Справа № 460/2694/21
Суддя: С.А. Борискін
Дата ухвалення: 2021-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

04 жовтня 2021 року м. Рівне №460/2694/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Борискіна С.А. за участю секретаря судового засідання Харитонюк В.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Форет М.С.,

відповідача: представник не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Головного управління ДПС у Рівненській області
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Поліський стандарт"
про стягнення податкового боргу, накладення арешту, -
В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Рівненській області звернулося до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліський стандарт" про стягнення податкового боргу та накладення арешту на кошти.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що за відповідачем обліковується податковий борг у загальному розмірі 709295,08 грн. Відповідачем самостійно у встановлені законом терміни суми грошових зобов`язань сплачені не були, надіслана податкова вимога не виконана, а тому податковий орган звернувся про стягнення податкового боргу в судовому порядку. За таких обставин сторона позивача просила позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 08.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 30.04.2021 на 14:30 год.

Ухвалою суду від 11.05.2021 підготовче судове засідання відкладено до 22.06.2021 на 14:30 год.

У зв`язку з перебуванням головуючої судді у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, справу передано для розподілу до автоматизованої системи документообігу суду.

Відповідно до проведеного повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану адміністративну справу 31.05.2021 передано в провадження судді Борискіна С.А.

Ухвалою суду від 01.06.2021 прийнято до розгляду адміністративну справу №460/2694/21. Вирішено, що справа розглядатиметься суддею одноособово за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі на 23.06.2021 на 11:00 год.

Ухвалою суду від 23.06.2021 підготовче засідання у адміністративній справі №460/2694/21 відкладено до 16.08.2021 до 09:30 год.

Ухвалою суду від 16.08.2021 продовжено строк підготовчого провадження у справі на тридцять днів. Підготовче засідання в адміністративній справі відкладено до 30.08.2021 до 15:30 год.

Ухвалою суду від 30.0.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 17.09.2021 на 11:30 год.

17.09.2021 розгляд справи відкладено до 04.10.2021 до 09:15 год.

У судове засідання, призначене на 04.10.2021, прибув представник позивача, який позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві. Просив повністю задовольнити позов.

Представник відповідача у судове засідання, призначене на 04.10.2021, не прибув. Про дату, місце і час судового розгляду повідомлявся належним чином. Причини неявки суд не повідомив. Відзиву на позовну заяву не подав.

З огляду на приписи ст.162, 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) та неодноразове відкладення судових засідань, зокрема, з метою надання можливості висловлення своєї позиції стороною відповідача, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представника відповідача та за наявними матеріалами.

Повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю, з огляду на таке.

Судом встановлено, що за даними обліку позивача за Товариством з обмеженою відповідальністю "Поліський стандарт" рахується податкова заборгованість в загальному розмірі 709295,08 грн., в тому числі:

-з податку на додану вартість в сумі 2600,82 грн., що виникла на підставі самостійно поданої декларації з податку на додану вартість та узгодженого податкового повідомлення-рішення;

-з орендної плати з юридичних осіб с.Коловерть в сумі 5336,29 грн., що виникла на підставі самостійно поданого податкового розрахунку земельного податку;

-з орендної плати з юридичних осіб с.Іванівка Великомежирицьке ОТГ в сумі 192626,73 грн., що виникла на підставі самостійно поданого податкового розрахунку земельного податку;

-з орендної плати з юридичних осіб с.Стовпин Великомежирицьке ОТГ в сумі 7424,38 грн., що виникла на підставі самостійно поданого податкового розрахунку земельного податку;

-з єдиного податку з сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків с. Іванівка Великомежирицьке ОТГ в сумі 217905,47 грн., що виникла на підставі самостійно поданої податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи по терміну сплати 30.07.2020, 30.10.2020 та 01.02.2021;

-з єдиного податку з сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків с. Стовпин Великомежирицьке ОТГ в сумі 145134,41 грн., що виникла на підставі самостійно поданої податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи по терміну сплати 14.02.2020;

