Справа № 260/2601/21
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2021-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 жовтня 2021 року м. Ужгород№ 260/2601/21
Закарпатський окружний адміністративний суд в складі головуючого Плеханової З.Б. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4,м. Ужгород, Закарпатська область,88008) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, яким просить: 1.Відкрити провадження за вказаним адміністративним позовом. 2. Відповідно до ст.ст.257-260, 262-263 Кодексу адміністративного судочинства України просить розглятути адміністративний позов за правилами спрощеного позовного провадження, як справу незначної складності.3.Постановити рішення згідно з яким:

-Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №0700-0305-8/20032 від 24.05.2021 року щодо зменшення процентного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 90% до 60% від місячної заробітної плати та обмеження виплати пенсії максимальним розміром.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, в розмірі 90% від суми місячної заробітної плати, без обмеження максимального розміру пенсії, на підставі довідок Закарпатської обласної прокуратури про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій від 27.02.2020 №18-32 вих.2020 , починаючи з 13.12.2019 року та від 12.11.2020 №21-249 вих.20, починаючи з 01.10.2020 року, відповідно до вимог Ч.20 СТ.86 Закону України «Про прокуратуру» 2014 року №1697-УІІ, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії. 4. Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 908,00 грн., за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області.

Позиції сторін.

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що позивач отримує пенсію за вислугу років з 1997 року відповідно до статті 50-1 Закону України» Про прокуратуру» від 05.11.1991, виходячи із максимального розміру 90 % від суми заробітної плати. На думку позивача, відповідачем протиправно здійснено перерахунок пенсії у розмірі 60% від суми місячної заробітної плати на підставі поданих довідок Закарпатської обласної прокуратури про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій від 27.02.2020 №18-32 вих.2020 , починаючи з 13.12.2019 року та від 12.11.2020 №21-249 вих.20, починаючи з 01.10.2020 року, з обмеженням її граничного розміру. Вважає такі дії ГУ ПФУ у Львівській області неправомірними, що стало підставою для звернення до суду.

22 липня 2021 року Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області подало відзив на позов, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Мотивує тим, що у зв`язку із набранням законної сили рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду у справі № 260/922/20 Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повідомило позивача про проведення перерахунок пенсії позивача з 13.12.2019 року в розмірі 25467,76 грн., що становить 60% від суми, вказаної у довідці прокуратури Закарпатської області №18 32- вих2020. від 27.02.2020 року. Крім того, позивачці повідомлено, що 17.11.2020 р. остання подавала заяву про перерахунок пенсії, та нову довідку про заробітну плату №21 249-вих.20 від 12.11.2020 р., згідно яких ОСОБА_1 проведено перерахунок її пенсії. Позивачці проведено перерахунок пенсії за вислугу років в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати відповідно до пункту 2 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-УІІ при цьому, зміни в законодавстві не призвели до зниження розміру пенсії, а навпаки - привели до її збільшення, що спростовує факт звуження прав позивача на пенсійне забезпечення.

27 липня 2021 року Позивач подав до суду пояснення, у яких наводить спростування доводів відповідача, викладених у відзиві.

Обставини встановлені судом.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФ України в Закарпатській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991, у розмірі 90 % від суми заробітку за посадою начальника відділу прокуратури Закарпатської області.

27.02.2020 Прокуратурою Закарпатської області позивачу видано довідку за № 18-32-вих.2020 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, згідно якої розмір заробітної плати (грошового забезпечення) з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за нормами чинними на 06.09.2017 за відповідною (прирівняною) посадою начальника відділу прокуратури області становить 42446, 26 грн.

Як вбачається із вказаної довідки, вона видана на підставі Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-(ІІ)/2019 та Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури».

02.03.2020 позивач, керуючись ч.18 ст. 50-1 ЗУ "Про прокуратуру" на підставі постанови КМУ № 657 від 30.08.2017 року з врахуванням Рішення КСУ від 13.12.2019 року по справі № 3-209/2018(2413/18,2807/19) звернувся до відповідача із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії.

ГУ ПФ України в Закарпатській області 10.03.2020 Рішенням № 12 відмовив позивачу у здійсненні перерахунку.

