Справа № 265/6162/21
Суддя: Козлов Д. О.
Дата ухвалення: 2021-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №265/6162/21
Провадження №2-а/265/61/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2021 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Козлова Д. О.,

за участю секретаря Дрьомової О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу № 265/6162/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Дідур І. І., -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом, посилаючись у його обґрунтування на те, що 8 серпня 2021 року поліцейський Гулько Михайло Олександрович прийняв рішення про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Так на думку поліцейського 8 серпня 2021 року об 13:13 по вул. Купріна 44 в м. Маріуполь позивач, керуючи транспортним засобом «HYUNDAI SONATA» н/з НОМЕР_1 , порушив вимоги дорожнього знаку 4.2 (рух дозволено лише праворуч), здійснив рух прямо через вул. Митрополитську, чим порушив п. 8.4 ПДР. Не погоджуючись із даною постановою, позивач вказував, що він, рухаючись по вул. Купріна у напрямку вул. Митрополитської з дружиною та двома малолітніми синами, дійсно керував транспортним засобом «HYUNDAI SONATA» н/з НОМЕР_1 . Під`їжджаючи до перехрестя з вулицею Митрополитською, він зупинив транспортний засіб, пропустив інші авто по вул. Митрополитській та здійснив рух прямо, після чого його зупинив поліцейський, якому він пояснив, що дорожній знак не встановлений відповідно до вимог та норм. Поліцейський Гулько М. О. зазначив, що з цього боку знак встановлений з порушеннями, а той, що проїхав позивач у нормі, після чого виніс постанову про накладання адміністративного стягнення. Натомість, позивач зазначав, що є за фахом кваліфікований спеціалістом з технічного нагляду за будівництвом автомобільних доріг. Так він після накладання адміністративного стягнення здійснив рух у тому ж напрямку, та виявив, що дорожні знаки не читаються. Згідно із вимогами П. 10.2.1 ДСТУ 4100:2014 «БЕЗПЕКА ДОРОЖНЬОГО РУХУ ЗНАКИ ДОРОЖНІ Загальні технічні умови Правила застосування» такий стандарт поширюється на дорожні знаки, призначені для інформування учасників дорожнього руху щодо умов і режимів руху на автомобільних дорогах і вулицях згідно із ПДР, а також правила їх застосування на всіх дорогах, що експлуатують та будують. Позивачем встановлено, що було порушено вимоги п. 10.2.1 ДСТУ 4100:2014, де знаки зі світлоповертальною поверхнею застосовують на ділянках доріг без стаціонарного освітлення, а також на ділянках доріг зі стаціонарним освітленням, за умови забезпечення видимості знаків з відстані не менше ніж 100 м як у світлий, так і в темний час доби. При цьому залежно від рівня освітленості застосовують знаки з інтенсивністю світлоповертання (типом плівки), яка дає змогу забезпечити контрастність, розрізненість та читабельність зображення знака на загальному фоні. Зауважував, що він рухався по вул. Купріна до вул. Митрополитська, зробивши фото фіксацію видимості дорожнього знака з початку на відстані 100 м, потім 82 м, 75м, 51м, де чітко не проглядаються дорожні знаки, встановлені до перехрестя з вул. Митрополитською. На останньому фото видно знак 4.11 «Рух легкових автомобілів» за перехрестям по вул. Митрополитська. Додавав, що він перетинав перехрестя за будинком 41 з торця будинку, де стоїть знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», а у оскаржуваній постанові зазначено місце вчинення правопорушення по вул. Купріна 44. За вказаною в постанові адресою дорожній знак 4.2 (рух дозволено лише праворуч) ПДР він не перетинав. Отже дорожній знак 4.2 ПДР не встановлений за місцем руху автомобіля позивача на перехресті з вул. Митрополитською. Вважав, що дорожні знаки зняли, щоб привести у відповідність до вимог стандартів. На протилежному боці перехрестя позивач також бачив, що зняли дорожній знак 4.2 ПДР. Більш того, за постановою поліцейський сержант поліції Гулько М. О. визначив, що позивачем порушено вимоги п. 8.4, однак не вказано в якій саме частині. Отже вважав, що у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення за ст. 122 ч. 1 КУпАП через порушення установки та експлуатації дорожніх знаків, призначених для інформування учасників дорожнього руху щодо умов і режимів руху на автомобільних дорогах і вулицях, та відсутність доказів правомірності постанови № 4605264 серія ЕАО від 8 серпня 2021 року, бо докази наявності дорожнього знаку 4.2 ПДР відсутні. На підставі наведеного просив суд скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення № 4605264 серія ЕАО від 8 серпня 2021 року.

