призвели до незаконних витрат коштів у розмірі: переплати ОСОБА_4 премії - 3203,55 грн. та ІЦДГВ - 1922,13 грн., та переплати ОСОБА_5 премії - 3158,10 грн., та ІЦДГВ - 1894,86 грн.

Згідно з довідкою-розрахунком переплат військовослужбовцям, яких не було позбавлено премії за місяць, в якому вони вживали алкогольні напої на території частини, прибули на службу в нетверезому стані, а саме: рядовий ОСОБА_8 незаконні витрати коштів що включає: сума переплати премії - 2923,83 грн. та солдату ОСОБА_9 незаконні витрати коштів сума переплати премії - 2918,70 грн. переплата здійснена за серпень 2018 року.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.05.2019 року №101 рядовий ОСОБА_8 виключений із списків частини.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.05.2019 року №119 солдат ОСОБА_9 виключений із списків частини.

В ході розслідування було з`ясовано, що на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.08.2018 року №547 "Про результати проведення службового розслідування" в констатуючій частині наказу зазначено, що був виявлений факт вживання алкогольних напоїв за, що в розпорядчій частині наказу на рядового ОСОБА_8 та солдата ОСОБА_9 за порушення вимог статей 11, 12, 13, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України накладено дисциплінарне стягнення "догана". Відповідно до акту службового розслідування від 30.08.2018 року №29/2359 рядовий ОСОБА_8 та солдат ОСОБА_9 вживали алкогольні напої на території військової частини НОМЕР_2 .

Факт вживання був відомий підполковнику ОСОБА_1 11.08.2018 оскільки довідки про перебування рядового ОСОБА_8 та солдата ОСОБА_9 були зроблені 11.08.2018 року. Для позбавлення премії потрібен лише факт вживання який був встановлений довідками №1119 та №1118 .

На підставі рапорту командира військової частини НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_1 про встановлення премії військовослужбовцям за серпень 2018 року пункту 1.1 рядовому ОСОБА_8 та солдату ОСОБА_9 пропонується виплатити премію в розмірі 100 %. Вказаний рапорт підписано підполковником ОСОБА_10 27.08.2018. Проте, навпроти прізвищ ОСОБА_8 і ОСОБА_9 зроблено запис "Догана" наказ командира в/ч НОМЕР_1 від 31.08.2018 №547" напис зроблений скоріш за все посадовою особою яка погоджує рапорт Помічником командира полку з правової роботи начальником юридичної групи військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_11 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 31.08.2018 року №548 "Про преміювання військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 за їх особистий внесок у загальні результати служби у серпні 2018 року" в якому рядовому ОСОБА_8 та солдату ОСОБА_9 згідно пункту 3.1 виплатити премію в розмірі 90 %.

Своїми діями порушив: розділ 16 пункт 5 Порядку №260: військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються у разі вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`янінні) за місяць у якому здійснено таке правопорушення.

Таким чином підполковник ОСОБА_1 в рапорті на преміювання військовослужбовців включив рядового ОСОБА_8 та солдата ОСОБА_9 з розміром премії 100% хоча необхідно було преміювати 0 %.

Вказані неправомірні дії призвели до незаконних витрат коштів, а саме переплата ряд. ОСОБА_12 у розмірі - 2923,83 грн., та сол. ОСОБА_9 у розмірі - 2918,70 грн.

В наказі "Про результати проведення службового розслідування" №547 від 08.09.2020 було запропоновано ознайомити з актом службового розслідування та в добровільному порядку запропонувати ОСОБА_1 відшкодувати кошти або стягнути по місцю його служби.

В своєму поясненні, який надіслав підполковник ОСОБА_1 зазначив, що безпосередньої його вини у виплаті премії згаданим військовослужбовцям немає, оскільки командир військової частини виносить наказ про преміювання військовослужбовців та несе безпосередню відповідальність за преміювання тих чи інших військовослужбовців після перевірки законності, змісту зазначених рапортів іншими певними посадовими особами, структурними підрозділами військової частини, які зобов`язані перевіряти надіслані рапорти про преміювання тих чи інших підлеглих йому осіб. Відтак, він вважає, що вимоги до нього як до особи, яка несла безпосереднє підпорядкування командиру військової частини заявлені до нього безпідставно.

А також зазначив, що порядок відображення, яка саме повинна бути зазначена інформація про правопорушення, які здійснив військовослужбовець у рапорті на преміювання чітко не врегульовані на законодавчому рівні, а тому він відобразив як вважав за необхідне.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Так, у період з 2017 по 2020 рік виплата премії регулювалася Розділом 31 наказом Міністра оборони України № 260 від 11.06.2008 "Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" (далі Інструкція №260) на зміну Інструкції №260 прийнятий новий наказ Міністра Оборони України №260 від 07.06.2018 року "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" (далі - Порядок №260) в якому Розділом 6 встановлений порядок виплати премії військовослужбовцям.

Відповідно до розділу 1 Порядку №260 та Інструкції №260, до складу грошового забезпечення входять щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

Згідно п. 1 розділу 6 Порядку №260 та Розділу 31 Інструкції №260, командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби.

Пункт 3 розділу 6 Порядку №260, виплата щомісячної премії військовослужбовцям здійснюється на підставі наказу командира військової частини, який видається до 05 числа місяця, наступного за місяцем преміювання, з урахуванням військової дисципліни, наявності дисциплінарних стягнень, показників виконання службових обов`язків.

Згідно з п. 31.4 Інструкції №260, виплата премії військовослужбовцям здійснюється щомісяця за місцем штатної служби одночасно з виплатою грошового забезпечення на підставі наказу командира військової частини (командирам військових частин - наказу вищих командирів (начальників)), який видається до 05 числа місяця, наступного за місяцем преміювання.

Відповідно до п. 31.7 Інструкції №260, Рішення про виплату премії, зменшення її розміру або позбавлення в повному розмірі оформлюється наказом командира військової частини на підставі поданих за командою в кінці місяця клопотань безпосередніх командирів (начальників) про виплату (позбавлення повністю або частково) премії підлеглим військовослужбовцям. У рапортах з клопотанням про позбавлення премії (повністю або частково) зазначаються конкретні причини, які стали підставою для цього.

Відповідно до ст. 13. ЗУ "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" від 24.03.1999 №551-ХІV, у разі коли командир вважає, що наданих йому прав недостатньо для заохочення військовослужбовців, які відзначилися, він може клопотати про заохочення перед старшим командиром.

Тобто рішення про виплату премії, зменшення її розміру або позбавлення в повному розмірі оформлюється наказом командира військової частини на підставі поданих за командою в кінці місяця клопотань безпосередніх командирів (начальників) про виплату (позбавлення повністю або частково) премії підлеглим військовослужбовцям.

У рапортах з клопотанням про позбавлення премії (повністю або частково) зазначаються конкретні причини, які стали підставою для цього.

Також слід зазначити відповідно до Наказу МОУ "Про затвердження Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України" №595 від 15.11.2010 (зі змінами від 16.12.2016).

Виплата щомісячної додаткової грошової винагороди (далі - ЩДГВ) здійснюється до 100 відсотків місячного грошового забезпечення.

До місячного грошового забезпечення, з якого визначається винагорода, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою (посадою, до тимчасового виконання обов`язків за якою він допущений).

Тобто якщо військовослужбовцю не виплачується премія, то місячне грошове забезпечення буде менше і відповідно обрахування 100% ШДГВ від місячного грошового забезпечення буде менше.

Не виплата премії тягне собою зменшення суми виплати ЩДГВ.

Стосовно доводів та пояснень наданих ОСОБА_1 слід зазначити наступне.

Відповідно до Інструкції №260 п. 31.7 передбачено, що клопотання на преміювання подаються безпосереднім командиром стосовно підлеглого особового складу із зазначенням конкретних причин позбавлення премії. Даною нормою закріплене виключення повноваження безпосереднього командира подавати клопотання, а отже і відповідальність за невірно подане клопотання повинна нести та особа на кого покладений такий обов`язок.

