Справа № 520/7812/2020
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2021-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 р.Справа № 520/7812/2020

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , П`янової Я.В. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2020 по справі № 520/7812/2020

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області

про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року ОСОБА_1 ( далі - позивач , ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі відповідач , ГУ НП у Харківській обл.), в якому просив:

- стягнути з ГУ НП в Харківській обл. на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені у сумі 284 966,37 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.08.2020 у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення суду ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права.

13.11.2020 постановою Другого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2020 року по справі №520/7812/2020 скасовано.

Ухвалено постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до ГУ НП в Харківській обл. про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність ГУ НП в Харківській обл. щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 02.01.2019 по 28.05.2020.

Зобов`язано ГУ НП в Харківській обл. нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 02.01.2019 по 28.05.2020.

Не погодившись із постановою суду апеляційної інстанції ГУ НП в Харківській обл. звернулося із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - "КАС України"), надіславши її 8 січня 2021 року засобами поштового зв`язку.

15.03.2021 ухвалою Верховного Суду визнано неповажними підстави пропуску строку ГУ НП в Харківській обл. на касаційне оскарження постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2020 у справі №520/7812/2020.

Відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ГУ НП в Харківській обл. на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2020 у справі №520/7812/2020.

20.08.2021 до Другого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про роз`яснення зазначеної постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2020, у якій позивач просить роз`яснити, яку частину нарахованої суми повинен виплатити відповідач у відповідності до вищезазначеної постанови Другого апеляційного адміністративного суду.

В обґрунтування заяви пояснив, що 12.01.2021 Державною виконавчою службою винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №64047480 за виконавчим листом, виданим на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2020 520/7812/2020. На вимогу державного виконавця листом від 05.02.2021 № 610/119/05/29-2021 щодо виконання рішення суду, боржник ГУ НП в Харківській обл. повідомив, що вказана вище постанова виконана у повному обсязі, що не відповідає дійсності. Станом на 19.08.2021 виконавче провадження №64047480 на закрите.

Частиною 3 статті 254 КАС України встановлено, що суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання роз`яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, розглянувши заяву позивача та доводи в її обґрунтування, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання (ч.2 ст.254 КАС України).

Зі змісту ст.254 КАС України випливає, що заяву про роз`яснення судового рішення може бути подано виключно в межах строку, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Аналіз цієї норми вказує, що судове рішення може бути роз`яснено, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини.

Тобто, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Механізм, визначений цією статтею, не може використовуватись, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення в порядку, передбаченому КАС України.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

У заяві про роз`яснення рішення зазначається, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Як вбачається зі змісту заяви про роз`яснення судового рішення, ОСОБА_1 розуміє зміст постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2020, однак через фактичну незгоду ГУ НП в Харківській обл. добровільно виконувати вищезазначену постанову суду апеляційної інстанції, позивач просить її роз`яснити.

Суд зазначає, що у разі незгоди з законністю судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення до суду вищої інстанції.

Дослідивши вступну, мотивувальну та резолютивну частину постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2020, яку просить роз`яснити заявник, колегія суддів дійшла висновку, що вказана постанова є зрозумілою, оскільки не містить положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо її розуміння, однак вважає за необхідне зазначити наступне.

Резолютивна частина постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2020 є чіткою та зрозумілою. Визнано протиправною бездіяльність відповідача, зобов`язано нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 02.01.2019 по 28.05.2020.

Резолютивна частина постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2020 не містить жодного посилання на часткову виплату нарахованих коштів.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

В силу положень ч.4 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Згідно з ч.ч.2,3 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Проаналізувавши наведені вище правові норми та обставини справи, колегія суддів зазначає, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим до виконання у повному обсязі, у разі не згоди ,сторони мають право оскаржити судове рішення у визначеному законом порядку.

Крім того, рішенням Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 року у справі "Горнсбі проти Греції" суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.

Натомість, захист прав позивача внаслідок рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду передбачено положеннями ст. 383 КАС України.

За приписами ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією викладеною Верховним судом у постановах від 03 жовтня 2018 року по справі №826/18826/14, 21 червня 2018 по справі № 826/11347/14.

Таким чином, із врахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови, оскільки постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2020 є зрозумілою, її резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення, а незгода з висновками суду, викладеними в постанові не є підставою для її роз`яснення.

Керуючись ст.ст.254, 311, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2020 року по справі №520/7812/2020 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Любчич Л.В.
Судді Спаскін О.А. П`янова Я.В.

Повний текст ухвали виготовлений 12.10.2021.