Справа № 280/6493/20
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2021-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
05 жовтня 2021 року м.Дніпросправа № 280/6493/20
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Баранник Н.П.,
суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,
перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2021 року у справі № 280/6493/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу.

Ухвалою судді Третього апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2021 року визнано неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2021 року у справі № 280/6493/20, наведені військовою частиною НОМЕР_1 у поданій апеляційній скарзі. Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2021 року у справі № 280/6493/20 було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, а саме: відповідачу було запропоновано надати заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення, в якій вказати інші підстави для поновлення такого строку з наданням відповідних доказів на обґрунтування заяви.

На адресу Третього апеляційного адміністративного суду повернулося рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що представник відповідача копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху отримав 31.08.2021р.

На адресу суду від скаржника надійшла нова заява про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення.

У заяві скаржник посилається на те, що перша апеляційна скарга військовою частиною була подана із дотримання строків на апеляційне оскарження, однак ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2021 року апеляційну скаргу повернуто скаржнику, оскільки особою, що подала апеляційну скаргу недоліки, зазначені в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху усунуто не було, а саме не сплачено судовий збір. Зазначає, що про дату та час судового засідання розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2021 року у справі № 280/6493/20 не повідомлявся. Крім того, ухвалу суду апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги без руху від 19 березня 2021 року не отримував, як і ухвалу про повернення апеляційної скарги від 20 квітня 2021 року. Заявник вказує, що після сплати судового збору, повторно звертається з апеляційної скаргою. Відтак, заявник просить визнати причини пропуску строку поважними та поновити строк на апеляційне оскарження.

Разом з тим, наведені скаржником у клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження підстави не можуть бути визнані поважними, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржене рішення судом першої інстанції ухвалено 05.02.2021р., справу розглянуто в порядку письмового провадження. Повний текст рішення складено 05.02.2021р. Разом з тим, апеляційну скаргу подано відповідачем 27.07.2021 року (згідно штампу вхідної кореспонденції суду першої інстанції), тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження, встановленого частиною 1 статті 295 КАС України.

Пунктом 1 частини 2 статті 295 КАС України визначено, що учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, наявного в матеріалах справи, представник відповідача копію оскарженого рішення отримав 11.02.2021р. (а.с. 56).

Отже, враховуючи дату вручення відповідачу повного судового рішення (11.02.2021р.), перебіг встановленого п.1 ч.2 ст.295 КАС України строку розпочався 12.02.2021р. та закінчився 15.03.2021р. (з врахуванням вихідних днів).

Крім того, вперше заявник звернувся до суду з апеляційною скаргою 15.02.2021р.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 20.04.2021р. апеляційну скаргу повернуто скаржнику.

Ухвала Третього апеляційного адміністративного суду від 20.04.2021 року про повернення апеляційної скарги відповідачем в касаційному порядку оскаржена не була та є чинною.

Вдруге апеляційна скарга подана 27.07.2021р., тобто більш ніж через 3 місяці з моменту повернення апеляційної скарги.

Оскільки ухвала Третього апеляційного адміністративного суду від 20.04.2021 року про повернення апеляційної скарги у касаційному порядку не скасована та є чинною, то до повторно поданої апеляційної скарги застосовуються вимоги КАС України, як до нової апеляційної скарги.

Згідно з ст.121 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за заявою учасника справи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі Креуз проти Польщі право на суд не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

У справі Рисовський проти України Європейський Суд з прав людини ... підкреслює особливу важливість принципу належного урядування. Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок … і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси….

Тобто, виходячи з принципу належного урядування, державні органи загалом, зобов`язані діяти вчасно та в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно.

У ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку апріорі не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору податковим органом чи тимчасова відсутність таких коштів. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись принципу належного урядування та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

Вказаний висновок апеляційним судом здійснений з урахуванням правової позиції Верховного Суду викладеної в постановах від 12 квітня 2019 року у справі № 826/10498/16, від 26 лютого 2020 року у справі № 804/15772/15 та від 28 лютого 2020 року у справі № П/811/1015/16.

Крім того, відповідно до статті 129 Конституції України та статей 2, 8 КАС України, однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 травня 2008 року "Надточій проти України" принцип рівності сторін один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Обов`язок особи сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги на судове рішення визначений ст.132 КАС України та статтею 3 Закону України «Про судовий збір».

Такий обов`язок, на переконання суду, слугує гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду. При цьому, судовий збір виконує не тільки фіскальну, а й дисциплінуючу функцію. Він є одним із способів стимулювання належного виконання учасниками відповідних правовідносин своїх прав та обов`язків, передбачених законами України.

Враховуючи зазначене, колегія суддів зауважує, що невиконання відповідачем вимог процесуального закону щодо сплати судового збору при поданні апеляційної скарги, та як наслідок, повернення заявнику такої скарги, не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його апеляційного оскарження, а відтак не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.

Крім того, колегія суддів зауважує, що обов`язок стосовно сплати судового збору не можна розцінювати як перепону для судового захисту або як надання переваги одному учаснику судового процесу перед іншим, оскільки обов`язок сплати судового збору встановлений Законом для будь-якої особи, що звертається до суду та не має пільг зі сплати судового збору, або не звільнена від його сплати в силу Закону.

Відсутність же у відповідача коштів на сплату судового збору свідчить лише про "неналежне урядування" з боку держави, а тому державні органи не можуть в такому випадку розраховувати на поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки це буде порушенням принципу рівності сторін та наданням переваг суб`єкту владних повноважень перед іншим учасником справи.

Щодо посилання відповідача на неповідомлення про розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2021 року у справі № 280/6493/20 та неотримання ухвал суду апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги без руху від 19 березня 2021 року і ухвали про повернення апеляційної скарги від 20 квітня 2021 року, колегія суддів зазначає наступне.

У своєму рішенні у справі Пономарьов проти України від 03.04.2008 Європейський суд з прав людини зауважив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Поруч з цим, слід зауважити, що скаржник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від дій, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (Рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 року у справі "Компанія "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А." проти Іспанії1).

Жодних доказів вжиття скаржником заходів задля того щоб дізнатись про стан розгляду його апеляційної скарги (як то заява про видачу копію рішення тощо) матеріали справи не містять. Не надано таких доказів і скаржником.

На переконання колегії суддів, при належному добросовісному відношенні скаржник не був позбавлений можливості ознайомитись з ухвалами суду апеляційної інстанції після їх оприлюднення в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що звернення до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на апеляційне оскарження, реалізація зазначеного права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків, встановлених положеннями КАС України. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

У пункті 46 рішення Європейського суду з прав людини Устименко проти України (№ 32053/13) зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain № 11681/85).Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлює особливими і непереборними обставинами. Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Рішення суду в цій справі набрало законної сили ще 21 травня 2021 року, тобто майже через 2 місяці після подачі повторної апеляційної скарги, а тому колегія суддів з урахуванням зазначених обставин, а також принципу правової визначеності, не знаходить підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Слід зазначити, що судовий збір за подання апеляційної скарги, відповідно до платіжного доручення № 2426, сплачено 06.07.2021 року. Повторно відповідач звернувся з апеляційною скаргою 27.07.2021 року, тобто через 20 днів після сплати судового збору. При цьому, відповідач не наводить суду жодних поважних причин, що зробили неможливим звернення до суду одразу після сплати судового збору.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційної скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2021 року у справі № 280/6493/20.

Крім того, за приписами ч.2 ст.132 КАС України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI.

Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

У випадках, встановлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю (ч.2 ст.7 Закону України Про судовий збір).

До апеляційної скарги скаржником додано платіжне доручення № 2426 від 06.07.2021р., відповідно до якого відповідачем було сплачено судовий збір у розмірі 1 261,2 грн.

З урахуванням того, що суд апеляційної інстанції вважає за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження у даній справі, то сплачений за її подання судовий збір підлягає поверненню.

Керуючись п.4 ч.1 ст.299 КАС України, п.3 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», суд

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення - відмовити.
Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2021 року у справі № 280/6493/20.

Повернути військовій частині НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 1 261,2 грн. (одна тисяча двісті шістдесят одна гривня двадцять копійок), відповідно до платіжного доручення № 2426 від 06 липня 2021 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання відповідно до ч.2 ст.325 КАС України та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки визначені ст.329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак