Справа № 480/4998/21
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2021-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 жовтня 2021 р. Справа № 480/4998/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Шевченко І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібороб" до Лебединської міської ради Сумської області, треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Сумській області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 (законний представник ОСОБА_39 ), ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 про визнання протиправним та скасування рішення,-
В С Т А Н О В И В:
Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Хлібороб" (далі - позивач, СТОВ "Хлібороб") звернулося до суду з позовом до Лебединської міської ради Сумської області (далі - відповідач, Лебединська міська рада Сумської області), третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Сумській області (далі - третя особа-1, ГУ Держгеокадастру у Сумській області), в якій просило:
Ухвалою суду від 14.04.2021 у справі №480/3056/21 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.86-87).
Крім того, позивач вказує, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням Регламенту роботи Лебединської міської ради восьмого скликання, затвердженого рішенням другої сесії восьмого скликання Лебединської міської ради 22.12.2020, та норм Закону України "Про доступ до публічної інформації".
Ухвалою суду від 15.06.2021 у справі №480/4998/21 виділені в самостійне провадження вимоги були прийняті до провадження та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Крім того, вказаною ухвалою суду до участі у розгляді справи було залучено як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача таких осіб: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 (законний представник ОСОБА_39 ), ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 (далі - інші треті особи, а.с.90-92).
Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву (а.с.170-175), в якому просив відмовити у задоволенні вимог у повному обсязі, оскільки спірне рішення від 08.04.2021 №222-МР «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства для подальшої передачі у приватну власність» є правомірне і прийняте у межах Регламенту Лебединської міської ради, затвердженого рішенням 2 сесії Лебединської міської ради 8 скликання від 22.12.2020 №46 "Про затвердження Регламенту роботи Лебединської міської ради 8 скликання" (далі - Регламент).
Тобто, вищезазначена земельна ділянка у власності чи у користуванні не перебуває, а отже, кожен бажаючий може написати заяву до міської ради про надання дозволу на виготовлення документів із землеустрою для формування таких земельних ділянок та оформлення права власності чи користування ними відповідно до чинного законодавства.
При цьому, відповідно до постанови Господарського суду Сумської області від 17.01.2008 року у справі №АС13/622-07 за позовом СТОВ «Хлібороб» до Лебединської районної державної адміністрації Сумської області у позові було відмовлено. Позивач просив суд зобов 'язати відповідача прийняти рішення про передачу земельної ділянки площею З71,4 га, яка надавалась КСП «Агрохім» за Державним актом Серії СМ А» 0033 на право постійного користування землею від 05.03.1998 року, у постійне користування СТОВ «Хлібороб»; зобов`язати відповідача видати СТОП «Хлібороб» державний акт про право постійного користування цією земельною ділянкою.
Стосовно посилань позивача на порушення Регламенту прийняття оскаржуваного рішення вказав, що є винятки щодо строків оприлюднення тих проектів рішень, що виносяться з питань, які потребують невідкладного вирішення, серед яких є питання, терміни розгляду та прийняття яких передбачені іншими нормативно-правовими актами. У даному випадку це було передбачено ч.4 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», у зв`язку з цим і була проведена позачергова дев`ята сесія Лебединської міської ради восьмого скликання.
Представник позивача подав до суду додаткові пояснення у справі (а.с.94-98), в яких вказав щодо посилань відповідача у відзиві на постанову Господарського суду Сумської області від 17.01.2008, що вказаним рішенням суду жодним чином не скасовано та не спростовано право постійного користування земельною ділянкою, набуте позивачем у встановленому порядку до 1 січня 2002 року (до введення в дію нової редакції Земельного кодексу України).
Таким чином, ГУ Держгеокадастру у Сумській області на даний час не є розпорядником спірної земельної ділянки, у зв`язку з передачею її в комунальну власність Лебединській міській раді Сумського району Сумської області, форма власності якої на даний час - комунальна.
Станом на день розгляду справи пояснення на позовну заяву від інших третіх осіб до суду не надходили.
Дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що на виконання Указу Президента України від 15 жовтня 2020 року №449/2020 «Про деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин», Постанови Кабінету Міністрів України від 16 листопада 2020 року №1113 «Деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин», та наказу Держгеокадастру від 17.11.2020 №485 «Про деякі питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності до комунальної власності», наказом ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 05.02.21 №14-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність», була передана до земель комунальної власності Лебединській міській раді Сумського району Сумської області (а.с.160-163).
Рішенням 6 сесії 8 скликання Лебединської міської ради Сумської області від 24.02.2021 №174-МР "Про прийняття у комунальну власність Лебединської міської територіальної громади, в особі Лебединської міської ради, земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності", яким прийнято у комунальну власність Лебединської міської територіальної громади, в особі Лебединської міської ради, земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, згідно з додатком, зокрема й земельну ділянку з кадастровим номером :06:001:0333 (а.с.189).

