Справа № 520/3143/21
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2021-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2021 р.Справа № 520/3143/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.,

Суддів: Бегунца А.О. , Мельнікової Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Слобожанської митниці Держмитслужби на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2021, головуючий суддя І інстанції: Зоркіна Ю.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 24.05.21 року по справі № 520/3143/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТЕКС ТРЕЙДИНГ"

до Слобожанської митниці Держмитслужби

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "АСТЕКС ТРЕЙДИНГ", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Слобожанської митниці Держмитслужби, у якому просив суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості № UA 807000/2020/001645/2 від 27.08.2020.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено про протиправність оскаржуваного рішення митного органу.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2021 позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано Рішення Слобожанської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UА807000/2020/001645/2 від 27.08.2020.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТЕКС ТРЕЙДИНГ" судовий збір у сумі 2270,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Слобожанської митниці Держмитслужби.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 09.01.2020 між ТОВ «АСТЕКС ТРЕЙДИНГ» та СEKSAN DEMІR СEKME Sanayi ve Ticaret Limited Sirketi (Туреччина) укладено контракт №ECV02, за умовами якого продавець поставляє товари, які вказуються у інвойсах та/або додатках до цього контракту.

На виконання вимог контракту, сторони уклали додаток №8 від 17.07.2020, відповідно до якого визначили найменування, кількість, характеристику, ціну, умови поставки та оплати за товар, вантажовідправника.

Вказаним контрактом сторони узгодили поставку: оцинкованого штифту розміром 7,90Х7,90Х140,0ММ зі сталі марки SAE1008 в кількості 3 тонни за ціною 810,00 доларів США за тонну, вартістю 2430,00 доларів США; оцинкованого штифту розміром 7,00Х7.00Х62,5ММ, З ВУШКАМИ, зі сталі марки SAE1008 в кількості 10 тонн за ціною 830,00 доларів США за тонну, вартістю 8300,00 доларів США, оцинкованого штифту розміром 7,00Х7,00Х60,0ММ, З ВУШКАМИ, зі сталі марки SAE1008 в кількості 5 тонн за ціною 830,00 доларів США за тонну, вартістю 4150,00 доларів США,- всього на загальну суму 14880,00 доларів США.

Вказаний товар відвантажено на адресу покупця за комерційним інвойсом №CKS757 від 18.08.2020.

Пуктом 1.2 додатку № 8 визначено, що умови поставки товарів за цим додатком є FOB Istambul/Kumport/Marport, Туреччина згідно з «Інкотермс-2010».

На виконання умов додатку №8 позивачем платіжними дорученнями в іноземній валюті перераховано на рахунок продавця оплату за товар, поставлений за цими додатками, а саме: платіжним дорученням № 383 від 12.08.20 на суму 10416,00 доларів США.; платіжним дорученням № 424 від 21.09.20 на суму 4464,00 доларів США., всього на суму 14880,00 доларів США.

27.08.2020 позивачем подано митну декларацію №UA807200/2020/012988 в електронному вигляді, разом з якою подано документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості: довідка про транспортні витрати №21-08/1 від 21.08.2020, рахунок на оплату транспортно-експедиційних послуг №1469 від 25.08.2020, зовнішньоекономічний контракт: копії контракту №ECV02 від 09.01.2020 між ТОВ «АСТЕКС ТРЕЙДИНГ» та СEKSAN DEMІR СEKME Sanayi ve Ticaret Limited Sirketi (Туреччина); додатку № 8 до договору від 17.07.2020 із зазначенням якісних та кількісних характеристик товару, його ціни, умов поставки та оплати, копія рахунку-фактури (інвойсу) №CKS757 від 18.08.2020 на суму 14880,00 доларів США; банківський платіжний документ, що стосується оцінюваного товару: копію платіжного доручення в іноземній валюті №383 від 12.08.2020 про перерахування суми в розмірі 10416,00 доларів США в адресу СEKSAN DEMІR СEKME Sanayi ve Ticaret Limited Sirketi у якості попередньої оплати за Додатком №8 від 17.07.2020 до Контракту № ECV02 від 09.01.2020; пакувальний лист № CKS757 від 18.08.2020, коносамент №KTLIST201649 від 18.06.2020, автотранспортну накладну №700643 від 25.08.2020, сертифікат походження D0161431 від 19.08.2020, договір про надання послуг митного брокера №116 від 19.11.2019, експортну декларація №20343100ЕХ189561 від 18.08.2020.

За результатами розгляду наданих позивачем документів митним органом складено картку відмови №UA807200/2020/00443 від 27.08.2020 та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2020/001645/2 від 27.08.2020.