Стосовно погоджень які зазначаються на зворотному боці кожного рапорта то в коло обов`язків даних посадових осіб не входить обов`язок контролювати стан військової дисципліни, знати стягнення які були накладені, підстави та причини такого накладення, даний обов`язок належить безпосередньому командиру.

Щодо посадових осіб які відпрацьовують і погоджують наказ на преміювання, то наказ відпрацьовується на підставі рапортів, в наказі інформація зазначена відповідно до рапорту тому у діях даних посадових осіб відсутня вина яка являється обов`язковою при встановлення факту порушення.

Відповідно, питання що стосується стягнення премій із військовослужбовців яким вона була виплачена, суд зазначає, що згідно із вимогами ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі, як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

У відповідності до вимог ст. 94 КЗпП України, ст. 1 Закону України "Про оплату праці", заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Питання структури заробітної плати наводиться у ст. 2 Закону України "Про оплату праці". Так, основна заробітна плата це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Крім того, до складових заробітної плати входять інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

З тих підстав, що виплата премій військовослужбовцям відбулась з боку військової частини НОМЕР_1 добровільно, без рахункової помилки та за відсутності недобросовісної поведінки військовослужбовця якого преміюють, оскільки останній не міг вплинути на вирішення питання про власне преміювання та приховати від керівництва та відповідальних осіб факт дисциплінарного стягнення, тому вини даних військовослужбовців немає, що виключає їхню відповідальність.

Стосовно аргументів ОСОБА_1 про те, що він не знав, за які саме порушення були накладені дисциплінарні стягнення на його підлеглих військовослужбовців, то колегія суддів вважає вказані твердження намаганням відповідача ввести суд в оману.

Проаналізувавши акти службового розслідування, суд вважає, що ОСОБА_1 здійснював активні дії з пошуку підлеглих військовослужбовців. При цьому по кожному випадку посадові особи Військової частини НОМЕР_2 доповідали відповідачу про причини з яких військовослужбовці не прибували на службу, час та дату прибуття цих військовослужбовців.

Водночас, своїми діями підполковник ОСОБА_1 порушив вимоги наступних нормативно-правових актів:

пункт 6 розділу 31 Інструкції №260, військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються у разі невихід на службу без поважних причин;

п. 5 розділу 16 Порядку №260, військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються за невихід на службу (навчання) без поважних причин - за місяць, у якому здійснено таке порушення;

п. 3.1.9. наказу МОУ "Про затвердження Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України" № 300 від 16.07.97 (зі змінами на момент вчинення порушення) Усі посадові особи військової частини (з`єднання), які відають військовим (корабельним) господарством, повинні:

знати вимоги чинного законодавства України, наказів, положень, настанов, інструкцій та інших керівних документів щодо організації та ведення військового (корабельного) господарства та неухильно керуватись ними у своїй діяльності;

Стаття 58 "Про Статуту внутрішньої служби Збройних Силу України" від 24.03.1999 №548-ХІV, командир (начальник) є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреної йому військової частини, корабля (підрозділу) за забезпечення охорони державної таємниці; за бойову підготовку, виховання, військову дисиипліну, морально - психологічний стан, збереження життя і зміцнення здоров`я особового складу; за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів; за всебічне забезпечення військової частини, корабля (підрозділу); за додержання принципів соціальної справедливості.

Стаття 59 «Про Статуту внутрішньої служби Збройних Силу України» від 24.03.1999 №548-ХІУ, командир (начальник) зобов`язаний: знати стан справ у дорученій йому військовій частині, на кораблі (у підрозділі), ділові, морально- психологічні якості безпосередньо підпорядкованих військовослужбовців.

Стаття 66 «Про Статуту внутрішньої служби Збройних Силу України» від 24.03.1999 №548-ХІУ: командир бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону)* в мирний і воєнний час відповідає за бойову та мобілізаційну готовність, укомплектованість особовим складом, успішне виконання бригадою (полком, кораблем І і 2 рангу, окремим батальйоном) бойових завдань; бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан, збереження життя і зміцнення здоров`я особового складу; внутрішній порядок; стан і збереження зброї, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального та інших матеріальних засобів; стан фінансового господарства; всебічне забезпечення бригади, стан пожежної та екологічної безпеки.