Тобто, розпорядником спірної земельної ділянки є Лебединська міська рада Сумської області.

Також судом згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень було встановлено, що постановою Господарського суду Сумської області від 17.01.2008 у справі №АС13/622-07 за позовом СТОВ «Хлібороб» до Лебединської районної державної адміністрації Сумської області про зобов`язання відповідача прийняти рішення про передачу земельної ділянки площею 371,4 га, яка надавалась КСП «Агрохім» за Державним актом Серії СМ № 0033 на право постійного користування землею від 05.03.1998 року, у постійне користування СТОВ «Хлібороб»; зобов`язання відповідача видати СТОВ «Хлібороб» Державний акт про право постійного користування цією земельною ділянкою у задоволенні позовних вимог було відмовлено.

В подальшому, позивач звернувся до відповідача із клопотанням про надання дозволу (згоди) на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки з кадастровим № :06:001:0333 в натурі (на місцевості), також просив не здійснювати будь-яких дій, спрямованих на зміну цільового призначення, поділ чи об`єднання, передання у власність чи надання в оренду, у тому числі продаж на земельних торгах (аукціоні), земельної ділянки або її частини. Вказані обставини не заперечувалось відповідачем.

Водночас, рішенням дев`ятої сесії восьмого скликання Лебединської міської ради Сумської області від 08.04.2021 року № 222-МР «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства для подальшої передачі у приватну власність» надано дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства для подальшої передачі у приватну власність за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :06:001:0333 (за межами села Кам`яне), тобто, за рахунок спірної земельної ділянки, зокрема, наступним особам: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 (законний представник ОСОБА_39 ), ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 (а.с.196-200).

Не погоджуючись з рішенням дев`ятої сесії восьмого скликання Лебединської міської ради Сумської області від 08.04.2021 року № 222-МР, позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій, крім іншого, просив визнати таке рішення протиправним та скасувати.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, що в даному випадку склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п. «а», «б» ч.3 ст. 22 Земельного кодексу України від 25.10.2001 №2768-ІІІ (далі Земельний кодекс України, тут і далі у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства; сільськогосподарським підприємствам - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно ч.1 ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Порядок передачі земельних ділянок у власність громадян врегульовано ст.118 Земельного кодексу України, відповідно до частин 6-7 якої громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення, серед іншого, особистого селянського господарства, у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Суд звертає увагу, що дозвіл і проект землеустрою, розроблений на його підставі, є стадіями єдиного процесу надання земельної ділянки у власність чи користування. Передача (надання) земельної ділянки у власність відповідно до статті 118 ЗК України є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок.

При цьому, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність.

Таку правову позицію висловлено у постановах Верховного Суду від 27.02.2018 у справі №545/808/17, від 22.02.2019 у справі №813/1631/14, від 15.03.2021 у справі №441/701/17.

Як слідує з приписів статті 79-1 Земельного кодексу України, метою надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок є формування земельної ділянки, яке полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Отже, надання дозволу на розробку проекту землеустрою має на меті лише формування земельної ділянки як окремого об`єкта. При цьому, не суттєво за чиїм замовленням такий проект буде розроблено. Закон не виключає ситуації, коли проекти одночасно розробляються різними замовниками.

Під час розробки проекту, серед іншого, визначаються (узгоджуються) її межі та з`ясовується наявність правових та фактичних перешкод для надання її у власність, зокрема спірність прав щодо ділянки. Ці обставини повинні враховуватися органом, що розпоряджається землями, під час затвердження проекту та надання земельної ділянки у власність, а не на стадії надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Надання дозволу на розроблення проекту відведення не свідчить, що проект радою буде затверджено. Якщо буде виявлено обставини, що за законом є підстави для відмови у затвердженні проекту, рада може відмовити.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у справі №441/701/17 від 15.03.2021.

Застосовуючи цей підхід в контексті обставин справи, суд наголошує на тому, що на момент прийняття оскаржуваного у цій справі рішення дев`ятої сесії восьмого скликання Лебединської міської ради Сумської області від 08.04.2021 №222-МР Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства для подальшої передачі у приватну власність, яким надано дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства для подальшої передачі у приватну власність за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :06:001:0333 (за межами села Кам`яне) третім особам у цій справі, спірна земельна ділянка не перебувала у власності або користуванні СТОВ "Хлібороб". Доказів на підтвердження оформлення відповідних документів на користування чи володіння спірною земельною ділянкою позивачем суду не надано. Більш того, позивач сам обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначає, що ним подано заяву про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж спірної земельної ділянки.

При цьому, за приписами ч.ч.6,7,8,9зазначеної вище ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування. У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв`язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Доказів державної реєстрації права власності чи користування на неї за СТОВ "Хлібороб" станом на момент прийняття оскаржуваного рішення позивачем суду не надано.

Доводи про те, що позивач набув право постійного користування спірною земельною ділянкою з 24.03.2000, у зв`язку з переходом до нього усіх прав і обов`язків КСП «Агрохім», на ім`я якого виданий державний акт, суд не приймає до уваги, оскільки постановою Господарського суду Сумської області від 17.01.2008 у справі №АС13/622-07 за позовом СТОВ Хлібороб до Лебединської районної державної адміністрації Сумської області про зобов`язання відповідача прийняти рішення про передачу земельної ділянки площею 371,4 га, яка надавалась КСП Агрохім за Державним актом Серії СМ № 0033 на право постійного користування землею від 05.03.1998 року, у постійне користування СТОВ Хлібороб; зобов`язання відповідача видати СТОВ Хлібороб Державний акт про право постійного користування цією земельною ділянкою, яким у задоволенні позовних вимог СТОВ Хлібороб було відмовлено, встановлено, що Земельним кодексом СТОВ Хлібороб не передбачено набуття СТОВ Хлібороб права постійного користування земельними ділянками.

Відповідно до ч.4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській справі, що набрало законної сили, не доказують ся при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлені ці обставини.

Отже, задоволення заяв інших третіх осіб та прийняття відповідачем рішення дев`ятої сесії восьмого скликання Лебединської міської ради Сумської області від 08.04.2021 року №222-МР про погодження надання їм дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок, не виключає можливість захисту законного інтересу позивача як на стадії розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки з кадастровим № :06:001:0333 в натурі (на місцевості), так і на стадії її затвердження відповідачем.

Інтерес позивача насамперед фактично полягає в оформленні відповідних документів на користування чи володіння спірною земельною ділянкою, а не в позбавленні такого права третіх осіб.

Відтак, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення дев`ятої сесії восьмого скликання Лебединської міської ради Сумської області від 08.04.2021 року № 222-МР Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства для подальшої передачі у приватну власність не порушує прав та законних інтересів позивача у спірних правовідносинах, оскільки не встановлюють обмежень щодо реалізації позивачем права на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки з кадастровим № :06:001:0333 в натурі (на місцевості).

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21.08.2018 у справі №295/14795/16-а, від 19.06.2018 у справі №750/8511/17, від 05.03.2019 у справі №360/2334/17, від 28.02.2020 у справі №461/1257/17 та від 15.03.2021 у справі №441/701/17.

При цьому, суд зауважує, що відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

За приписами статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Проте право на звернення до адміністративного суду з позовом не завжди співпадає з правом на судовий захист, яке закріплено у статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України. Саме по собі звернення до адміністративного суду за захистом ще не означає, що суд зобов`язаний надати такий захист. Адже для того, щоб було надано судовий захист суд повинен встановити, що особа дійсно має право, свободу та інтерес, про захист яких вона просить і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем у публічно-правових відносинах.

Згідно з частиною третьою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Виходячи із системного аналізу наведених норм Кодексу адміністративного судочинства України, особа, яка звертається до адміністративного суду з позовом має довести наявність порушення оскаржуваним рішенням суб`єкту владних повноважень саме її прав та інтересів у сфері публічно-правових відносин, які потребують судового захисту.

Таким чином, адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Тобто обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або законних інтересів особи на момент її звернення до суду.

При цьому, суд не бере до уваги посилання позивача в обґрунтування своїх позовних вимог на те, що проект оскаржуваного рішення не було оприлюднено та прийняте з порушенням Регламенту роботи Лебединської міської ради восьмого скликання, оскільки саме по собі порушення порядку прийняття суб`єктом владних повноважень рішення не є достатньою підставою для визнання його протиправним, при тому, що обов`язковою умовою для цього є доведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів відповідним рішенням.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеної у постанові від 28 лютого 2019 року у справі № 522/3665/17, від 25 червня 2021 року у справі №320/6221/18.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що судом встановлено відсутність порушення відповідачем прав та законних інтересів позивача у спірних правовідносинах, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

У зв`язку з тим, що у задоволенні позову відмовлено, розподіл судових витрат, понесених позивачем у розмірі 2270грн., відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 90, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу VІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібороб" (42506, Сумська область, Липоводолинський район, селище Суха Грунь (3), вул.Першотравнева, буд.1, ) до Лебединської міської ради Сумської області (42200, Сумська область, м.Лебедин, вул.Сумська, буд.1, ), треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Сумській області (вул. Герасима Кондратьєва, 25, м. Суми, Сумська область,40000, ), ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_4 ), ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_5 ), ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_6 ), ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_7 , АДРЕСА_6 ), ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_8 , АДРЕСА_1 ), ОСОБА_10 (РНОКПП НОМЕР_9 , АДРЕСА_7 ), ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_10 , АДРЕСА_8 ), ОСОБА_12 (РНОКПП НОМЕР_11 , АДРЕСА_9 ), ОСОБА_13 (РНОКПП НОМЕР_12 , АДРЕСА_10 ), ОСОБА_14 (РНОКПП НОМЕР_13 , АДРЕСА_11 ), ОСОБА_15 (РНОКПП НОМЕР_14 , АДРЕСА_12 ), ОСОБА_16 (РНОКПП НОМЕР_15 , АДРЕСА_13 ), ОСОБА_17 (РНОКПП НОМЕР_16 , АДРЕСА_14 ), ОСОБА_18 (РНОКПП НОМЕР_17 , АДРЕСА_15 ), ОСОБА_19 (РНОКПП НОМЕР_18 , АДРЕСА_16 ), ОСОБА_20 (РНОКПП НОМЕР_19 , АДРЕСА_12 ), ОСОБА_21 (РНОКПП НОМЕР_20 , АДРЕСА_17 ), ОСОБА_22 (РНОКПП НОМЕР_21 , АДРЕСА_18 ), ОСОБА_23 (РНОКПП НОМЕР_22 , АДРЕСА_12 ), ОСОБА_24 (РНОКПП НОМЕР_23 , АДРЕСА_19 ), ОСОБА_25 (РНОКПП НОМЕР_24 , АДРЕСА_20 ), ОСОБА_26 (РНОКПП НОМЕР_25 , АДРЕСА_20 ), ОСОБА_27 (РНОКПП НОМЕР_26 , АДРЕСА_20 ), ОСОБА_28 (РНОКПП НОМЕР_27 , АДРЕСА_20 ), ОСОБА_29 (РНОКПП НОМЕР_28 , АДРЕСА_12 ), ОСОБА_30 (РНОКПП НОМЕР_29 , АДРЕСА_21 ), ОСОБА_31 (РНОКПП НОМЕР_30 , АДРЕСА_22 ), ОСОБА_32 (РНОКПП НОМЕР_31 , АДРЕСА_20 ), ОСОБА_33 (РНОКПП НОМЕР_32 , АДРЕСА_22 ), ОСОБА_34 (РНОКПП НОМЕР_33 , АДРЕСА_18 ), ОСОБА_35 (РНОКПП НОМЕР_34 , АДРЕСА_23 ), ОСОБА_36 (РНОКПП НОМЕР_35 , АДРЕСА_24 ), ОСОБА_37 , РНОКПП НОМЕР_36 , АДРЕСА_25 ), ОСОБА_38 (законний представник ОСОБА_39 ), АДРЕСА_18 ), ОСОБА_40 (РНОКПП НОМЕР_37 , АДРЕСА_26 ), ОСОБА_41 (РНОКПП НОМЕР_38 , АДРЕСА_27 ), ОСОБА_42 (РНОКПП НОМЕР_39 , АДРЕСА_18 ), ОСОБА_43 (РНОКПП НОМЕР_40 , АДРЕСА_28 ), ОСОБА_44 (РНОКПП НОМЕР_41 , АДРЕСА_29 ), ОСОБА_45 (РНОКПП НОМЕР_42 , АДРЕСА_30 ) про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 13.10.2021.

Суддя І.Г. Шевченко