Підставою прийняття рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2020/001645/2 слугували висновки відповідача щодо невідповідності обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, визначеним у главі 9 Митного кождексу України в зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально, а також у зв`язку з тим, що документи подані декларантом та зазначені у ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також у зв`язку з ненаданням декларантом всіх витребуваних додаткових документів, передбачених п. 3 ст. 53 Митного кодексу України; за основу взято наявну в митниці цінову інформацію, що міститься у ціновій базі ЄАІС про товари, митне оформлення яких вже здійснено за №UA50010/2020/8478 від 23.07.2020.

Не погодившись з визначеною митною вартістю та з метою випуску товарів у вільний обіг позивач здійснив оформлення митної декларації №UA807200/2020/013045 від 28.08.2020 в порядку статті 55 Митного кодексу України з наданням фінансової гарантії.

Для підтвердження митної вартості товарів, заявленої у митній декларації №UA807200/2020/012988 від 27.08.2020, керуючись ч. 8 ст. 55 Митного кодексу України, позивачем листом за вих. №0911 від 09.11.2020 надано митному органу пояснення щодо висновків стосовно наданих документів та додаткові документи: виписку з бухгалтерської документації №1310-1 від 13.10.2020, що підтверджує оплату перевізнику в повному обсязі; копію договору №2018-1206 транспортного експедирування від 12.06.2018; копію платіжного доручення на оплату перевезення №3465 від 07.09.2020, посвідчену банком; копію виписки по рахунку що підтверджує оплату перевізнику, посвідченої банком; копію акту надання послуг №1483 від 25.08.2020; копію експортної декларації країни відправлення від 18.08.2020 № 20343100ex189561 з перекладом українською мовою; копію е-fatura (документу, що подається в електронній базі Туреччини декларантом); копію витягу з бази, з якого вбачається, що цей номер надано саме нашому інвойсу; виписку з бухгалтерської документації №1310 від 13.10.2020, що підтверджує оплату постачальнику за поставлений товар в повному обсязі; виписку по рахунку, що підтверджує переведення коштів по платіжному дорученню №383 від 12.08.2020, посвідчену банком; свіфтовку від 12.08.2020, посвідчену банком; платіжне доручення в іноземній валюті №424 від 21.09.2020, що підтверджує оплату за поставлений товар, посвідчене банком; виписку по рахунку, що підтверджує переведення коштів по платіжному дорученню №424 від 21.09.2020, посвідчену банком; свіфтовку від 21.09.2020, посвідчену банком; копію калькуляції ціни товару, що поставлявся б/н від 16.10.2020; копію комерційної пропозиції від 15.07.2020, що діє до 31.08.2020; копію висновку ДП «Укрпромзовнішекспертиза» №2307 від 20.10.2020; копію ВМД №UA 500130/2020/204172 від 07.02.2020, копію комерційного інвойсу № CKS078 від 27.01.2020; копію ВМД №UA807200/2020/005604 від 03.04.2020; копію комерційного інвойсу №СКS 29.

Не погодившись з рішення про коригування митної вартості № UA 807000/2020/001645/2 від 27.08.2020, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи відповідно до переліку, наведеного в даній нормі.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 6, 7 ст. 54 Митного кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Згідно з ч. 1-3, 7 ст. 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Тобто, основним методом визначення митної вартості товарів є перший метод (за ціною договору), але обов`язок довести задекларовану митну вартість товару лежить на декларанті. Декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України. Контролюючий орган вправі витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Водночас, наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви можуть бути зумовлені, зокрема неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, результату митного огляду цього товару, порівнянням заявленої митної вартості з митною вартістю ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 07.05.2020 у справі № 826/10527/17, у постанові від 09.06.2020 у справі №1.380.2019.002044.

Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (ст.53) заборонено, проте надання документів, які підтверджують митну вартість товарів, що визначені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України є обов`язком декларанта. До таких документів які підтверджують митну вартість товарів відносять зокрема такі документи як рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу), банківські платіжні документи, або інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що стосуються оцінюваного товару та які підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Судовим розглядом встановлено, що виникнення сумніву у повноті та достовірності відомостей про митну вартість товару відповідач обґрунтував розбіжністю відомості у наданих до митного оформлення документах - платіжне доручення № 383 від 12.08.2020 тим, що позивачем до митного оформлення надано платіжне доручення № 383 від 12.08.2020 згідно якого сума оплати за поставлений товар складає 11623.50 доларів США та непідтвердженням зв`язку між позивачем та перевізником «TMG LOGISTICS» L.L.C., який вказаний в СМR № 700643, внаслідок чого зроблено висновок про недоведення вартості перевезення товару, як складової митної вартості; відповідно до митної декларації зазначено Invoice №CKS757 від 18.08.2020, але у митній декларації TR зазначена Fatura V467/1-2-3 від 18.08.2020.

Стосовно вказаних висновків колегія суддів зазначає, що товар поставлено на умовах FOB TR ISTAMBUL, тобто продавець вважається таким, що виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження та з цього моменту усі витрати і ризики чи втрати ушкодження товару повинен нести покупець. За умовами FOB на продавця покладається обов`язок з митного очищення товару для експорту, застосовується тільки під час перевезення товару морським чи внутрішнім водним транспортом.