-з єдиного податку з сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків с. Великі Межиричі Великомежирицьке ОТГ в сумі 39300,23 грн., що виникла на підставі самостійно поданої податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи по терміну сплати 2020 рік та 2021 рік;

-з єдиного податку з сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків с. Коловерть в сумі 62402,08 грн., що виникла на підставі самостійно поданої податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи по терміну сплати 2020 рік та 2021 рік;

-з єдиного податку з сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків с. Залізниця в сумі 24498,81 грн., що виникла на підставі самостійно поданої податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи по терміну сплати 2020 рік та 2021 рік;

-з єдиного податку з сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків с. Харалуг в сумі 12065,86 грн., що виникла на підставі самостійно поданої податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи по терміну сплати 2020 рік та 2021 рік.

Вказані обставини підтверджуються дослідженими судом доказами: довідкою про стан розрахунків з бюджетом згідно інтегрованих карток платника податків від 25.02.2021 №1730/5/17-00/13-06-08 (а.с.7-8), розрахунком виникнення податкової заборгованості по нарахованих (донарахованих) сумах згідно карток особових рахунків відповідача від 25.02.2021 №1731/5/17-00-13-06-08 (а.с.9-13), витягом з картки особового рахунку платника податків (а.с.14-33), податковими деклараціями з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) та податковими деклараціями платника єдиного податку четвертої групи (а.с.34-51), податковим повідомленням-рішенням від 29.01.2021 №9 з доказами його надіслання (вручення) платнику (а.с.52-53), податковим повідомленням-рішенням від 21.07.2020 № з доказами його надіслання (вручення) платнику (а.с.54-55), податковим повідомленням-рішенням від 06.05.2019 № з доказами його надіслання (вручення) платнику (а.с.56-57).

Відповідно пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п.54.1 ст.54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Враховуючи вимоги п.56.11 ст.56 ПК України грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків, не підлягає оскарженню.

Пунктом 57.1 статті 57 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Також, у відповідності до п.57.3 ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно із п.54.5 ст.54 даного Кодексу, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Доказів оскарження податкових повідомлень-рішень, на підставі яких відповідачу визначено податкові зобов`язання, відповідачем надано не було, а відтак вказані грошові зобов`язання вважаються узгодженими і підстави для їх несплати відсутні.

Як закріплено у п. 59.1, 59.5 ст.59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Контролюючим органом була сформована та надіслана відповідачу податкова вимога форми "Ю" від 08.05.2020 №189907-53 на суму 45028,13 грн., яка не була задоволена і у встановленому порядку не оскаржувалась (а.с.58).

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

У встановлений законодавством строк відповідачем не сплачено податковий борг у загальній сумі 709295,08 грн.

У пп.20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України визначено право контролюючого органу звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

В матеріалах справи наявні відомості про відкриті рахунки, що обліковуються за відповідачем (а.с.59).

Відповідно до п.95.3. ст.95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Крім того, контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (п.95.4 ст.94 ПК України).

Що стосується позовної вимоги про накладення арешту на кошти на рахунках, відкритих у банківських (фінансових) установах, у межах суми податкового боргу, то суд зазначає таке.

Право податкового органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, у разі, якщо у платника податків, який має податковий борг, відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу, передбачено пп. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 ПК України.

Суд зазначає, що підстави для застосування як адміністративного арешту майна, так і арешту коштів на рахунках платника податків, визначені пунктом 94.2 статті 94 ПК України. Обидва види арешту, за загальним правилом, застосовуються з однакових підстав, але розрізняються процедурою застосування - або за рішенням керівника податкового органу (щодо майна, відмінного від коштів), або за рішенням суду (арешт коштів).

Зазначене випливає із системного тлумачення правових норм, які містяться у статті 94 ПК України. Ці норми регулюють як правовідносини, що виникають при накладенні адміністративного арешту майна, так і арешту коштів платника податків, причому зміст правового регулювання викладається в єдиному контексті.

