Справа № 120/8116/21-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2021-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

18 жовтня 2021 р. Справа № 120/8116/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Богоноса М.Б., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Мурованокуриловецької селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

УСТАНОВИВ

20.07.2021 у Вінницький окружний адміністративний суд надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивачка) до Мурованокуриловецької селищної ради (далі - відповідач) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивачка посилається на протиправну бездіяльність відповідача щодо не прийняття по суті рішення за результатом розгляду її клопотання від 08.04.2021 про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок у межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га, яка розташована на території Мурованокуриловецької селищної ради Могилів - Подільського району Вінницької області кадастровий номер :02:001:0380.

Позивачка зазначила, що із клопотанням про надання дозволу вона звернулася 08.04.2021, однак на час звернення до суду (20.07.2021) відповідачем жодного рішення за результатом його розгляду не прийнято.

На думку позивачки, пасивна поведінка Ради при розгляді ініційованого нею земельного питання має ознаки протиправної бездіяльності, оскільки нормами Земельного кодексу України встановлено чіткий строк розгляду клопотання, який відповідачем порушено.

Це стало приводом для звернення до суду з метою визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання Мурованокуриловецьку селищну раду розглянути клопотання.

Ухвалою від 23.07.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Цією ж ухвалою відповідачу встановлено 15-ти денний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Також витребувано за ініціативою суду у Мурованокуриловецької селищної ради належним чином засвідчені копії клопотання ОСОБА_1 від 08.04.2021 із додатками до нього та інформацію про хід його розгляду.

02.08.2021 на адресу суду від Мурованокуриловецької селищної ради надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує щодо задоволення позову.

Зазначає, що згідно п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради. Після передачі земель сільськогосподарського призначення з державної власності у комунальну власність територіальних громад відповідно до указу Президента України від 15.10.2020 «Про деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин» та постанови Кабінету Міністрів України від 16.11.2020 № 1113 «Деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин» та підписання акту прийому-передачі Мурованокуриловецькою селищною радою в лютому-березні було зареєстроване право комунальної власності на передані земельні ділянки.

Відповідач вказує, що після проведеної інвентаризації земель переданих у комунальну власність Мурованокуриловецької селищної ради, звернення позивачки відповідно до Регламенту Мурованокуриловецької селищної ради 8 скликання, затвердженого рішенням 2 сесії 8 скликання Мурованокуриловецької селищної ради № 9 від 28.12.2020, розглянуто 20.07.2021 на постійній комісії з питань земельних відносин, природокористування, планування територій, будівництва, архітектури, охорони пам`яток, історичного середовища та благоустрою та погоджено для розгляду на черговій сесії Мурованокуриловецької селищної ради, яка розпочалася 30.07.2021. Проекти рішень щодо розгляду клопотань, в тому числі позивачки, опубліковані на офіційному сайті ради, однак на засіданні сесії Ради їх не розглянуто. У зв`язку із розглядом постійною комісією ради клопотання позивачки, відповідач вважає, що оскаржуване порушення Радою усунуто (бездіяльність відсутня), що є підставою для закриття провадження у справі.

24.09.2021 представником позивачки подано докази на підтвердження понесених судових витрат позивачкою.

Дата ухвалення рішення обумовлена, в тому числі, перебуванням судді у справі в період з 11.10.2021 по 13.10.2021 в щорічній відпустці на підставі Наказу від 28.09.2021 № 173-в/к.

Суд дослідивши заяви по суті справи подані сторонами та оцінивши наявні у справі докази встановив наступне.

08.04.2021 позивачка звернулася до відповідача із клопотання про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок у межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га, яка розташована на території Мурованокуриловецької селищної ради Могилів - Подільського району Вінницької області (Морозівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області), кадастровий номер :02:001:0380 (а.с.8).

Позивачка зазначила, що на час звернення до суду (20.07.2021) відповідачем жодного рішення за результатом його розгляду не прийнято.

Вважаючи, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у не розгляді в місячний термін клопотання про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, позивачка звернулася до суду з цим позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд враховує, що суб`єктивне право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Земельним кодексом України та іншими законами України, що регулюють земельні відносини.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України від 25.10.2001 № 2768-III (далі - ЗК України від 25.10.2001 № 2768-III) громадяни набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Частиною першою та другою статті 116 ЗК України від 25.10.2001 № 2768-III передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (п. «в» ч. 3 ст. 116 ЗК України від 25.10.2001 № 2768-III).

Відповідно до ч. 6 ст. 118 ЗК України від 25.10.2001 № 2768-III громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, клопотання подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (ч. 7 ст. 118 ЗК України від 25.10.2001 № 2768-III).

Аналіз норм ч. 6 - 7 ст. 118 ЗК України дає підстави для висновку, що з метою реалізації права на отримання земельної ділянки, зацікавлена особа повинна звернутися із клопотанням до компетентного органу державної влади чи місцевого самоврядування (у відповідності до повноважень, якими вони наділені статтею 122 ЗК України від 25.10.2001 № 2768-III) із урахуванням правового режиму (форми власності) бажаної земельної ділянки. Наведене законодавче регулювання обумовлено розмежуванням компетенції між органами державної влади та місцевого самоврядування щодо розпорядження земельними ділянками державної та комунальної форми власності.

Згідно ч. 1 ст. 122 ЗК України від 25.10.2001 № 2768-III, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Безспірно встановлено, що бажана для позивачки земельна ділянка відноситься до земель комунальної власності, а відтак повноваженнями щодо розгляду поданого позивачкою клопотання наділена Мурованокуриловецька селищна рада (відповідач).

Правовий статус Мурованокуриловецької селищної ради визначає Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР).

Стаття 26 Закону № 280/97-ВР передбачає виключну компетенцію сільських, селищних, міських рад.

Так, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються, серед іншого, відповідно до закону питання регулювання земельних відносин (п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону № 280/97-ВР).

Згідно частин 1, 2 ст. 59 Закону № 280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Аналізуючи у комплексі норми ч. 6 ст. 118 ЗК України від 25.10.2001 № 2768-III та частини 1, 2 ст. 59 Закону № 280/97-ВР суд зазначає, що при вирішенні клопотання позивачки про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою у Ради виникає обов`язок, по - перше розглянути клопотання у місячний строк і по - друге - прийняти одне із двох рішень, а саме: 1) про надання дозволу на розроблення документації або 2) про відмову у його наданні.

Позивачка вважає, що її клопотання Радою у спосіб передбачений нормами ЗК України від 25.10.2001 № 2768-III та Закону № 280/97-ВР не розглянуто. Тому, на її думку, у спірних правовідносинах має місце протиправна бездіяльність органу місцевого самоврядування.

Відтак, для правильного вирішення цієї справи суду, в першу чергу, необхідно надати правову оцінку поведінці органу місцевого самоврядування при розгляді ініційованого позивачкою земельного питання і визначитися чи можна вважати таку поведінку "протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень".

При вирішенні цих питань суд керується такими мотивами.

Протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це зовнішня форма пасивної поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Надаючи оцінку правовій природі поведінки Мурованокуриловецької селищної ради при розгляді клопотання позивачки в цілях формування висновку чи можна вважати таку поведінку протиправною бездіяльністю Ради, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 15 ст. 46 Закону № 280/97-ВР порядок проведення першої сесії ради, порядок обрання голови та заступника (заступників) голови районної у місті, районної, обласної ради, секретаря сільської, селищної, міської ради, скликання чергової та позачергової сесії ради, призначення пленарних засідань ради, підготовки і розгляду питань на пленарних засіданнях, прийняття рішень ради про затвердження порядку денного сесії та з інших процедурних питань, а також порядок роботи сесії визначаються регламентом ради з урахуванням вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності". До прийняття регламенту ради чергового скликання застосовується регламент ради, що діяв у попередньому скликанні.

Отже, підготовка і розгляд питань, вирішення яких належить до повноважень ради, виносяться на пленарні засідання ради і регулюється окрім Закону № 280/97-ВР ще й Регламентом ради. Це стосується і клопотання позивачки про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, оскільки окремої процедури розгляду таких питань законодавством України не передбачено.

Відповідно до ст. 1 Регламенту Мурованокуриловецької селищної ради (далі - Регламент) порядок діяльності Мурованокуриловецької селищної ради, депутатів, органів та посадових осіб селищної ради, порядок скликання сесій селищної ради, підготовки, розгляду і прийняття нею рішень з питань, включених до порядку денного, прийняття рішень про затвердження порядку денного сесії та з інших процедурних питань відповідно до Конституції України, Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", законів України "Про статус депутатів місцевих рад", "Про доступ до публічної інформації", "Про запобігання корупції", "Про відкритість використання публічних коштів", інших законодавчих актів України визначається Регламентом.

Регламент має вищу юридичну силу щодо усіх інших рішень ради з питань зазначених в преамбулі (ст. 9 Регламенту).

Згідно ст. 10 Регламенту Рада проводить свою роботу сесійно. Сесії Ради складаються з одного або кількох пленарних засідань Ради і засідань постійних комісій Ради.

Відповідно до ст. 12 Регламенту сесія Ради скликається в міру необхідності, але не рідше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності, не рідше одного разу на місяць, як правило, в останню п`ятницю кожного місяця. (ч.5 ст.46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Рада у межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення Ради приймаються на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу селищної ради - не менше 14 депутатів або 13 депутатів та селищного голови, якщо селищний голова присутній на пленарному засіданні ради, - крім рішень, що стосуються процедурних питань, та інших рішень, передбачених чинним законодавством та Регламентом (ст. 1 Регламенту).

Отже, з огляду на наведені вище норми Регламенту та Закону № 280/97-ВР не передбачено право суб`єкта владних повноважень змінювати встановлений законом режим (періодичність) проведення сесій рад не менше одного разу на місяць у випадку надходження на розгляд до ради документів з питань відведення земельних ділянок (зокрема, клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, проекту землеустрою на погодження або затвердження тощо).

У матеріалах справи відсутнє рішення Мурованокуриловецької селищної ради стосовно розгляду клопотання позивачки про надання дозволу на розроблення документації чи відмова у наданні такого дозволу.