До митного оформлення позивачем надано: довідку про транспортні витрати вих.№21-08/1 від 21.08.2020, у якій зазначено про те, що транспортні витрати з перевезення вантажу морським транспортом за межами митної території України за маршрутом порт ISTAMBUL (Турція) - КТ -ТІС, порт Південний (Україна) для вантажу, який знаходився в контейнері МSKU 1713280 згідно коносаменту KTLIST201649 складає 7145.11 грн., без ПДВ, транспортно-експедиційні послуги за митною територією України не надавались, рахунок на оплату транспортних послуг №1469 від 25.08.2020 від експедитора ТОВ «Дайрект лайн».

Стосовно наданого до митного оформлення CMR - це документ, що підтверджує перевезення товару автомобільним транспортом. Надане до митного оформлення CMR №700643 підтверджує перевезення товару з порту до складу покупця на території України, що не включається до митної вартості товару.

Подана до митного оформлення експортна декларація країни відправлення від 18.08.2020 № 20343100EX189561 містить інформацію про постачальника та покупця, назву, кількість та ціну товару, умови поставки та посилання на номер контейнера, проте, не містить номера комерційного інвойсу, а містить номер, який надано цьому документу в електронній митній базі Туреччини.

Долученими до матеріалів справи документами підтверджено, що документ е-Fatura V467/1-2-3 від 18.08.2020 визначає номер електронного документу що формується експортером при митному оформленні в електронній базі Туреччини.

Матеріалами справи підтверджено, що до митного оформлення надане платіжне доручення № 383 від 12.08.2020 на суму 10416,00 доларів США, що складає 70% відсотків від вартості товару згідно комерційного інвойсу №CKS757 від 18.08.2020.

Поставка товару за цим інвойсом здійснювалась на підставі додатку № 8 від 17.07.2020 до Контракту ECV02 від 09.01.2020, який разом з контрактом наданий до митного оформлення. Згідно з умовами п. 1.3. Додатку до Контракту, передплата проводиться в розмірі 70% від вартості поставленої партії товару за цим додатком, тобто, сума, зазначена в платіжному дорученні цілком відповідає умовам договору між сторонами. Згідно п. 1.4. Додатку повна оплата за партію товару буде виконана протягом 30 днів з дня відвантаження (судовиходу) партії товару.

Отже, подання до митного оформлення платіжного доручення, що підтверджує оплату 70% вартості партії товару, що поставляється, цілком відповідає умовам Контракту та не є розбіжністю в поданих документах.

З урахуванням встановлених по справі обставин, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що позивачем доведено вартість товару поставлено за митною декларацією №UA807200/2020/012988 за ціною, визначеною у контракті.

Крім того, відповідно до ч.ч. 8 - 10 ст. 55 Митного кодексу України, протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються. У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів митний орган розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом. Якщо митний орган протягом строку, зазначеного у частині дев`ятій цієї статті, не надає обґрунтованої відмови у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів, вважається, що декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість товарів визначено правильно. У такому випадку митний орган скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості, а надана фінансова гарантія повертається (вивільняється) у порядку та строки, визначені цим Кодексом.

Долученими до матеріалів справи документами підтверджено, що на виконання вказаних вище положень Митного кодексу України позивачем на адресу митного органу на підтвердження транспортних послуг додатково надано виписку з бухгалтерської документації №1310-1 від 13.10.2020, що підтверджує оплату перевізнику в повному обсязі; копію Договору №2018-1206 транспортного експедирування від 12.06.2018, укладеного з ТОВ «Дайрект лайн»; копію платіжного доручення на оплату перевезення №3465 від 07.09.2020, посвідченого банком; копію виписки по рахунку від 07.09.2020, що підтверджує оплату перевізнику, посвідченої банком; копію акту надання послуг №1483 від 25.08.2020, копію експортної декларації разом із перекладом та інші на підтвердження заявленої вартості товару.

Враховуючи вказане вище, колегія суддів вважає правомірним висновок суду, що наявними у справі доказами підтверджується, що заявлена позивачем митна вартість товару базувалась на документально підтверджених відомостях, що піддавалась обчисленню, до митного органу декларантом подано всі необхідні документи для підтвердження заявлених відомостей про його митну вартість за ціною договору, а тому відповідач неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ТОВ "АСТЕКС ТРЕЙДИНГ" митної вартості товару за основним методом і визначив митну вартість за резервним методом, відтак наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Слобожанської митниці Держмитслужби залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2021 по справі №520/3143/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя С.С. Рєзнікова
Судді А.О. Бегунц Л.В. Мельнікова
Повний текст постанови складено 13.10.2021 року