Як вбачається із вказаного рішення, відповідач в обґрунтування відмови в перерахунку позивачу пенсії, зазначає, що відповідно до рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р (ІІ)/2019 працівникам прокуратури згідно із Законом України «Про прокуратуру» перерахунок пенсії проводиться, зокрема, у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Постановою Кабінету Міністрів України «Про умови оплати праці прокурорів» від 11.12.2019 року № 1155 затверджено схеми посадових окладів прокурорів Офісу Генерального прокурора, обласних, окружних прокуратур та прирівняних до них прокуратур. При цьому, відповідач зазначає, що пунктом 7 зазначеної постанови встановлено, що зміна розмірів посадових окладів для працівників прокуратури, передбачених цією постановою, не є підставою для перерахунку пенсій, що призначені згідно із законом України «Про прокуратуру», у зв`язку з вищенаведеним, право на перерахунок пенсії згідно поданої довідки позивач не має.

Вказане рішення відповідача позивач оскаржив до ЗОАС .

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 30.07.2020 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 10.03.2020 № 12 «Про відмову в перерахунку пенсії» ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , відповідно до ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VІІ (в первинній редакції), починаючи з 01.01.2020, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати без обмеження граничним розміром, на підставі довідки прокуратури Закарпатської області від 27.02.2020 № 18-32-вих.2020, з урахуванням раніше виплачених сум.

27 квітня 2021 року Восьмий апеляційний адміністративний суд прийняв постанову у справі № 260/922/20, якою Апеляційну скаргу Головного управління задоволено частково: Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 липня 2020 року у справі № 260/922/20 скасовано та прийнято нове рішення, яким позов задоволено частково:

-Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 10 березня 2020 року № 12 «Про відмову в перерахунку пенсії» ОСОБА_1

-Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області з 13 грудня 2019 року здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-УІІ на підставі довідки прокуратури Закарпатської області від 27 лютого 2020 року № 18-32-вих.2020, з урахуванням раніше проведених виплат. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

25 травня 2021 року листом № 0700-0305-8/20032 Головне управління повідомило ОСОБА_1 про виконання вищенаведеної постанови №260/922/20. Зазначено, що з 13.12.2019 року позивачці розраховано пенсію в розмірі 25467,76 грн., що становить 60% від суми, вказаної у довідці прокуратури Закарпатської області №18 32- вих2020. від 27.02.2020 року.

Крім того, позивачці повідомлено, що 17.11.2020 р. остання подавала заяву про перерахунок пенсії, та нову довідку про заробітну плату №21 249-вих.20 від 12.11.2020 р., згідно яких ОСОБА_1 проведено перерахунок її пенсії та призначено пенсію з 01.10.2020 року в розмірі 17120 грн. , а з 01.12.2020 року - в розмірі 10 прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність (17 690, 00 грн.).

Вважаючи таку відповідь рішенням пенсійного органу за результатами поданої заяви про перерахунок пенсії, позивач просить його скасувати щодо зменшення процентного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 90% до 60% від місячної заробітної плати та обмеження виплати пенсії максимальним розміром. Відповідно вважає, що належним способом захисту його порушеного права буде зобов`язання УПФ України в Закарпатській області здійснити перерахунок пенсії позивача на підставі поданих довідок у розмірі 90% заробітної плати без застосування обмеження максимальним розміром.

З наведених вище обставин справи суд зазначає, що змістом спірних правовідносин є дії пенсійного органу щодо проведення перерахунку пенсії позивача на підставі поданих ним довідок Закарпатської обласної прокуратури у розмірі 60% суми місячного заробітку із обмеженням максимального розміру пенсії.

Мотиви та норми права застосовані судом.

На день призначення пенсії позивачу забезпечення прокурорів і слідчих визначалися ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII від 05.11.1991, згідно з якою, зокрема, ч. 1, 12, 17 ст. 50-1, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Така пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку; обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком; призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

До ст. 50-1 Закону № 1789 вносилися зміни Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року № 3668-VI (далі - Закон № 3668), внаслідок яких наведена вище ч. 17 ст. 50-1 Закону № 3668 з 01.10.2011 року стала вісімнадцятою, - тобто відбулась зміна порядкового номеру частини статті, що регламентувала порядок та підстави перерахунку пенсії, проте її текст залишився незмінним.

14.10.2014 року ухвалено новий Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VII.