Відсутність належним чином оформленого рішення Мурованокуриловецької селищної ради про надання дозволу ОСОБА_1 на розроблення документації із землеустрою чи про відмову у його наданні, або протоколу засідання сесії Ради про розгляд земельного питання позивачки і не прийняття відповідного рішення беззаперечно вказує на те, що клопотання ОСОБА_1 у встановлений нормами Земельного кодексу України строк не розглянуто.

Отже, відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо не розгляду клопотання позивачки та не прийняття відповідного рішення у строк та у спосіб, встановлені нормами ЗК України та Законом № 280/97-ВР.

Щодо посилань відповідача на те, що звернення позивачки розглянуто 20.07.2021 на засіданні постійної комісії з питань земельних відносин, природокористування, планування територій, будівництва, архітектури, охорони пам`яток, історичного середовища та благоустрою та погоджено для розгляду на черговій сесії Ради, як на доказ того, що Радою не допущено бездіяльність, то суд оцінює такі аргументи критично, оскільки завданням постійної комісії є підготовка проектів рішень ради, висновків та рекомендацій з питань розгляду клопотань із земельних питань.

Проекти рішень та висновків постійної комісії мають для Ради суто рекомендаційний характер, адже остаточне рішення із земельних питань приймаються виключно Радою.

Постійна комісія своїми актами не може змінювати встановлену нормами ЗК України та Закону № 280/97-ВР процедуру розгляду клопотань про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та змінювати встановлені законом строки їх розгляду.

У разі виявлення постійною комісією невідповідність клопотання вимогам ЗК України, чи встановлення факту неподання зацікавленою особою передбачених нормами ЗК України документів, висновок з цього приводу разом із проектом рішення передається на розгляд Ради і лише Рада наділена повноваженнями приймати остаточне рішення за результатом розгляду земельного питання.

Тому посилання відповідача на розгляд постійною комісією ради клопотання не впливає на висновки суду про протиправний характер бездіяльності Мурованокуриловецької селищної ради.

Щодо посилання відповідача у відзиві на існування підстав для закриття провадження у справі (у зв`язку із виправленням оскаржуваних порушень), то суд не бере їх до уваги, оскільки фактично відповідачем подано відзив на позов, зі змісту якого слідує що відповідач просить відмовити в задоволенні позову, а питання про закриття провадження, серед іншого, суд вирішує за окремо поданим клопотанням особи, з урахуванням вимог статті 167 КАС України. Відповідачем такого клопотання до суду не подано.

До того ж, як встановлено, розгляд клопотання на засіданні постійної комісії ради не є усуненням оскаржуваного порушення, оскільки рішення із ініційованого позивачкою питання уповноважена приймати виключно Рада, а не її комісія.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачкою, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не прийняття по суті рішення за результатом розгляду клопотання ОСОБА_1 як і похідні вимоги про зобов`язання розглянути клопотання підлягають задоволенню.

У такому випадку, в силу ч. 1 ст. 139 КАС України, сплачений позивачкою при зверненні до суду судовий збір підлягає стягненню в її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у цій справі.

Крім того, представник позивачки, адвокат Спесивцев В.В., звернувся до суду з клопотанням про відшкодування витрат позивачки на оплату правничої допомоги в розмірі 4500,00 грн.

Згідно з ч. 1, 3, 4 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

При цьому згідно з ч. 5 ст. 143 КАС України у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

В силу приписів ч. 3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

З огляду на задоволення позову та враховуючи те, що розгляд справи здійснювався в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому проваджені), суд доходить висновку, що питання про розподіл судових витрат позивачки на правничу допомогу необхідно вирішити шляхом постановлення додаткового судового рішення в порядку письмового провадження, надавши відповідачу можливість заявити клопотання про зменшення витрат позивачки на оплату правничої допомоги (у разі наявності заперечень щодо заявленого розміру відповідних витрат).

Керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 143, 241, 245, 246, 250, 252, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Мурованокуриловецької селищної ради щодо не розгляду та не прийняття по суті рішення за результатом розгляду клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок у межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га, яка розташована на території Мурованокуриловецької селищної ради Могилів - Подільського району Вінницької області (Морозівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області), кадастровий номер :02:001:0380.

Зобов`язати Мурованокуриловецьку селищну раду розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок у межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га, яка розташована на території Мурованокуриловецької селищної ради Могилів - Подільського району Вінницької області (Морозівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області), кадастровий номер :02:001:0380 із урахуванням висновків суду та прийняти рішення про надання або відмову у наданні відповідного дозволу.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Мурованокуриловецької селищної ради, сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.).

Встановити відповідачу 5-денний строк з дня вручення копії цього рішення для подання до суду клопотання про зменшення витрат позивачки на оплату правничої допомоги, у разі наявності заперечень щодо заявленого розміру відповідних витрат.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 : ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 );

Відповідач: Мурованокуриловецька селищна рада (вул. Соборна, 45, смт. Муровані Курилівці, Могилів - Подільський район, Вінницька область, 23400 ).

Суддя Богоніс Михайло Богданович