Згідно з ст. 67 ЗУ "Про Статуту внутрішньої служби Збройних Силу України" від 24.03.1999 №548-ХIV (зі змінами на момент вчинення порушення): командир полку (окремого батальйону) зобов`язаний: знати справжній стан військової дисципліни; щомісяця і по закінченні певного періоду навчання і навчального року підбивати підсумки бойової підготовки й стану військової та виконавської дисципліни.

Відповідно до статті 59 "Про Статут внутрішньої служби Збройних Силу України" від 24.03.1999 №548-ХІV, командир зобов`язаний аналізувати стан військової дисципліни і об`єктивно доповідати про це старшому командирові.

Пунктом 31.7 Інструкції №260 визначено, що Рішення про виплату премії, зменшення її розміру або позбавлення в повному розмірі оформлюється наказом командира військової частини на підставі поданих за командою в кінці місяця клопотань безпосередніх командирів (начальників) про виплату (позбавлення повністю або частково) премії підлеглим військовослужбовцям. У рапортах з клопотанням про позбавлення премії (повністю або частково) зазначаються конкретні причини, які стали підставою для цього.

Відповідно до ст. 13 ЗУ "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" від 24.03.1999 №551-ХІV (зі змінами на момент вчинення порушення) у разі коли командир вважає, що наданих йому прав недостатньо для заохочення військовослужбовців, які відзначилися, він може клопотати про заохочення перед старшим командиром.

Статтею 5 ЗУ "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" від 24.03.1999 №551-XIV (зі змінами на момент вчинення порушення) передбачено, що за стан дисципліни у військовому з`єднанні, частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир, Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.

Відповідно до постанови Верховної Ради України "Про затвердження Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі" від 23.06.1995 № 243/95-ВР (дійсна на момент вчинення порушення) (далі Положення №243/95).

Відповідно до п. 1 Положення №243/95, це Положення визначає підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами.

Згідно з п. 2 Положення №243/95, відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів (далі - військові частини) для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати.

Військове майно - це державне майно, закріплене за відповідними військовими частинами. До нього належать: всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, паливно-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне та інше майно, а також кошти.

Пунктом 3 Положення №243/95 визначено, що Військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність за наявності: заподіяння прямої дійсної шкоди; протиправної їх поведінки; причинного зв`язку між протиправною поведінкою і настанням шкоди, вини у заподіянні шкоди.

Протиправною визнається така поведінка (дія чи бездіяльність) військовослужбовця або призваного на збори військовозобов`язаного, коли він не виконує (недбало виконує) свої службові обов`язки.

Згідно з ч. 1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної бо юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 перебуваючи на посаді командира військової частини НОМЕР_2 , подавав рапорти на преміювання свого підлеглого особового складу із зазначенням не вірних відсотків для встановлення премій, хоча до кола його посадових обов`язків входило: знати дійсний стан справ у дорученій йому військовій частині, а також знати вимоги чинного законодавства України, наказів, положень, настанов, інструкцій та інших керівних документів щодо організації та ведення військового господарства й неухильно керуватись ними у своїй діяльності, своїми діями ОСОБА_1 призвів до переплати грошових коштів і відповідно завдав збитки державі у розмірі 30300 (тридцять тисяч триста) грн. 37 коп.

Стосовно двох відкритих тотожних адміністративних проваджень за №560/1964/21 та за №560/4819/21, судова колегія зазначає наступне.

Судом встановлено, що ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 серпня 2021 року по справі № 560/1964/21 позов військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення збитків в розмірі 30300,37 грн., - залишено без розгляду.

Тобто, справа № 560/1964/21 не розглядалась Хмельницьким окружним адміністративним судом.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 серпня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає.

Головуючий Курко О. П.

Судді Шидловський В.Б. Боровицький О. А.