Справа № 380/8804/21
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/8804/21 пров. № А/857/17225/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Большакової О.О., Затолочного В.С.,

за участю секретаря судових засідань Михальської М.Р.,

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Ременергокомплектація» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 липня 2021 року (головуючий суддя: Братичак У.В., місце ухвалення - м. Львів) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Ременергокомплектація» до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, Головне управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови про стягнненя виконавчого збору,

встановив:

товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Ременергокомплектація», 01.06.2021 звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення виконавчого збору від 12.05.2021 у виконавчому провадженні № 65364219.

Обґрунтовує позов тим, що рішення суду немайнового характеру в справі № 380/12596/20, товариством виконується в добровільному порядку, про що було повідомлено відповідача, а тому відсутні підстави для винесення постанови про стягнення виконавчого збору. Зазначає також, що у постанові про відкриття виконавчого провадження боржник повідомляється про необхідність виконання рішення суду, йому надається строк для добровільного виконання такого, який обчислюється з моменту отримання цієї постанови. У зв`язку із цим, вважає винесену постанову про стягнення виконавчого збору протиправною, та просить її скасувати.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23 липня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає його необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати рішення, а в задоволенні позову відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, посилається на аналогічні підстави викладені в позовній заяві.

Відповідач, 12.10.2021 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце.

У відповідності до ч. 3 ст. 268 і ч. 4 ст. 229 КАС України неприбуття сторін не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що посадовими особами Головного управління Держпраці у Львівській області, 10-23 листопада 2020 року, проведено планову перевірку ТзОВ «Науково-виробниче підприємство «Ременергокомплектація» щодо дотримання вимог законодавчих і нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки, гігієни праці поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення.

За результатами перевірки складено акт від 23.11.2020 № 13/01/067/0560, у якому зафіксовано порушення: не зареєстровано декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з охорони праці на експлуатацію електричного устаткування електричних станцій та мереж напругою понад 1000В, а саме ТП-6/0,4 Кв № 110; не проведені випробування та вимірювання електрообладнання ТП-6/0,4 Кв № 110; не випробувані засоби захисту (діелектричні рукавиці, покажчики напруги до 1000В, інструмент з ізольованими ручками).

Головне управління Держпраці у Львівській області, 10.02.2021 звернулось до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою про застосування заходів реагування у сфері господарської діяльності, а саме заборонити експлуатацію електрообладнання ТП-6/0,4 кВ № 110; виконання робіт в діючих електроустановках напругою 0,4 кВ до усунення зазначених у позовній заяві порушень.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11.03.2021 у справі № 380/12596/20 позов задоволено повністю, застосовано заходи реагування у сфері державного нагляду до ТзОВ «Науково-виробниче підприємство «Ременергокомплектація» шляхом заборони експлуатації електрообладнання ТП-6/0,4 кВ № 110 та виконання робіт в діючих електроустановках напругою 0,4 кВ до усунення зазначених у позовній заяві порушень, 19.04.2021 видано виконавчий лист у справі № 380/12596/20.

Головне управління Держпраці у Львівській області, 27.04.2021 звернулось до відповідача із заявою про примусове виконання виконавчого листа № 380/12596/20 від 19.04.2021.

Державним виконавцем 12.05.2021, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову про стягнення виконавчого збору, зокрема у постанові про стягнення виконавчого збору № ВП 65364219 зазначено, що за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується з юридичної особи боржника в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати, що становить 24000 грн.

Державним виконавцем, 25.05.2021 здійснено вихід за адресою місцезнаходження боржника, однак боржник від виконання рішення суду відмовився, пояснення з приводу виконання рішення не надав, про що складено акт державного виконавця.

Також, 25.05.2021 на адресу відповідача надійшло повідомлення від боржника про те що, з березня 2021 року добровільно припинено експлуатацію електрообладнання ТП-6/0,4 кВ № 110 та виконання робіт в діючих електроустановках напругою 0,4 кВ, та зазначив про апеляційне оскарження рішення суду у справі № 380/12596/20.

Державним виконавцем, 10.06.2021 винесено постанову про зупинення виконавчого провадження.

Поряд з цим, на адресу відповідача, 02.07.2021 надійшов лист Головного управління Держпраці у Львівській області, у якому зазначено, про те, що 23.04.2021 проведено позапланову перевірку ТзОВ «Науково-виробниче підприємство «Ременергокомплектація» в частині дотримання вимог законодавчих і нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки (контроль виконання вимог припису від 23.11.2020), за результатами якої складено акт від 23.04.2021, яким підтверджено наявність порушень, які створюють загрозу життю та здоров`ю працівників, що стали підставою для звернення до суду із позовною заявою.

