Справа № 160/9209/20
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2021-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2021 року Справа № 160/9209/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голобутовського Р.З., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання бездіяльності протиправною,
07.08.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), у якій позивач просить:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.08.2020 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків позову.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.09.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачу.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 10.08.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.09.2020 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.
03.09.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від Третього апеляційного адміністративного суду надійшли матеріали адміністративної справи № 160/9209/20.
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 03.09.2021 року справу розподілено судді Голобутовському Р.З.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.09.2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків позову.
05.10.2021 року позивачем подано до суду заяву про усунення недоліків, до якої долучено уточнену позовну заяву з викладенням позовних вимог в наступній редакції:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.10.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 18.10.2021 року.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 124 Кодексу адміністративного судочинства України судовий виклик або судове повідомлення учасників справи, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється:
1) за наявності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки на офіційну електронну адресу;
2) за відсутності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур`єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу.
Оскільки в матеріалах справи наявна офіційна електронна адреса Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), судове повідомлення відповідача про розгляд справи здійснено шляхом направлення ухвали суду на електронну адресу відповідача.
18.10.2021 року представником відповідача надано до суду копії матеріалів виконавчого провадження №62035798 та клопотання про перенесення розгляду справи.
18.10.2021 року представником позивача подано клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та її представника.
В судове засідання, призначене на 18.10.2021 року, представники сторін не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. У зв`язку з неявкою представників сторін, судом вирішено здійіснювати розгляд справи в письмовому провадженні.
Стосовно клопотання представника відповідача про перенесення розгляду справи, суд зазначає, що особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначені ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно з ч. 4 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.
З огляду на встановлені строки розгляду вказаної категорії адміністративних справ та недопущення їх порушення, а також належного повідомлення відповідача про розгляд справи, суд вважає, що клопотання відповідача про перенесення розгляду справи не підлягає задоволенню судом.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.01.2020 року у справі № 160/12059/19 задоволено позов ОСОБА_1 :

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 листом від 19.08.2019 року за №5852/П-09 у зарахуванні до стажу судді двох років у галузі права за період роботи юрисконсультом юридичного відділу Управління торгівлі Новомосковського міськвиконкому та юрисконсультом Центрального універмагу м.Новомосковська Дніпропетровської області з 07.08.1990 по 12.03.1993 роки, згідно розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 5 лютого 2019 року №04.4-59/46/2019, виданого Апеляційним судом Дніпропетровської області та у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу два роки роботи у галузі права за період роботи юрисконсультом юридичного відділу Управління торгівлі Новомосковського міськвиконкому та юрисконсультом Центрального універмагу м.Новомосковська Дніпропетровської області з 07.08.1990 по 12.03.1993 роки на підставі розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 5 лютого 2019 року, виданого Апеляційним судом Дніпропетровської області;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 5 серпня 2018 року відповідно до стажу судді 25 років 09 місяців 05 днів на підставі розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 5 лютого 2019 року, №04.4-59/46/2019, виданого Апеляційним судом Дніпропетровської області;

- зобов`язано стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області судові витрати у розмірі 768,40 грн.

16.04.2020 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у справі № 160/12059/20 щодо стягнення на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області судові витрати у розмірі 768,40 грн.

02.05.2020 року ОСОБА_1 подано до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) виконавчий лист № 160/12059/20, виданий Дніпропетровським окружним адміністративним судом 16.04.2020 року про стягнення на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області судові витрати у розмірі 768,40 грн.

14.05.2020 року Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) сформовано повідомлення за вих. №02133-11514 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

В повідомленні державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Сірим Д.В. зазначено, що у випадку винесення судом рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, такі рішення підлягають виконанню не органами ДВС, а органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. Тобто такі виконавчі провадженні не підвідомчі органам ДВС.

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо повернення виконавчого листа №160/12059/20, виданого Дніпропетровським окружним адміністративним судом 16.04.2020 року, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Вирішуючи питання наявності протиправних діянь відповідача під час розгляду виконавчого листа №160/12059/20, виданого Дніпропетровським окружним адміністративним судом 16.04.2020 року про стягнення судового збору, судом встановлено наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, яким врегульовано умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02 червня 2016 року №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до ст. 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону №1404-VIIІ рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до абз. 2 підпункту 1 п. 9 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань.

Частиною 1 ст. 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" визначено, що держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державні підприємство, установа, організація.

Отже, при виконанні рішень суду, за якими боржником є держава, органи казначейства є суб`єктами владних повноважень, на яких покладено обов`язок щодо належного та своєчасного виконання рішень суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державні підприємство, установа, організація.

Разом із цим, механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року №845 (надалі - Порядок №845).

Згідно з пунктом 2 Порядку №845 у цьому Порядку терміни вживаються в такому значенні, зокрема:

безспірне списання - операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів;

виконавчі документи - оформлені в установленому порядку виконавчі листи судів та накази господарських судів, видані на виконання рішень про стягнення коштів, а також інші документи, визначені Законом України "Про виконавче провадження".

Пунктом 3 Порядку №845 передбачено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Відтак, операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання органами Казначейства рішень про стягнення коштів, здійснюються на підставі виконавчих документів, які оформлені в установленому Законом України "Про виконавче провадження" порядку.

Таким чином, судом встановлено, що належним органом, в обов`язки якого покладено виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.01.2020 року у справі № 160/12059/19 в частині стягнення судових витрат є відповідний територіальний орган Державної казначейської служби.

Аналогічна правова позиція стосовно повноважень Державної казначейської служби у спірних правовідносинах викладена в постановах Верховного Суду від 25.11.2019 року у справі № 200/4120/19-а та від 16.04.2020 року у справі № 804/5950/17.

Відповідно до п.10 ч.4 ст. 4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю

Судом проаналізовано повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 14.05.2020 року за вих. №02133-11514 та встановлено, що державним виконавцем обґрунтовано підстави повернення виконавчого документу та роз`яснено стягувачу ОСОБА_1 порядок виконання рішення суду про стягнення судового збору з органу державної влади.

Отже, судом не встановлено протиправних діянь відповідача в частині повернення без виконання виконавчого листа № 160/12059/20, виданого Дніпропетровським окружним адміністративним судом 16.04.2020 року про стягнення на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області судові витрати у розмірі 768,40 грн., оскільки такий пред`явлено позивачем до неповноважного у спірних правовідносинах органу державної влади.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, суд робить висновок про відмову у задоволенні позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судовий збір на користь позивача стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 77, 78, 143, 242-246, 250, 262, 287 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (пр-т. Дмитра Яворницького, б. 21А, м. Дніпро, 49027, ) про визнання бездіяльності протиправною відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строк, передбачений частиною 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський