Справа № 400/7865/21
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2021-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 жовтня 2021 року

Київ

справа №400/7865/21

адміністративне провадження № Пз/9901/13/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Жука А.В.,

суддів: Білак М.В., Губської О.А., Єресько Л.О., Мельник-Томенко Ж.М.,

розглянувши подання судді Миколаївського окружного адміністративного суду Біоносенко В. В. про розгляд Верховним Судом як зразкової справи №400/7865/21

за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області про визнання дій протиправними, стягнення суддівської винагороди за січень-червень 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області з вимогами визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області щодо нарахування та виплати йому суддівської винагороди за січень - червень 2021 року, обчисленої виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 1 січня 2021 року в розмірі 2102 гривні; стягнути з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області на його користь суддівську винагороду за січень-червень 2021 року, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого на 1 січня 2021 року складає 2270 гривень, з урахуванням раніше виплачених сум.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідачем всупереч вимогам пункту 2 частини 3 статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" нараховувалась та виплачувалась винагорода судді, не з обрахунку прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року - 2270 гривень, а від якоїсь іншої розрахункової величини, яка спеціально застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді: з 1 січня - 2102 гривні.

05 жовтня 2021 року до Верховного Суду надійшло подання судді Миколаївського окружного адміністративного суду Біоносенко В. В. про розгляд Верховним Судом як зразкової справи №400/7865/21. Це подання надійшло разом з матеріалами адміністративної справи.

Мотивуючи доцільність розгляду даної справи Верховним Судом як зразкової, суддя Біоносенко В. В., зазначив, що в провадженні Миколаївського окружного адміністративного суду, а також інших окружних адміністративних судів перебуває велика кількість справ з аналогічними предметом спору, зокрема: №№620/10526/21; 620/9887/21; 120/8688/21-а; 440/7656/21; 400/4715/21; 400/6248/21; 400/5432/21; 400/7866/21 та інші. Вже розглянуто судами справи №№ 440/7656/21; 480/6021/21; 520/4274/21; 520/4137/21; 360/1380/21; 560/2145/21; 400/4904/21; 400/1239/21; 400/2031/21; 400/489/21 та інші. Судова практика стосовно цього питання не є одностайною.

Так, наприклад, постановами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.08.2021 у справі №400/1239/21 та від 26.05.2021 у справі №400/489/21 визнано протиправними дії ТУ ДСА щодо нарахування та виплати суддівської винагороди, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді в розмірі 2102 грн та зобов`язано здійснити перерахунок суддівської винагороди, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб в 2270 гривень.

Натомість, постановами від 27.07.2021 у справі №400/2031/21 та від 02.08.2021 у справі №360/503/21, дії ТУ ДСА у аналогічній ситуації визнані правомірними.

Враховуючи, що проектом Закону України «Про Державний бюджет на 2022 рік» передбачено аналогічне регулювання суддівської винагороди на 2022 рік, як вважає суддя Біоносенко В. В., можливо спрогнозувати, що зазначена категорія справ не втратить актуальності і в майбутньому, а тому є гостра потреба в отриманні правового висновку Верховного Суду з даних спірних правовідносин.

В контексті наведеного, спірним є питання:

"Чи є правомірним нарахування суддівської винагороди у 2021 році, виходячи не з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, як передбачено ст.135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" - 2270 гривень, а виходячи зі спеціальної розрахункової величини - прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді в розмірі - 2102 гривень"

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Біоносенко В. В. вважає, що у цьому випадку постає питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а також вказує на двояку та неоднорідну судову практику у подібних правовідносинах, у зв`язку з чим доцільне ухвалення рішення у зразковій справі.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі №420/13452/20 як зразкової, Верховний Суд керується таким.

Згідно з пунктом 21 частини першої статті 4 КАС типові адміністративні справи - адміністративні справи, відповідачем у яких є один і той самий суб`єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи), спір у яких виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, та у яких позивачами заявлено аналогічні вимоги.

Відповідно до частини першої статті 290 КАС якщо у провадженні одного або декількох адміністративних судів перебувають типові адміністративні справи, кількість яких визначає доцільність ухвалення зразкового рішення, суд, який розглядає одну чи більше таких справ, може звернутися до Верховного Суду з поданням про розгляд однієї з них Верховним Судом як судом першої інстанції.

Частина друга статті 290 КАС передбачає, що у поданні про розгляд справи Верховним Судом як зразкової зазначаються підстави, з яких суд, що надає подання, вважає, що справа має бути розглянута Верховним Судом як зразкова, в тому числі посилання на типові справи. До подання додаються матеріали справи.

Відповідно до пункту 22 частини першої статті 4 КАС зразкова адміністративна справа - це типова адміністративна справа, прийнята до провадження Верховним Судом як судом першої інстанції для постановлення зразкового рішення.

Аналізуючи наведені положення процесуального закону у вимірі доцільності ухвалення зразкового рішення у згаданій категорії спорів Верховний Суд неодноразово висловлював позицію, приміром у справах № 360/1809/20, № 300/3440/20, №420/13452/20, що інститут зразкової справи запроваджений з метою вирішення Верховним Судом питань застосування норм матеріального права у значній кількості адміністративних справ, які характеризуються аналогічними позовними вимогами та підставами виникнення спору, однаковими нормами, які регулюють спірні правовідносини, а також відповідачем у яких є один і той самий суб`єкт владних повноважень.

Слід зауважити, що доцільність ухвалення зразкового рішення у певній категорії типових спорів повинна виводитися передусім через призму завдання Верховного Суду як найвищого суду у системі судоустрою забезпечувати сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом (частина перша статті 36 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів").

Тобто "доцільність" є дещо ширшою категорією, аніж "кількість" однотипних спорів, які потребують однакового підходу до їх вирішення, тож не може визначатися виключно кількісним показником справ, які у розумінні пункту 21 частини першої статті 4 КАС мають ознаки типових, відтак механізм ухвалення зразкового рішення не потрібно застосовувати/розглядати лише як спосіб зменшити навантаження на суди першої інстанції.

Якщо виходити з того, що інститут зразкової справи є одним із способів забезпечення Верховним Судом єдності судової практики, то в такому сенсі основним орієнтиром для застосування цього механізму, на думку колегії суддів, має бути необхідність усунення (вирішення) проблеми неоднакового чи суперечливого застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права у справах, спори у яких виникли за аналогічних обставин справи та однакового правового регулювання спірних відносин. Тобто має існувати чітко окреслена проблема чи складність у правозастосуванні (зумовлена, приміром, невизначеністю чи суперечливістю законодавчого регулювання певних відносин) на прикладі типових справ, кількість яких у поєднанні з необхідністю узгодження підходів до їх вирішення і визначатиме доцільність ухвалення зразкового рішення в певній категорії спорів.

Тут варто додати, що неоднаковість підходів до вирішення однотипних спорів може проявитися, коли складеться певна (суперечлива чи неоднакова) судова практика їх розгляду судами першої та апеляційної інстанцій, яка власне і засвідчить цю відмінність у правозастосуванні.

У такому контексті зразкове рішення слугуватиме для судів першої та апеляційної інстанцій своєрідним взірцем, орієнтиром того, як потрібно застосовувати закон і вирішувати подібні справи.

Повертаючись до подання у справі №400/7865/21 колегія суддів зазначає, що доцільність ухвалення зразкового рішення в цій справі зводиться до вирішення питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Водночас, колегія суддів зазначає, що основним способом забезпечення єдності судової практики є касаційний перегляд судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, в рамках якого Верховний Суд власне як суд касаційної інстанції повинен (в межах підстав касаційного провадження) перевірити правильність застосування норм матеріального та процесуального права при вирішенні спору.

З переліку наведених у поданні типових справ та відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень слідує, що на момент вирішення цього подання, Верховним Судом уже відкрито касаційне провадження у подібних (аналогічних) справах.

Так, Ухвалою Верховного Суду від 17.09.2021 у справі №400/2031/21, відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_2 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 травня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області про стягнення недоплаченої суддівської винагороди, на підставі пункту третього частини четвертої статті 328 КАС України (якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах).

Ухвалою Верховного Суду від 01.10.2021 у справі №360/503/21 відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_3 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 02 серпня 2021 року на підставі пункту третього частини четвертої статті 328 КАС України (відсутність станом на дату подання касаційної скарги висновку Верховного Суду щодо застосування статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік", частини третьої статті 135 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", статті 130 Конституції України у подібних правовідносинах).

З огляду на зазначене, Верховний Суд дійшов до переконання, що рішення, прийняті за наслідками касаційного розгляду вказаних справ будуть мати важливе значення для правильного застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права у подібних правовідносинах, а отже, сприятимуть забезпеченню єдності правозастосовної практики.

Відповідно до частини шостої статті 290 КАС України Верховний Суд відмовляє у відкритті провадження у зразковій справі, якщо подання не відповідає вимогам частини першої та (або) другої цієї статті, зокрема через значні розбіжності у їх фактичних обставинах, які унеможливлюють прийняття для них зразкового рішення.

З урахуванням викладеного Верховний Суд не знайшов достатніх підстав, які б свідчили про доцільність розгляду справи №400/7865/21 як зразкової, у зв`язку з чим слід відмовити у відкритті провадження у зразковій справі.

Керуючись статтями 241, 248, 290 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження у зразковій справі за поданням судді Миколаївського окружного адміністративного суду Біоносенко В. В. про розгляд Верховним Судом справи №400/7865/21 як зразкової.

2. Матеріали адміністративної справи №400/7865/21 разом з поданням та доданими документами повернути Миколаївському окружному адміністративному суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук

М.В. Білак

О.А. Губська

Л.О. Єресько

Ж.М. Мельник-Томенко ,

Судді Верховного Суду