Вважаючи постанову державного виконавця про стягнення виконавчого збору неправомірною, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки наказ директора ТзОВ «Науково-виробниче підприємство «Ременергокомплектація» № 7 від 24.11.2020 «Про зупинення експлуатації електрообладнання» не був наданий стягувачу під час повторної перевірки, що проводилась 23.04.2021, відтак, вказаний наказ не є належним доказом, що підтверджує добровільне виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (надалі Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За статтею 10 Закону № 1404-VIII заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону № 1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 5 вказаної статті встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 2, 9 ст. 27 Закону № 1404-VІІІ, виконавчий збір це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Проаналізувавши статті 26, 27 Закону № 1404-VIII, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що про стягнення виконавчого збору державний виконавець обов`язково зазначає одночасно з відкриттям виконавчого провадження у відповідній постанові.

Водночас, у Законі № 1404-VIII передбачено випадки, коли виконавчий збір не стягується (частина п`ята статті 27 Закону №1404-VIII), а також умову, коли зазначений в постанові про відкриття виконавчого провадження виконавчий збір не підлягає стягненню. В останньому випадку йдеться про частину дев`яту статті 27 Закону № 1404-VIII, за змістом якої виконавчий збір не стягується, якщо відповідне рішення було виконано в повному обсязі згідно з виконавчим документом до відкриття виконавчого провадження.

Отже, одночасно з відкриттям виконавчого провадження (крім випадків, визначених у частині п`ятій статті 27 Закону №1404-VIII) державний виконавець зазначає про стягнення виконавчого збору. Проте, якщо під час виконавчого провадження буде встановлено, що рішення суду виконано до його відкриття, виконавче провадження закривається, а зазначений у постанові про відкриття виконавчого провадження виконавчий збір не стягується.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07.10.2020 у справі № 815/3815/17.

З урахуванням норм, закріплених у частині п`ятій статті 26 Закону № 1404-VIII, зазначення у постанові про відкриття виконавчого провадження про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 Закону № 1404-VIII, за умови, що примусове виконання рішення передбачає його справляння, є обов`язком державного виконавця.

Однак, позивач вважає, що ним рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11.03.2021 у справі № 380/12596/20, яким застосовано заходи реагування у сфері державного нагляду до ТзОВ «Науково-виробниче підприємство «Ременергокомплектація» шляхом заборони експлуатації електрообладнання ТП-6/0,4 кВ № 110 та виконання робіт в діючих електроустановках напругою 0,4 кВ до усунення зазначених у позовній заяві порушень, виконано в добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження, а відповідне електрообладнання ще з листопада 2020 року і по даний час не експлуатується.

Крім цього, на підтвердження цього факту, подано наказ директора ТзОВ «Науково-виробниче підприємство «Ременергокомплектація» № 7 від 24.11.2020 «Про зупинення експлуатації електрообладнання».

Однак, суд апеляційної інстанції зазначає, що доказів того, шо цей наказ був наданий Головному управлінню Держпраці у Львівській області (стягувачу) під час повторної перевірки, що проводилась 23.04.2021, до матеріалів справи не додано.

Також, у матеріалах справи відсутні докази того, що такий наказ надсилався державному виконавцю.

Крім того, у своєму повідомленні державному виконавцю від 25.05.2021, позивач зазначив, що таке електрообладнання не експлуатується з березня 2021 року, тобто наказ директора ТзОВ «Науково-виробниче підприємство «Ременергокомплектація» № 7 від 24.11.2020, суперечить повідомленню, яке направлено позивачем державному виконавцю від 25.05.2021.

За встановлених обставин, суд апеляційної інстанції критично оцінює вказаний наказ, як доказ добровільного виконання рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11.03.2021 у справі № 380/12596/20, до відкриття виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржувана постанова Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення виконавчого збору від 12.05.2021 у виконавчому провадженні № 65364219 винесена правомірно, а тому відсутні правові підстави для її скасування.

Згідно приписів ст. 139 КАС України підстав для стягнення судових витрат не має.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Ременергокомплектація» не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 313, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Ременергокомплектація» залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 липня 2021 року у справі № 380/8804/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді О. О. Большакова
В. С. Затолочний
Повне судове рішення складено 18.10.2021.