Справа № 161/15788/21
Суддя: Пахолюк А. М.
Дата ухвалення: 2021-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/328/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2021 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Пахолюка А.М.

при секретарі Будько І.Ю.

в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до поліцейського роти №1 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Тернопільській області Андрусишин Ірини Зеновівни, Управління патрульної поліції у Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до поліцейського роти №1 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Тернопільській області Андрусишин І.З. (далі відповідач 1), Управління патрульної поліції в Тернопільській області (далі відповідач 2) про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Свій позов мотивує тим, що 23 серпня 2021 року відповідачем 1 було складено щодо нього постанову по справі про адміністративне правопорушеннясерії ЕАО №4677398 за ч. 1 ст. 122 КУпАП (далі постанова) та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Вважає дану постанову безпідставною, такою що не відповідає дійсним обставинам справи та постановлена з грубим порушенням вимог чинного законодавства, оскільки, постанова в розділі 7 «до постанови додаються» не містить посилань на докази, зокрема, показання технічних приладів та засобів, посилання на офіційні документи, тощо на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення ним адміністративного правопорушення.

Крім того, зазначає що при наданні йому для ознайомлення TruCam LTI 20/20 останній не містив інформації щодо місця знаходження дорожнього знаку «5.45» «населений пункт» та зони його дії в кілометровій відмітці зазначеної автодороги.

З врахуванням наведеного, просить суд визнати протиправною та скасувати оскаржувану постанову, стягнути судові витрати.

Ухвалою суду від 07 вересня 2021 року по справі відкрито провадження у справі.

У відзиві на позовну заяву представник відповідачів зазначила, що дії відповідача 1 щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідали вимогам Закону України «Про національну поліцію», Закону України «Про дорожній рух» та ПДР України. Крім того, вказала, що факт вчинення правопорушення зафіксовано лазерним вимірювачем швидкості TruCam LTI 20/20 та ознайомлено позивача з даними приладу, що зафіксовано на відео з нагрудного реєстратора інспектора поліції. Просила суд, відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

До судового засідання позивач подав заяву, в якій просить суд справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча завчасно та належним чином повідомлялися про день, час та місце розгляду справи.

Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності учасників справи по наявним матеріалам справи, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 268 КАС України.

Крім того, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 4, ч. 9 ст. 205 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження без фіксування судового процесу технічними засобами згідно з вимогами ч. 4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.08.2021 року відповідачем 1 було складено щодо позивача постанову по справі про адміністративне правопорушеннясерії ЕАО № 4677398 за ч. 1 ст. 122 КУпАП (далі постанова) та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с. 6).

Згідно ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

При цьому відповідно до ч.1 цієї ж статті кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач, керуючи транспортним засобом «Volvo XC90», номерний знак НОМЕР_1 , 23.08.2021 року о 15 год. 41 хв. у смт Велика Березовиця на автодорозі М-19 331 км "Доманове-Ковель-Чернівці", рухався зі швидкістю руху 93 км/год. Швидкість вимірювалася лазерним вимірювачем руху TruCam LTI 20/20 ТС 000750, чим порушив п.п. 12.9 б ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Пунктом 12.9 б Правил дорожнього руху України (далі ПДР) передбачено, що водіям забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

З оглянутого відеозапису з камери реєстратора поліцейського (а.с. 15) вбачається, що поліцейські підійшли до водія, належним чином представилися, пояснили суть порушення, причину та підставу перевірки документів та ознайомили з результатами лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20, пред`явивши його позивачу. Відповідач 1 роз`яснив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, проти якого ОСОБА_1 не заперечував. Також вбачається, що позивачу роз`ясненні права та ознайомлено з постановою.

Разом з тим, представником відповідачів долученого до матеріалів справи, фотознімок приладу TruCam №_kB_0823_154136.jmf, здійснений сертифікованим приладом TruCam LTI 20/20 №ТС000750, на якому зафіксовано, що автомобіль позивача «Volvo XC90», номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 93 км/год в населеному пункті Велика Березовиця (а.с. 20-22).

Суд вважає, що наданий представником відповідача фото,- відеодоказ, здійснений за допомогою камери реєстратора інспектора поліції та лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20, є належним та допустимим доказом, у розумінні положень ст. 251 КУпАП, ст.ст.72, 99 КАС України.

Доводи позивача про те, що поліцейським не зафіксовано на камеру дію дорожнього знаку, яким швидкість руху обмежується, використання лазерного вимірювача швидкості руху TruCam LTI 20/20 не передбачене чинним законодавством України, а поліцейський не зазначив у постанові доказів на підтвердження його вини не заслуговують на увагу, оскільки, порушення правил дорожнього руху та послідовність розгляду справи про адміністративне правопорушення чітко вбачається із відеозапису та даних лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20, який є повністю дозволеним та сертифікованим пристроєм, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 20-29).

Разом з тим, жодних доказів, які б свідчили про відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, позивач суду не надав.

Враховуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_2 , як посадова особа органу Національної поліції - УПП в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції при винесенні оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України, в зв`язку з чим позовну заяву слід залишити без задоволення за необґрунтованістю, а оскаржувані постанови без змін.

При цьому в позові до відповідача 1, слід також відмовити із тих підстав, що належним відповідачем у даній справі в силу вимог ст. 2 КАС України, ст. 222 КУпАП в їх системному зв?язку, має бути орган (підрозділ) Національної поліції - в даному випадку УПП в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, оскільки, працівники органів (підрозділів) Національної поліції діють від імені цих органів, а, отже, не можуть виступати відповідачем у справах цієї категорії.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 77, 79, 241-246, 286, 293 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Залишити без задоволення позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області Андрусишин Ірини Зеновівни, Управління патрульної поліції у Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Залишити без змін постанову серії ЕАО №4677398 від 23 серпня 2021 року поліцейського роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області Андрусишин Ірини Зеновівни про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 340 (триста сорок) грн.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Пахолюк А.М.