Частина 20 ст. 86 Закону № 1697 (в первинній редакції) була такого змісту: «Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Отже, первісна редакція ч. 20 ст. 86 Закону № 1697 та ч. 18 ст. 50-1 Закону № 1789 містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.

З 15.07.2015 року втратив чинність Закон № 1789 (крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів).

01.01.2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 76), яким, з-поміж іншого, внесено такі зміни: ч. 18 ст. 50-1 Закону № 1789 (діяла до 15.07.2015 року) викладено в такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України»; ч. 20 ст. 86 Закону № 1697 (набрала чинності 15.07.2015 року) викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

Таким чином, законодавець делегував повноваження щодо встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінету Міністрів України.

Судами неодноразово встановлювалось, що Кабінет Міністрів України впродовж 2015-2019 років не визначив умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури.

У грудні 2019 року Конституційний Суд України за результатами розгляду справи № 3-209/2018 (2413/18, 2807/19) ухвалив рішення від 13.12.2019 року № 7-р(II)/2019, яким визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч. 20 ст. 86 Закону № 1697 зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України; положення ч. 20 ст. 86 Закону № 1697 зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Також Конституційний Суд України встановив такий порядок виконання рішення №7 р(II)/2019: ч. 20 ст. 86 Закону № 1697 зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення; ч. 20 ст. 86 Закону № 1697 підлягає застосуванню в первинній редакції:

«Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Таким чином, у позивача є право на перерахунок пенсії.

Відповідачем проведено такий перерахунок, проте зі зміною відсоткового розміру заробітної плати, з якого обчислюється пенсія та з обмеженням максимального розміру пенсії. Вказана обставина визнається відповідачем у відзиві на позовну заяву.

Абз. 6 ч. 15 ст. 86 Закону № 1697 передбачено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Вказана редакція абз. 6 ч. 15 ст. 86 Закону 1697 викладена внаслідок внесення змін згідно із Законами України від 02.03.2015 року № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», який набрав чинності з 01.04.2015 року та від 24.12.2015 року № 911-VIIІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності 01.01.2016 року.

Однак, згідно з п. 2 Прикінцевих Положень Закону № 213-VIII порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) встановлений цим Законом стосується саме працюючих пенсіонерів незалежно від часу призначення пенсії.

Згідно з п. 2 Прикінцевих положень Закону № 911-VIIІ, дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються, починаючи з 1 січня 2016 року.

Разом з тим, вказаний вище Закон № 911-VIII за своїм змістом не є основним (спеціальним) законом у сфері пенсійного забезпечення, а виконує функцію допоміжного закону, яким внесено зміни до різних законодавчих актів, в тому числі, введено окреме положення стосовно тимчасового обмеження пенсії.

Вищевказаний закон містить норму, яка передбачає, що визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються, починаючи з 1 січня 2016 року.

Проте, дана норма стосується призначення пенсій, а не їх перерахунку. Застереження у п. 2 Прикінцевих положень Закону № 911-VIII, що обмеження виплати максимального розміру пенсії застосовуються з 1 січня 2016 року означає, що пенсії, які призначені до 1 січня 2016 року та перевищують встановлений максимум, не можуть бути зменшені. Однак, їх перерахунок має відбуватися у відповідності до правил, передбачених абзацом 6 частини 15 статті 86 Закону № 1697.

Суд також зазначає, що Верховним Судом неодноразово здійснювався касаційний розгляд справ, де позивачами виступали особи, яким пенсії були призначені відповідно до Закону № 1789, а вимоги позовних заяв було звернуто до пенсійного органу стосовно неправомірності його дій та рішень щодо здійснення перерахунку такої пенсії із застосуванням обмеження її максимальним розміром, передбаченим ст. 86 Закону № 1697, в редакції зі змінами, внесеними Законами України від 24.12.2015 № 911-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", від 06.12.2016 № 1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (постанови Верховного Суду від 22.05.2018 року у справі № 205/8204/16-а, від 03.04.2018 року у справі № 361/4922/17, від 02.05.2018 року у справі № 704/87/17, від 15.08.2018 року у справі № 161/9572/17, від 17.01.2019 року у справі № 161/713/17, від 15.05.2019 року у справі № 554/4191/17, від 21.11.2019 року у справі № 161/14321/16-а, від 21.05.2020 року у справі № 554/10510/16-а, від 28.10.2020 року у справі № 686/2428/16-а).

Розглядаючи вищевказані справи, Верховний Суд сформулював правову позицію, відповідно до якої положення норм чинного законодавства, якими обмежувався максимальний розмір пенсії, не визнавались у встановленому порядку Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), отже, є чинними і підлягають виконанню. Тобто, на момент проведення перерахунку пенсії позивачам, наведеними положеннями встановлюються тимчасові обмеження розміру виплачуваної пенсії, які мають імперативний характер, неконституційними не визнавались, є чинними та обов`язковими до виконання органами Пенсійного фонду України. З огляду на наведене, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність у відповідача (відповідного територіального органу Пенсійного фонду України) законних підстав для здійснення виплати нарахованої пенсії без обмеження граничного розміру відповідно до ст. 50-1 Закону № 1789 (в редакції на час призначення пенсії), оскільки положення цієї статті втратили чинність.

Щодо того, у якому відсотковому розмірі відносно заробітної плати підлягають перерахунку пенсії, суд зазначає таке.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу призначена пенсія у1992 році на підставі статті 50-1 Закону № 1789 в розмірі 90 % від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Втім, здійснюючи перерахунок, відповідач зазначив, що згідно зі ст. 86 Закону № 1697 пенсія призначається у розмірі 60 % від суми місячної (чинної) заробітної плати за відповідну вислугу років.

Однак суд наголошує, що в даному випадку мова йде не про призначення, а про перерахунок раніше призначеної позивачу пенсії.

Таким чином, з урахуванням того, що при призначенні позивачу пенсії у 1997 році чинною була норма, відповідно до якої позивач мав право на пенсію у розмірі 90% від місячної заробітної плати, тому пенсійний орган зобов`язаний здійснити перерахунок призначеної у 1997 р. позивачу пенсії за вислугу років з розрахунку 90 % від місячної заробітної плати.

З огляду на викладене, суд вважає неправомірними дії пенсійного органу щодо здійснення перерахунку пенсії позивача на підставі довідок Закарпатської обласної прокуратури про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій від 27.02.2020 №18-32 вих.2020 , та від 12.11.2020 №21-249 вих.20,у розмірі 60% суми місячної заробітної плати з 13.12.2019 та 01.10.2020 відповідно протиправними.

А тому належним способом захисту прав позивача буде зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок призначеної позивачу пенсії за вислугу років з розрахунку 90 % від місячної заробітної плати, визначеної у довідках Закарпатської обласної прокуратури про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій від 27.02.2020 №18-32 вих.2020 , починаючи з 13.12.2019 року та від 12.11.2020 №21-249 вих.20, починаючи з 01.10.2020 року.

Стосовно обмеження пенсії максимальним розміром , то суд зазначає наступне.

Пункт 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VІ не регулює питання обмеження максимальним розміром пенсії осіб, у яких на 01.10.2011 вона не досягала максимального розміру (десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність).

Тобто для осіб, яким призначено пенсію за законодавством, що не передбачало обмеження максимального розміру, законодавець передбачив лише збереження раніше призначеного розміру пенсії. Водночас право на здійснення перерахунку пенсії у розмірі, що перевищує максимально встановлений законом, законодавцем не передбачено.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 24.06.2020 у справі №580/234/19, від 17.09.2020 у справі №826/11471/18, від 24.09.2020 у справі №640/5854/19.

Крім того, у постанові від 10.12.2020 у справі №580/492/19 Верховний Суд зазначив, що

тлумачення пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VІ в контексті розмежування пенсіонерів на дві категорії: 1) яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) була встановлена до 01.10.2011 і розмір якої перевищував максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений Законом № 3668-VІ, 2) яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) була встановлена до 01.10.2011, але розмір якої не перевищував максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, може призвести до порушення принципів рівності й справедливості, спотворення розуміння сутності обов`язку держави щодо гарантування права застрахованих осіб на пенсію.

Виокремлення осіб другої вищевказаної групи, без застосування до них положень пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VІ, може призвести до здійснення їм подальших перерахунків (підвищень, індексацій, тощо) пенсій з можливим перевищенням встановленого статтею 2 даного Закону обмеження максимального розміру пенсії, що ставить у нерівне становище з пенсіонерами першої виділеної вище групи.

Такий підхід відповідно до пункту 3 частини першої статті 1 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» від 06.09.2012 №5207-VІ вважається непрямою дискримінацією - ситуація, за якої внаслідок реалізації чи застосування формально нейтральних правових норм, критеріїв оцінки, правил, вимог чи практики для особи та/або групи осіб за їх певними ознаками виникають менш сприятливі умови або становище порівняно з іншими особами та/або групами осіб, крім випадків, коли їх реалізація чи застосування має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

При цьому, звертає увагу, що норми пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI є лише частиною вказаного нормативно- правового акта, не дублюються іншими актами, встановлюють межі застосування норм інституту «обмеження максимального розміру пенсії» за колом осіб в момент набуття чинності Закону №3668-VІ та спрямовані на збереження соціальних прав і інтересів в сфері пенсійних відносин, реалізація яких мала місце до набуття вступу в силу даного Закону.

Разом з тим, з часу набрання чинності вказаним Законом він поширює свою дію на всю територію України і розповсюджується на всіх осіб, які отримують пенсії за законодавством України (зокрема, призначені (перераховані) відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону №3668-VІ).

Відтак, на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно- правових актів, вказаних у статті 2 Закону №3668-VІ, та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений цим Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку.

Таким чином, на момент звернення позивача за перерахунком пенсії, наведеними положеннями встановлюються обмеження розміру виплачуваної пенсії, які мають імперативний характер, неконституційними не визнавались, є чинними та обов`язковими до виконання органами ПФ України.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду зі спірного питання, наведеній у постановах від 27.01.2021 у справі №344/1326/17, від 29.01.2021 у справі №646/6177/17.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI максимальна величина бази нарахування єдиного внеску - це максимальна сума доходу застрахованої особи на місяць, що дорівнює п`ятнадцяти розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом, на яку нараховується єдиний внесок. З 01.09.2020 - 75 000 грн.

Згідно довідки №204- вих.2020 від 19.10.2020, виданої Закарпатською обласною прокуратурою, розмір заробітної плати (грошового забезпечення) за нормами, чинними на 11.09.2020 за відповідною (прирівняною) посадою начальника відділу прокуратури Закарпатської області склав 75394,66 грн., що не заперечується відповідачем.

Отже, підстав для проведення перерахунку пенсії позивача з 01.10.2020 у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати за відповідною посадою на підставі довідки №204- вих.2020 від 19.10.2020, виданої Закарпатською обласною прокуратурою без обмеження суми пенсії максимальним розміром немає.

Судом враховано також практику, яка склалася в процесі розгляду аналогічних справ Восьмим апеляційним адміністративним судом. Зокрема, у справі № 140/1758/21.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до положень ч.3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позовні вимоги позивача задоволено частково, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору підлягають присудженню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області у сумі пропорційній до задоволеної частини позовних вимог 454,00 грн. відповідно до квитанції №10 від 22.06.2021 року.

Керуючись ст.ст. 242-246 КАСУ, суд,

ВИРІШИВ:

1.Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4,м. Ужгород, Закарпатська область,88000, ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

2.Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4,м. Ужгород, Закарпатська область,88000, ) щодо перерахунку ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ) пенсії на підставі довідок Закарпатської обласної прокуратури про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій від 27.02.2020 №18-32 вих.2020 та від 12.11.2020 №21-249 вих.20 виходячи з розміру 60 % від суми заробітної плати.

3.Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4,м. Ужгород, Закарпатська область,88000, ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ) пенсії за вислугу років з розрахунку 90 % від місячної заробітної плати, визначеної у довідках Закарпатської обласної прокуратури про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій від 27.02.2020 №18-32 вих.2020 , починаючи з 13.12.2019 року та від 12.11.2020 №21-249 вих.20, починаючи з 01.10.2020 року з урахуванням раніше здійснених виплат.

4.Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду в Закарпатській області (Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ) судові витрати у розмірі 454,00 грн. відповідно до квитанції №10 від 22.06.2021 року.

В решті позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адмінсуду.

СуддяЗ.Б.Плеханова