Справа № 640/20688/20
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2021-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у встановлені судового контролю

13 жовтня 2021 року м. Київ № 640/20688/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Клочкової Н.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у адміністративній справі № 640/20688/20 за позовом

ОСОБА_1

до Центрального міжрегіонального управління з питань виконання покарань та

пробації Міністерства юстиції

про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач), адреса: АДРЕСА_1 до Центрального міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції (надалі - відповідач), адреса: 04071, місто Київ, вулиця Воздвиженська, будинок 2, в якій позивач просить:

- визнати протиправними дії Центрального міжрегіонального управлінням з питань виконання покарань Міністерства юстиції щодо відмови у видачі ОСОБА_1 довідки про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсії з урахуванням розмір) посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення: зокрема премії;

- зобов`язати Центральне міжрегіональне управління з питань виконання покарань Міністерства юстиції скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (04071, місто Київ, вулиця Ярославська, будинок 41, ) довідку про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку ОСОБА_1 пенсії з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення: зокрема премії.

Підставами позову вказано порушення суб`єктом владних повноважень прав позивача внаслідок відмовити у виготовленні та направленні до територіального органу Пенсійного фонду України оновленої довідки про розмір грошового забезпечення.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 січня 2021 року, яке набрало законної сили, адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити дії задоволено; визнано протиправними дії Центрального міжрегіонального управлінням з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції щодо відмови у видачі ОСОБА_1 довідки про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсії з урахуванням розмір) посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення: зокрема премії; зобов`язано Центральне міжрегіональне управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 05 березня 2019 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01 квітня 2019 року перерахунку основного розміру пенсії.

Надалі, на адресу Окружного адміністративного суду міста Києва від ОСОБА_1 надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у адміністративній справі № 640/20688/20 за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити дії, в обґрунтування якої заявником було зазначено, що станом на момент подання даної заяви виконавче провадження за заявою не відкрито, оригінали виконавчого листа протиправно не повернуто, що стало підставою для звернення зі скаргою до Департаменту примусового виконання рішення. Також, за твердження заявника, відповідач, як орган державної влади відмовляється виконувати рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, що стало підставою для звернення до Окружного адміністративного суду міста Києва з заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Заперечуючи проти задоволення поданої позивачем заяви, представником Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Державної кримінально-виконавчої служби України було подано відповідні заперечення на таку заяву, в якій останній зазначає, що станом на день подання позивачем заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, відповідач виконав рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 січня 2021 року у справі № 640/20688/20 у повному обсязі, оскільки, на виконання вказаного рішення відповідачем виготовлено та надано до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , яка крім основних включає додаткові види грошового забезпечення позивача.

Розглянувши подану до суду заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у адміністративній справі № 640/20688/20, перевіривши доводи поданого представником відповідача заперечення, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про встановлення судового контролю, з огляду на наступне.

Так, за правилами частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до частини 2 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд вважає, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі, суд першої інстанції може під час прийняття рішення у справі. Такий контроль здійснюється судом першої інстанції шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду першої, апеляційної чи касаційної інстанцій, а в разі неподання такого звіту - шляхом встановлення нового строку для подання звіту та накладення штрафу.

Під час прийняття Окружним адміністративним судом міста Києва рішення від 19 січня 2021 року у справі № 640/20688/20 судом не було встановлено судовий контроль за його виконанням шляхом встановлення строку для надання звіту про її виконання.

При цьому, суд звертає увагу, що судом 12 березня 2021 року на підставі вище вказаного рішення Окружного адміністративного суду міста Києва було видано виконавчий лист.

Разом із цим, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до приписів норм Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Тобто, встановлення судового контролю є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 826/18826/14, від 19 листопада 2018 року у справі № 804/10264/15.

Відповідно до приписів частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також, суд вважає за необхідне звернути увагу, що Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovaki), №2132/02, пп. 24-27, від 13 червня 2006 року, пп. 18 рішення «Ліпісвіцька проти України» №11944/05 від 12 травня 2011 року).

Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах «Бурдов проти Росії» від 07 травня 2002 року, «Ромашов проти України» від 27 липня 2004 року, «Шаренок проти України» від 22 лютого 2004 року зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі «Сокур проти України» (Sokur v. Ukraine), № 29439/02, від 26 квітня 2005 року, та у справі «Крищук проти України» (Kryshchuk v. Ukraine), № 1811/06, від 19 лютого 2009 року).

Аналіз зазначених вище рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

Згідно зі статтею 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до приписів частини 2 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З вищевикладеного вбачається, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт, також є формою забезпечення виконання судових рішень.

Згідно правової позиції викладеної в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про огляд застосування адміністративними судами статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України» № 3 від 13 березня 2017 року вбачається, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання постанови, є правовим наслідком судового рішення і саме в його резолютивній частині повинно бути визначено обов`язок подати звіт, оскільки встановити судовий контроль за невиконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може лише під час прийняття постанови у справі.

Також, Пленум Вищого адміністративного суду України наголосив, що вказаною статтею Кодексу адміністративного судочинства України встановлено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Суд звертає увагу, та як вже було зазначено вище, судовий контроль при прийнятті Окружним адміністративним судом міста Києва рішення від 19 січня 2021 року у адміністративній справі № 640/20688/20 встановлено не було.

Водночас, суд наголошує, що відповідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» що завершальною стадією судового провадження з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження.

При цьому, у разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України «Про виконавче провадження» врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

Таким чином, під час розгляду даної заяви судом не було встановлено, що загальний порядок виконання судового рішення не дав очікуваного результату.

Крім того, суд звертає увагу, що з наданих до суду пояснень відповідача вбачається, що останнім було повністю виконано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 січня 2021 року у справі № 640/20688/20 шляхом оформлення та видачі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене та проаналізувавши аргументи та доводи представника позивача, суд не вбачає підстав для задоволення заяви останнього про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-243, 248, 256, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у адміністративній справі № 640/20688/20 за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили у порядку встановленому статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Клочкова