Додаткові випадки накладення арешту на кошти платника податків, крім тих, що визначені статтею 94 цього Кодексу, визначені пп. 20.1.33 п.20.1 ст.20 ПК України.

Наведена законодавча норма встановлює одночасно як право податкового органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження. Такими підставами є: 1) відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг; 2) недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; 3) майно не може бути джерелом погашення податкового боргу у відповідній сумі.

Відсутність підстав для застосування арешту коштів платника податків, передбачених п.20.1.33 ст.20 ПК України, серед підстав для застосування адміністративного арешту, що входять до переліку, встановленого п.94.2 ст.94 ПК України (сформульованого як вичерпний), не може розглядатися як перешкода для застосування арешту коштів на рахунках платника податків у відповідних випадках.

Наведене пояснюється тим, що норма п.20.1.33 ст.20 ПК України є імперативною і обов`язковою до виконання, зміст її є самостійним, чітким і зрозумілим. Норми п.20.1.33 ст.20 та п.94.2 ст.94 ПК України не заперечують за змістом одна одну, оскільки регулюють різні правовідносини.

Так, норми п.94.2 ПК України визначають загальні підстави для застосування арешту як майна, так і коштів платника податків. Натомість пункт 20.1.33 статті 20 ПК України регулює інше коло суспільних відносин, а саме питання накладення арешту виключно на кошти платника податків та інші цінності, що знаходяться у банках, причому в специфічній ситуації за відсутності достатнього для погашення податкового боргу майна.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням про опис майна у податкову заставу від 30.09.2020 вирішено здійснити опис майна, яке перебуває у власності (господарському віданні або оперативному управлінні) позивача, а якщо таке станом на момент опису відсутнє або його балансова вартість менша за суму податкового боргу, - також того майна, право власності на яке у відповідача виникне у майбутньому (а.с.61).

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо відповідача в останнього відсутні майнові активи (а.с.63).

Отже, у відповідача відсутнє майно, яке могло б бути джерелом погашення податкового боргу.

Разом з цим, як встановлено судом, товариство має відкриті рахунки в установах банків.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що у відповідача відсутнє інше майно, крім грошових коштів на рахунку у банку, для погашення податкового боргу в сумі 709295,08 грн.

Крім цього, суд враховує, що постановою Національного Банку України № 22 від 21.01.2004 затверджено Інструкцію про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 №372/8976).

Вимоги цієї Інструкції поширюються на всіх учасників безготівкових розрахунків, а також на стягувачів та є обов`язкові для виконання ними (пункти 1.1. та 1.3 Інструкції).

Главою 9 Інструкції визначено порядок виконання банками заходів щодо арешту коштів на рахунках клієнтів.

Пункт 9.2 Інструкції передбачає, що банк накладає арешт на кошти, що обліковуються за рахунками, відкритими клієнтами банку, відповідно до нормативно-правових актів Національного банку з питань відкриття і закриття рахунків.

Арешт на підставі документа про арешт коштів може бути накладений на всі кошти, що є на всіх рахунках клієнта банку, без зазначення конкретної суми, або на суму, що конкретно визначена в цьому документі. Якщо в документі про арешт коштів не зазначений конкретний номер рахунку клієнта, на кошти якого накладений арешт, але обумовлено, що арешт накладено на кошти, що є на всіх рахунках, то для забезпечення суми, визначеної цим документом, арешт залежно від наявної суми накладається на кошти, що обліковуються на всіх рахунках клієнта, які відкриті в банку, або на кошти на одному/кількох рахунку/ах. (пункт 9.3 Інструкції).

Абзац 1 пункту 9.10 глави 9 Інструкції передбачає, що у разі надходження до банку платіжної вимоги/ інкасового доручення (розпорядження) за тим виконавчим документом, для забезпечення виконання якого на кошти клієнта накладено арешт, банк виконує її в повній або частковій сумі в межах наявної арештованої суми на рахунку.

