Справа № 560/7588/21
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2021-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/7588/21
РІШЕННЯ

іменем України

18 жовтня 2021 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 01.06.2021 №283110.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 20.04.2021 посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті була проведена рейдова перевірка транспортного засобу позивача щодо додержання вимог законів про автомобільний транспорт. Під час перевірки здійснений габаритно-ваговий контроль транспортного засобу та встановлений факт перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень, про що складений акт та інші документи, а 01 червня 2021 прийнято оскаржувану постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу 8500 гривень за порушення статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт". Позивач зазначає, що його не було повідомлено про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, що є порушенням процедури і свідчить про протиправність спірної постанови. Також позивач посилається на те, що як видно зі спірної постанови, до нього застосований штраф за порушення вимог ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» та п. 22.5 Правил дорожнього руху України, однак у акті перевірки зазначено лише про порушення п. 22.5 Правил дорожнього руху. Позивач вважає результати вимірювання, здійснені посадовими особами відповідача, недостовірними, оскільки неможливо встановити яким зважувальним обладнанням проводилось зважування транспортного засобу, відсоток похибки таких ваг та чи проводилась їх сертифікація (повірка, метрологічна атестація) Позивач зазначає, що транспортний засіб здійснював перевезення сипучого вантажу, який змінює розподіл навантажень на осі транспортного засобу в русі. Також покликається на те, що вимірювання параметрів ТЗ проводились без застосування відповідної Методики, а оскільки перевозився подільний вантаж, дозвіл на його перевезення взагалі не видається.

Провадження у справі відкрите за правилами спрощеного позовного провадження.

У відзиві Державна служба України з безпеки на транспорті позов не визнає, зазначає, що під час проведення перевірки посадові особи відповідача діяли відповідно до встановленого Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри якого перевищують нормативні (постанова Кабінету Міністрів України № 879).

Відповідач зазначає, що оскаржувана постанова прийнята на підставі акту про проведення перевірки, акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, талону зважування, який засвідчує перевищення відповідних вагових параметрів, довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю. Оскільки ТЗ позивача виконував вантажне перевезення з перевищенням нормативних вагових параметрів без оформлення документів, перелік яких визначений ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", що об`єктивно доводиться наданими доказами, постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу є правомірною. Щодо повідомлення позивача про розгляд справи зазначає, що останній згідно з вимогами закону вважався належно повідомленим про розгляд справи, оскільки йому своєчасно було надіслано рекомендований лист з усіма необхідними документами, відтак він мав можливість прибути для особистої участі у розгляді питання. У задоволенні позову просить відмовити.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд виходить з такого.

Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті (Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №103) Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю (підпункти 15, 27 пункту 5 Положення № 103)

Відповідно до вимог частин 1 та 4 статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-ІІІ автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Частиною 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-ХІІ передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

За порушення законодавства про автомобільний транспорт до перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 5% але не більше 10% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (абзац 14 частини 1 статті 60 Закону № 2344-ІІІ).

Згідно з пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданого перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху (пункт 3 Правил № 30).

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України визначено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Таким чином, участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, зокрема, навантаження на осі транспортного засобу, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів, а при перевезенні вантажу без відповідного дозволу настає адміністративно-господарська відповідальність, яка залежить від відсоткового перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» від 27.06.2007 №879 затверджений Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Відповідно до підпунктів 1, 5 пункту 2 Порядку №879 вимірювання (зважування) - це процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології; дозвіл на рух - єдиний уніфікований документ, що видається уповноваженим органом відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами», після внесення в установлених порядку і розмірі плати за проїзд таких транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, в якому визначаються умови експлуатації транспортних засобів протягом певного часу за встановленим маршрутом і який дає право на проїзд за таких умов.

Контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволів на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль (п. 15 Порядку № 879) Згідно з пунктом 18 Порядку №879 за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю. За результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних (пункт 20 Порядку № 879).