На підставі відзиву представника Управління патрульної поліції в Донецькій області вбачається, що, не визнаючи заявлені позивачем вимоги, останній вказував, що слід відмовити позивачу в задоволенні його позову в повному обсязі з наступних підстав. Так під час патрулювання 8 серпня 2021 року поліцейським Гулько М. О. в м. Маріуполі по вул. Купріна, поблизу буд. 44, близько 13-13 год. було помічено транспортний засіб «Hyundai Sonata» номерний знак НОМЕР_1 , водій якого не виконав вимогу дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч», здійснивши рух прямо, чим порушив п. 8.4 «г» ПДР. Додавав, що факт порушення позивачем вимог дорожнього знаку 4.2 визнається позивачем та підтверджуються наявним відеозаписом з реєстратора, закріпленого в службовому автомобілі патрульних. Поліцейський довів водію суть скоєного ним адміністративного правопорушення, яким виявився ОСОБА_1 . Встановивши факт вчинення правопорушення, ОСОБА_2 була винесена постанова на місці вчинення правопорушення відносно позивача за ч. 1 ст. 122 КУпАП та на позивача накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., оскільки під`їжджаючи до перехрестя, водій повинен був врахувати організацію дорожнього руху, тобто дорожній знак 4.2, який був розташований перед перехрестям згідно із ДСТУ 4100-2014 «Дорожні знаки». Вказував, що у місці правопорушення під`їзд до аварійно небезпечного перехрестя зі сторони руху позивача був не ускладнений, відрізок дороги прямий, без нахилу, тому видимість дорожніх знаків гарна більш ніж 100 метрів, тому було забезпечено вимоги п. 10.1.1 ДСТУ 4100. При цьому до позовної заяви ОСОБА_1 долучив фото з вигідними для позивача ракурсами дорожніх знаків, бо фото зроблено з обочини дороги. Також не зрозуміло яким чином підтверджується вимірювання відстані до знаків. На спростування невідповідності відстані, вказаної позивачем, до відзиву додається фото з гугл карт відстаней по вул. Купріна. Додавав, що дорожній знак 4.2 «Рух праворуч», вимогу якого не виконав позивач, зараз демонтовано через зміну організації дорожнього руху на відповідному перехресті. Враховуючи вказане оскаржувана постанова є правомірною. Враховуючи наведене, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Не погоджуючись із доводами представника відповідача, викладеними у відзиві, ОСОБА_1 , надав письмові пояснення-заперечення, де вказував, що відсутні докази про вчинення правопорушення позивачем, зокрема, що позивач визнав факт скоєння адміністративного правопорушення. Також матеріали справи не містять фото фіксації на підтвердження того, що був встановлений дорожній знак 4.2, вимоги якого нібито порушені позивачем. Додавав, що підтвердженням того, що дорожній знак 4.2 не є читабельним або відсутній, є те, що за відеозаписами, долученими представниками відповідача три автомобілі здійснили проїзд «прямо» у такому ж напрямку, що й позивач. Додавав, що представниками відповідача не доведено причини зняття дорожнього знаку. Зауважував, що поліцейські, що перебували поруч, мали змогу попередити його про те, що рух «прямо» не є можливим. Також вказував, що представники поліції мали змогу застосувати положення ст. 22 КУпАП через наявність неоднозначності обставин події. Додавав, що представники відповідача, заперечуючи докази позивача, не надали своїх доказів на підтвердження зворотності таких тверджень. На підставі наведеного просив суд вимоги позивача задовольнити повністю.

У судовому засіданні ОСОБА_1 на задоволенні позову наполягав, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві, не заперечуючи, що він 8 серпня 2021 року проїхав перехрестя вул. Купріна (мала) та вул. Митрополитська в м. Маріуполі прямо. Однак, коли він через деякий час у наступні дні робив фото знаків на такому перехресті, то там не було вже знаку 4.2. Також додавав, що він заперечує проти долученої представником відповідача схеми організації дорожнього руху, оскільки на ній не вбачається, що вона стосується м. Маріуполя та складена станом на 8 серпня 2021 року, а також на такій схемі не видно вул. Купріна (мала). Просив суд задовольнити його позов.

Представник відповідача, Дідур І. І., який діє на підставі довіреності, заперечуючи проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , вказував, що позивач не довів протиправність постанови від 8 серпня 2021 року та підтримав доводи відзиву. При цьому вказував, що у долученому до справи супровідному листі до схеми ККП «Маріупольавтодор» чітко зазначено, що вона стосується організації дорожнього руху станом на 8 серпня 2021 року в м. Маріуполі перехрестя вул. Купріна (мала) та вул. Митрополитської, з якої безпосередньо видно таке перехрестя та розташовані перед ним дорожні знаки. Просив суд відмовити у позові.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений ОСОБА_1 позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підставі п. 10 Розділу ІІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказ Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Наявність у позивача, ОСОБА_1 , інженера з технічного нагляду, кваліфікації з технічного нагляду за будівництвом автомобільних доріг щодо об`єктів будівництва класу наслідків СС1 (незначні) та СС2 (середні) підтверджується кваліфікаційним сертифікатом від 27 грудня 2019 року.

Суд встановив, що за постановою про адміністративне правопорушення від 8 серпня 2021 року серія ЕАО № 4605264, винесеної поліцейським УПП в Донецькій області, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. з посиланням на те, що 8 серпня 2021 року об 13:13 год. по вул. Купріна 44 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «HYUNDAI SONATA» н/з НОМЕР_1 , порушив вимоги дорожнього знаку 4.2 «рух дозволено лише праворуч», здійснив рух прямо, чим порушив п. 8.4 ПДР.

Відповідно до пп. 4.2 «Рух праворуч» п. 4 «Наказові знаки» Розділу 33 «Дорожні знаки» такий знак дозволяє руху транспортних засобів на найближчому перехрещенні проїзних частин тільки праворуч.

Диспозиція ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за порушення вимог дорожніх знаків.

Відповідно до пп. 10.1.1 п. 10 ДСТУ 4100:2014 «Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування» (далі - ДСТУ 4100:2014) дорожні знаки потрібно розташовувати так, щоб їх добре бачили учасники дорожнього руху, як у світлий, так і в темний час доби, була забезпечена зручність експлуатування і обслуговування, а також було неможливе їх ненавмисне пошкодження. При цьому вони не повинні бути затулені від учасників дорожнього руху. Під час розташування дорожніх знаків повинна бути забезпечена спрямованість інформації, яку вони передають, тільки до тих учасників руху, для яких її призначено. Дорожні знаки повинні бути видимі на відстані не менше ніж 100 м за напрямком руху. На ділянках доріг, де дорожню розмітку важко побачити (сніг, бруд тощо) або не можна відновити, повинні бути установлені відповідні за змістом дорожні знаки.

За пп. 10.2.1 ДСТУ 4100:2014 знаки з внутрішнім освітленням застосовують на ділянках доріг зі стаціонарним освітленням, яке увімкнене на весь темний час доби. Знаки зі світлоповертальною поверхнею застосовують на ділянках доріг без стаціонарного освітлення, а також на ділянках доріг зі стаціонарним освітленням, за умови забезпечення видимості знаків з відстані не менше ніж 100 м як у світлий, так і в темний час доби. При цьому залежно від рівня освітленості застосовують знаки з інтенсивністю світлоповертання (типом плівки), яка дає змогу забезпечити контрастність, розрізненість та читабельність зображення знака на загальному фоні.

Відповідно до пп. 10.2.3 ДСТУ 4100:2014 знаки, установлені на дорозі послідовно, за винятком знаків, установлених на перехресті та в місцях проведення дорожніх робіт, повинні бути розташовані поза населеними пунктами на відстані не менше ніж 50 м, а в населених пунктах - не менше ніж 25 м між поперечними перетинами дороги, в яких встановлені знаки.

Згідно із пп. 10.6.1 ДСТУ 4100:2014 наказові знаки застосовують для введення необхідних режимів руху.

За пп. 10.6.2 ДСТУ 4100:2014, зокрема, знаки 4.2 «Рух праворуч» потрібно застосовувати, щоб дозволити рух на найближчому перехрещенні проїзних частин у напрямках, зазначених стрілками на знаку.

На оглянутому в судовому засіданні відео, з наданого представником відповідача цифрового диску, що було зафіксовано з відео реєстратора машини патрульних поліцейських, вбачається, що дійсно 8 серпня 2021 року біля 13:13 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Хюндай Соната» н/з НОМЕР_1 , здійснив на ньому рух прямо на перехресті вул. Купріна (мала) та вул. Митрополитській в м. Маріуполі, після чого його було зупинено працівниками поліції.

З наданих суду відео з нагрудних камер поліцейських вбачається, що інспектором поліції в присутності позивача розпочато розгляд справи, ознайомлено з його правами та надано можливість ними скористатись. Однак будь-яких клопотань ОСОБА_1 не заявляв, відмовившись від дачі пояснень на підставі ст. 63 Конституції України. Також поліцейські пропонували позивачу ознайомитись з відповідністю стандартам дорожнього знаку 4.2 зі сторони руху ОСОБА_1 , але останній відмовився.

Крім того суд зауважує, що на відео зафіксовано розташування двох знаків на перехресті вул. Купріна (мала) та вул. Митрополитської в м. Маріуполі з обох боків від такого перехрестя, зокрема, з протилежного боку руху ОСОБА_1 8 серпня 2021 року були розташовані дорожні знаки 4.2 та 2.2.

Також з відповіді ККП «Маріупольавтодор» від 11 жовтня 2021 року вбачається, що на запит УПП в Донецькій області був наданий додаток з схемою організації дорожнього руху в м. Маріуполі на перехресті вул. Митрополитської та вул. Купріна (мала) станом на 8 серпня 2021 року, з якої вбачається, що на під`їзді по вулиці Купріна (мала) до перехрестя з вул. Митрополитською з обох боків були встановлені дорожні знаки 4.2 «Рух праворуч» разом із дорожніми знаками 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено».

Суд при цьому не приймає доводи позивача щодо невідповідності схеми організації дорожнього руху ККП «Маріупольавтодор», оскільки вона стосується організації руху на перехресті вул. Купріна (мала) та вул. Митрополитської в м. Маріуполі станом на 8 серпня 2021 року, що безпосередньо зазначено у супровідному листі до такої схеми.

Крім того позначення на такій схемі вул. Купріна (велика), вул. Митрополитської та пров. Купріна чітко дає змогу встановити вулиці Купріна (мала) на такій схемі.

З долучених представником відео доказів, які зберігаються на оптичному носії інформації, також вбачається, що зі сторони руху позивача, перед перехрестям вул. Купріна та вул. Митрополитської в м. Маріуполі встановлено два дорожні знаки на одній опорі, а на фото, наданому позивачем, вбачається лише один знак «Проїзд без зупинки заборонено», з чого слідує, що вказане фото було зроблено ОСОБА_1 вже після зміни схеми організації дорожнього руху на такому перехресті шляхом демонтажу дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч».

Враховуючи відсутність прив`язки до місцевості та відповідних замірів відстані, з якої робилась фото фіксація, долучена до справи позивачем, в суду немає можливості встановити її відповідність, внаслідок чого вказані фото є неналежним доказом в розмінні ст. 74 КАС.

Аналогічна за змістом правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 3 червня 2020 року по справі № 199/1441/17 (2-а/199//81/17).

Крім того посилання ОСОБА_1 на відповідність зроблених ним фото знімків відстані вказаній на них позивачем спростовуються долученими до справи представником відповідача фото з «гугл» карти до перехрестя вул. Купріна (мала) із вул. Митрополитською в м. Маріуполі.

Таким чином позивачем не було доведено порушення пп. 10.1.1 п. 10 ДСТУ 4100:2014 щодо встановлення дорожнього знаку 4.2 на перехресті вул. Купріна та вул. Митрополитської в м. Маріуполі станом на 8 серпня 2021 року.

При цьому посилання позивача на те, що представники відповідача не надали суду докази на підтвердження розміщення знаку 4.2 фото фіксацію з місця події, спростовуються відомостями, наданими ККП «Маріупольавтодор» щодо розміщення такого знаку 8 серпня 2021 року на перехресті вул. Купріна (мала) та вул. Митрополитської в м. Маріуполі.

Суд зазначає, що неспроможними є твердження позивача про те, що відсутність знаку або його невідповідність пп. 10.1.1 п. 10 ДСТУ 4100:2014 підтверджується тим, що три автомобілі здійснили проїзд «прямо» на такому перехресті під час ухвалення відносно позивача оскаржуваної ним постанови, оскільки порушення таким водіями ПДР не входить до предмету доказування по справі за позовом ОСОБА_1 .

Також суд вказує, що жодного відношення до скоєного позивачем правопорушення 8 серпня 2021 року не мають причини зняття дорожнього знаку 4.2 на такому перехресті вул. Купріна (мала) та вул. Митрополитської в м. Маріуполі.

Крім цього суд вказує, що не заслуговують на увагу й твердження ОСОБА_1 про те, що співробітники поліції мали попередити його про те, що рух «прямо» по такому перехрестю не є можливим, оскільки для цього був встановлений на перехресті вул. Купріна (мала) та вул. Митрополитської в м. Маріуполі дорожній знак 4.2.

Суд не приймає доводи ОСОБА_1 й щодо можливості застосування по відношенню до нього при винесені 8 серпня 2021 року оскаржуваної ним постанови положень ст. 22 КУпАП, оскільки це є виключною дискрецією уповноваженої особи, яка проводить розгляд справи про адміністративне правопорушення, оскільки повноваження представників відповідача щодо вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, зокрема, на підставі ст. 122 КУпАП, є виключною компетенцією працівників Національної поліції.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 31 жовтня 2019 року по справі № 266/3228/16-а.

Суд також зазначає, що позивач посилається на те, що в оскаржуваній ним постанові серія ЕАО № 4605264 не визначено, який саме підпункт п. 8.4 ПДР було порушено ним 8 серпня 2021 року.

Так на підставі п. 8.4 Правил дорожнього руху дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи:

а) попереджувальні знаки. Інформують водіїв про наближення до небезпечної ділянки дороги і характер небезпеки. Під час руху по цій ділянці необхідно вжити заходів для безпечного проїзду;

б) знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги;

в) заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі;

г) наказові знаки. Показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження;

ґ) інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила;

д) знаки сервісу. Інформують учасників дорожнього руху про розташування об`єктів обслуговування;

е) таблички до дорожніх знаків. Уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені.

Натомість, суд звертає увагу на те, що посилання ОСОБА_1 на те, що у постанові від 8 серпня 2021 року серія ЕАО № 4605264 не вказано конкретний пункт ПДР, який йому ставиться у провину, суд не приймає до уваги, оскільки у такій постанові інспектор детально описує склад скоєного позивачем правопорушення, зазначаючи, що ОСОБА_1 порушив вимоги дорожнього знаку 4.2 «рух праворуч», здійснив рух прямо, чим порушив п. 8.4 ПДР, що свідчить про порушення водієм саме пп. «г» п. 8.4 ПДР, який стосується наказових знаків, до яких відноситься знак 4.2.

Суд крім того зауважує, що встановлені судом обставин по справі дають підстави для висновку про те, що зазначення інспектором поліції в оскаржуваній позивачем постанові неправильного номера будинку по АДРЕСА_1 не спростовує порушення ОСОБА_1 вимог дорожнього 4.2 «Рух праворуч», тому є опискою, оскільки, як було встановлено судом, вказане порушення вчинено ним 8 серпня 2021 року близько 13:13 год. на перехресті вул. Купріна (мала) та вул. Митрополитської в м. Маріуполі поруч із буд. 41-А по вул. Купріна.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 28 листопада 2018 року по справі № 537/1214/17.

Таким чином у судовому засіданні було підтверджено, що ОСОБА_1 керував автомобілем «Хюндай Соната» н/з НОМЕР_1 та на перехресті вул. Купріна (мала) та вул. Митрополитської порушив вимоги дорожнього знаку 4.2 «рух праворуч», чим порушив ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 122 ч. 1 КУпАП.

Виходячи з переліченого суд встановив, що постанова від 8 серпня 2021 року серія ЕАО № 4605264 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення ст. 122 ч. 1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. є цілком обґрунтованою та прийнятою відповідно до норм закону.

Отже, суд не приймає доводи позивача в частині необхідності скасувати таку постанову та закрити провадження по справі, тому у задоволенні позову ОСОБА_1 суд відмовляє у повному обсязі.

Керуючись ст. 286 КАС,

У Х В А Л И В:

У задоволені позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на судове рішення на підставі ч. 4 ст. 286 КАС може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення як до Першого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, в тому числі в разі його пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено та підписано 12 жовтня 2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_2 , зареєстрований в АДРЕСА_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, , яке розташоване в м. Маріуполі по вул. Макара Мазая 16.

Суддя