Банк виконує часткову оплату платіжної вимоги/інкасового доручення (розпорядження) відповідно до пункту 5.10 глави 5 та пункту 11.9 глави 11 цієї Інструкції.

Враховуючи положення абзацу 3 та 4 пункту 9.10 глави 9 Інструкції, до арешту суми в розмірі, який визначений документом про арешт коштів, банк продовжує арештовувати кошти, що надходять на рахунок клієнта, та виконує платіжні вимоги/інкасові доручення (розпорядження) щодо списання коштів з урахуванням тієї суми, яку раніше частково списано на підставі платіжних вимог/інкасових доручень (розпоряджень) за тим виконавчим документом, для забезпечення якого було накладено арешт на кошти на рахунку клієнта. Банк після списання за платіжною вимогою/інкасовим дорученням (розпорядженням) суми в розмірі, який визначений документом про арешт коштів, списує цей документ з відповідного позабалансового рахунку та, якщо немає на обліку за позабалансовим рахунком інших документів про арешт коштів, проводить операції за рахунком клієнта.

З аналізу зазначених норм вбачається, що у разі визначення конкретного розміру заборгованості у документі, яким накладено арешт, банк без порушення прав платника та одночасно клієнта банка в частині обмеження користування належними такому платнику коштами або цінностями, у разі повного виконання рішення про арешт та списання визначеної суми у визначеному розмірі, продовжує безперешкодно виконувати завдання по списанню або перерахуванню коштів платника за його бажанням.

За приписами абз.2 пп.94.6.2 п. 94.6 ст.94 ПК України, арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Відтак, вимога щодо накладення арешту на кошти та цінності, які знаходяться в банку, достатні для стягнення податкового боргу підприємства в сумі 709295,08 грн., є правомірною та обґрунтованою.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За наведених обставин, позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами. Натомість, відповідач доказів сплати чи часткової сплати податкового боргу суду не надав.

Тому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.

Відповідно до вимог ст.139 КАС України підстави для стягнення судових витрат відсутні.

Повний текст рішення суду складено з урахуванням перебування головуючого судді у відпустці.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Головного управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, 12, м.Рівне, 33023, ЄДРПОУ ВП 44070166) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліський стандарт" (вул. Центральна, 10-а, с. Іванівка, Рівненська область, 34700, ) про стягнення податкового боргу - задовольнити повністю.

Стягнути до бюджету з Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліський стандарт", яке має податковий борг, з рахунків такого платника податкову заборгованість у загальній сумі 709295,08 грн., з яких:

- податок на додану вартість в сумі 2600,82 грн.;

-орендна плата з юридичних осіб с.Коловерть в сумі 5336,29 грн.;

-єдиний податок з сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків с.Залізниця, в сумі 24498,81 грн.;

-єдиний податок з сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків с.Харалуг, в сумі 12065,86 грн.;

-єдиний податок з сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків с.Коловерть, в сумі 62402,08 грн.;

-орендна плата з юридичних осіб с. Іванівка Великомежирицьке ОТГ в сумі 192626,73 грн.;

-орендна плата з юридичних осіб с.Стовпин Великомежирицьке ОТГ в сумі 7424,38 грн.;

-єдиний податок з сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків с. Іванівка Великомежирицьке ОТГ в сумі 217905,47 грн.;

-єдиний податок з сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків с. Великі Межиричі Великомежирицьке ОТГ в сумі 39300,23 грн.;

-єдиний податок з сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків с. Стовпин Великомежирицьке ОТГ в сумі 145134,41 грн.

Накласти арешт на кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліський стандарт" на рахунках, відкритих у банківських (фінансових) установах, у межах суми податкового боргу у розмірі 709295,08 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 18 жовтня 2021 року

Суддя С.А. Борискін