Судом встановлено, що відповідно до направлення на перевірку та щотижневого графіку проведення рейдових перевірок, які є у матеріалах справи, службовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті 20 квітня 2021 на автодорозі М-12, 320 км проведено перевірку транспортного засобу марки VOLVO FH 13.440, реєстраційний номер НОМЕР_1 та причепу марки TRAILOR SYV ЗКР реєстраційний номер НОМЕР_2 , які перебувають у користуванні позивача, щодо питань дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

За результатами перевірки складений акт перевірки № 272295 від 20.04.2021, яким зафіксоване порушення п. 22.5 Правил дорожнього руху України: перевищення встановлених законодавством вагових норм від 5% але не більше 10% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу. Суть порушення: навантаження на строєну вісь ТЗ становить 25,2 т. при допустимому навантаженні 24 т.

У акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та відповідному розрахунку платником та суб`єктом, який перевірявся, зазначено фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 . Під час перевірки водій ТЗ зазначив, що не згідний з порушенням, оскільки перевозив подільний вантаж фактичною вагою 41460 кг. Також у акті зазначив: "Працівники Укртрансбезпеки на мою вимогу не надали мені пакет документів".

Результати габаритно-вагового контролю транспортного засобу оформлені:

- довідкою від 20.04.2021 про результати здійснення габаритно-вагового контролю №028791;

- актом від 20.04.2021 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №039343,

- розрахунком плати за проїзд великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 20.04.2021 ( 103,20 євро),

- чеком зважування №06531 від 20.04.2021.

За результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт в.о. начальника Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки прийнята постанова від 01.06.2021 №283110 про застосування адміністративно-господарського штрафу, якою на СПД ОСОБА_1 накладений штраф 8500 грн., передбачений абз.14 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 5%, але не більше 10% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.

З наданих суду матеріалів рейдової перевірки встановлено, що перевезення вантажу на транспортному засобі, яким користується позивач, здійснювалось при осьовому навантаженні на строєну вісь транспортного засобу 25200 кг. при дозволеному нормативно навантаженні 24000 кг., без окремо наданого дозволу, виданого уповноваженим органом, який дає право на рух автодорогами України з вказаним перевищенням. Таким чином, перевищення параметра над нормативом на вісь на рівні 1200 кг. становить більше ніж 5 %, але менше 10%.

Зазначене перевищення підтверджується чеком зважування, який відображає об`єктивні відомості про фізичні властивості транспортного засобу у момент зважування.

Відомості про наявність у водія та про пред`явлення ним до перевірки дозволу, який дає право на рух автодорогами України з перевищенням параметрів над нормативами на рівні від 5% до 10%, у документах перевірки та матеріалах справи відсутні.

Посилання позивача на відсутність затвердженої спеціальної методики виконання вимірювань поосьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів, якою повинні були керуватись посадові особи Укртрансбезпеки під час проведення габаритно-вагового контролю, суд відхиляє. Відсутність цієї методики не є підставою для сумнівів у достовірності даних зважування ТЗ вимірювальним пристроєм і не звільняє перевізників від відповідальності за відповідні перевищення ( постанова Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 819/1381/16 щодо аналогічного спору).

Крім того, визначення порядку здійснення габаритно-вагового контролю належить до компетенції Кабінету Міністрів України і такий механізм щодо великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів був визначений Порядком № 879, яким керувався відповідач (аналогічні висновки Верховного Суду у постанові від 09.08.2019 у справі № 817/1051/16)

Твердження позивача про те, що вантаж, який перевозився, був сипучим, а тому його маса не є постійною у різних точках автомобіля під час руху, суд вважає необґрунтованим, оскільки транспортний засіб заїжджає на ваги повільно, тобто зі швидкістю, яка не може призвести до миттєвого або суттєвого зміщення вантажу всередині. Крім того, сам факт активного переміщення вантажу під час руху транспорту є неприпустимим та небезпечним, оскільки може спричинити збільшення динамічної маси транспортного засобу при проходженні повороту або при гальмуванні, порушити стійкість автомобіля та призвести до заносів чи інших непередбачуваних наслідків, відтак стати загрозою безпеці дорожнього руху. До того ж, перевізник має можливість перевозити вантаж не насипом, а з застосуванням тари чи контейнера, які унеможливлюють нерівномірність розподілу вантажу по транспортному обладнанню (висновок Верховного Суду у постанові від 29.01.2020 у справі №814/1460/16). Законом також визначено межу допустимої похибки для маси зважування в русі на одинарну вісь (округлене до найближчого значення, кратного ціні поділки шкали): 2 %, що становить 480 кг на одинарну вісь, що якраз і дозволяє врахувати специфіку вантажів, у тому числі й сипучих, які під час транспортування здатні зсуватись (пункт 22.5 Правил дорожнього руху). Відтак, завантажуючи вантажний автомобіль в межах дозволеної фактичної маси, перевізник зобов`язаний враховувати дозволені навантаження на осі транспортного засобу та можливий нерівномірний розподіл маси вантажу, зміну маси транспортного засобу та можливе перевищення вагових параметрів.

Суд оцінює критично доводи позивача про неможливість встановлення характеристики вагового обладнання через ненадання водію під час перевірки відповідного сертифікату. У матеріалах справи наявне свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №34-00/2065 (копія), чинне до 14 серпня 2021. Матеріали справи не містять належних доказів, які б підтверджували несправність застосованого перевіряючими вагового обладнання, на якому здійснювався габаритно-ваговий контроль, істотних технічних дефектів приладу, що впливали на результати зважування ТЗ.

Одночасно з цим, акт перевірки містить загальні зауваження стосовно ненадання перевіряючими документів, однак не зазначається, які саме документи на час перевірки йому не надавались. Акт перевірки також не містить будь-яких письмових зауважень стосовно вагового обладнання.

Зважаючи на це, судом не встановлено належних доказів, які спростовують дані габаритно-вагового контролю, отримані посадовими особами відповідача під час перевірки транспортного засобу позивача.

Одним із доводів щодо протиправності спірної постанови є те, що позивач був необізнаний щодо розгляду відповідачем справи про порушення законодавства про автотранспорт 01.06.2021. Позивач вказує на те, що повідомлення від 20.05.2021 про час і місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт він отримав лише 07.06.2021 року.

Пунктами 25, 26, 27 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (№1567) встановлено, що справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення, у присутності уповноваженої особи. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

Судом встановлено, що на офіційну адресу позивача ( АДРЕСА_1 ) відповідач 25.05.2021 направив рекомендоване поштове відправлення з повідомленням про розгляд справи, який повинен був відбутись 01.06.2021, що підтверджується квитанцією по сплаті поштових послуг та списком згрупованих поштових відправлень. Як вбачається з відомостей відстеження офіційного сайту УКРПОШТА, які надані сторонами, відправлення було доставлене у точку видачі за адресою у м. Кам`янець-Подільському 28.05.2021.

На думку суду, станом на час розгляду справи відповідач виконав свій обов`язок щодо належного повідомлення ФОП ОСОБА_1 про розгляд справи, оскільки позивач мав достатньо часу аби отримати дане повідомлення, відтак міг бути присутнім при розгляді справи. Суд звертає увагу на те, що неодержання поштової кореспонденції без поважних причин або несвоєчасне її одержання не може слугувати підставою для висновку про неналежне повідомлення особи про відповідні обставини, які впливають на її права.

Суду не надані докази того, що у період з 28 по 31 травня 2021 позивач об`єктивно не мав можливості отримати рекомендований лист у відділенні поштового зв`язку, куди він був своєчасно доставлений. Враховуючи це, відповідач вчинив необхідні дії, передбачені законом, своєчасно направивши повідомлення про розгляд справи.

Порушень відповідачем процедури прийняття оскаржуваного рішення, які б дійсно впливали на кінцевий результат розгляду питання про притягнення особи до відповідальності, судом не встановлено.

Ті доводи, які викладені у позові як підстави вважати висновки перевірки незаконними, не спростовують наявність фактичних порушень вимог закону, і не підтверджують того, що посадові особи Укртрансбезпеки порушили порядок проведення перевірки. Так, належними доказами не спростовується встановлене відповідачем перевищення транспортним засобом позивача габаритно-вагових норм за відсутності відповідного дозволу або документу про внесення плати за проїзд з перевищенням вагових обмежень. Підстави для скасування спірної постанови судом не встановлені, штраф визначений обґрунтовано в межах санкції, передбаченої Законом.

Оскільки відповідач довів обґрунтованість висновків, зроблених під час перевірки та правомірність прийнятого рішення, у позові слід відмовити.

Керуючись факт, статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 18 жовтня 2021 року

Позивач:Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:Державна служба України з безпеки на транспорті (пр-т Перемоги, 14,Київ 135,01135 , код ЄДРПОУ - 39816845)

Головуючий суддя І.С. Козачок