Справа № 826/5111/16
Суддя: Васильченко І.П.
Дата ухвалення: 2021-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про роз`яснення судового рішення

12 жовтня 2021 року м. Київ № 826/5111/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Васильченко І.П., розглянувши у письмовому провадженні заяву про роз`яснення додаткового судового рішення в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1
доНаціональної поліції України, Центральної атестаційної комісії №2 Апарат НП
провизнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку,-
ВСТАНОВИВ:

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 жовтня 2018 року у адміністративній справі №826/5111/16 позов ОСОБА_1 до Національної поліції України, Центральної атестаційної комісії №2 Апарат НП, про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку задоволено частково.

Вказаним вище судовим рішенням вирішено:

- визнати протиправним та скасувати в наказ Національної поліції України від 29.02.2016 р. № 128 о/с "По особовому складу" в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції;

- поновити ОСОБА_1 на посаді майора поліції, головного інспектора Департаменту превентивної діяльності Національної поліції України;

- стягнути з Національної поліції України на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01.03.2016 р. по 01.12.2016 р.;

- в решті позову відмовити;

- вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії Національної поліції України щодо проведення атестації ОСОБА_1 ;

- вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним та скасувати рішення (висновок) Центральної атестаційної комісії № 2 Апарат НП, оформлене протоколом від 18.01.2016 р. ОП № 15.00000806.0009276, щодо невідповідності ОСОБА_1 займаній посаді та звільнення його зі служби в поліції через службову невідповідність;

- допустити негайне виконання постанови в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді майора поліції, головного інспектора Департаменту превентивної діяльності Національної поліції України та стягнення середнього заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.

08 листопада 2018 року та 19 грудня 2018 року позивачу в адміністративній справі №826/5111/16 видано виконавчі листи.

Додатковим судовим рішенням від 24 березня 2021 року заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення задоволено частково. Ухвалено додаткове судове рішення, яким стягнути з Національної поліції України (01601, м. Київ, вул. Богомольця, 10, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) суму середнього заробітку у розмірі 96956,12 грн. (дев`яносто шість тисяч дев`ятсот п`ятдесят шість гривень дванадцять копійок) за час вимушеного прогулу з 01.03.2016 р. по 01.12.2016 р. В іншій частині заяву залишено без задоволення.

Через Відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян Окружного адміністративного суду м. Києва від відповідача надійшла заява про роз`яснення додаткового судового рішення. Так, відповідач зазначає, що на виконання рішення суду від 08.10.2018 року в частині, що звернута до негайного виконання, позивачу було нараховано та виплачено 30.11.2018 року сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 10 963,05 грн. Додатковим судовим рішенням від 24.03.2021 року стягнуто на користь позивача суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 96 956,12 грн. Відтак, при виконані додаткового судового рішення виникла незрозумілість судового рішення з питання суми, яка має бути виплачена позивачу.

Відповідно до положень ч. ч. 1-3 ст. 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання роз`яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 жовтня 2021 року призначено судовий розгляд заяви про роз`яснення судового рішення.

В судове засідання 12 жовтня 2021 року сторони не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи. Про причини неявки в судове засідання не повідомили. У зв`язку із неявкою в судове засідання представників сторін фіксування судового засідання не здійснювалося, а суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подану заяву про роз`яснення судового рішення, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтується заява, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду заяви і вирішення її по суті, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до частини першої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

В свою чергу, зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення. Крім того, необхідність роз`яснення судового рішення зумовлена його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання.

Водночас, суд зазначає, що в ухвалі про роз`яснення судового рішення викладаються більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Згідно вимог частини другої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Підставою для роз`яснення судового рішення, як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто, процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

Отже, необхідність роз`яснення судового рішення зумовлена його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Також, роз`яснено може бути рішення у разі, якщо без такого роз`яснення його тяжко виконати внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 25.06.2015 у справі №К/800/14105/15 та від 30.06.2015 у справі №К/9991/63961/11.

Так, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.10.2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Вирішено:

- визнати протиправним та скасувати наказ Національної поліції України від 29.02.2016 р. № 128 о/с "По особовому складу" в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції;

- поновити ОСОБА_1 на посаді майора поліції, головного інспектора Департаменту превентивної діяльності Національної поліції України;

- стягнути з Національної поліції України на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01.03.2016 р. по 01.12.2016 р.

- в решті позову відмовити;

- вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії Національної поліції України щодо проведення атестації ОСОБА_1 ;

- вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним та скасувати рішення (висновок) Центральної атестаційної комісії № 2 Апарат НП, оформлене протоколом від 18.01.2016 р. ОП № 15.00000806.0009276, щодо невідповідності ОСОБА_1 займаній посаді та звільнення його зі служби в поліції через службову невідповідність;

- допустити негайне виконання постанови в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді майора поліції, головного інспектора Департаменту превентивної діяльності Національної поліції України та стягнення середнього заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.

На виконання рішення суду в частині негайного виконання НПУ прийнято наказ №1071 о/с від 09.11.2018 року, яким скасовано пункт наказу НПУ від 29.02.2016 №128 о/с у частині звільнення майора поліції ОСОБА_1 (М-126505) зі служби в поліції за пунктом 5 (через службову невідповідність) частини 1 статті 77 Закону України «Про національну поліцію»; поновлено ОСОБА_1 на посаді головного інспектора Департаменту превентивної діяльності Національної поліції України з 01.03.2016; нараховано на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць та після проведення обов`язкових відрахувань виплачено 30.11.2018 у сумі 10 963,05 грн.

Так, судом встановлено та не заперечується позивачем, що йому було виплачено суму середнього заробітку за один місяць у розмірі 10 963,05 грн., що також підтверджується платіжним дорученням від 28.11.2018 року №2629.

Проте, додатковим судовим рішенням від 24.03.2021 року стягнуто з Національної поліції України на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку у розмірі 96 956,12 грн. за час вимушеного прогулу з 01.03.2016 р. по 01.12.2016 р.

Вказаним додатковим судовим рішенням сума стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу була розрахована наступним чином: 96 956,12 грн. = 351,30 грн. (середній заробіток позивача) * 276 дні (календарні дні за час вимушеного прогулу) з відповідним відрахуванням обов`язкових платежів до бюджету та спеціальних фондів.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01.03.2016 р. по 01.12.2016 р. у розмірі 96 956,12 грн. повинна бути виплачена ОСОБА_1 з урахуванням вже виплаченої 30.11.2018 суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць, що була допущена рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.10.2018 до негайного виконання.

Таким чином, враховуючи, встановлені під час судового розгляду обставини справи, дослідивши зміст заяви відповідача про роз`яснення рішення суду, з метою уникнення непорозумінь при виконанні додаткового судового рішення, суд вважає за необхідне задовольнити заяву відповідача та роз`яснити судове рішення.

Керуючись ст.ст. 254, 241, 243, 248, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Заяву Національної поліції України - задовольнити.

2. Роз`яснити додаткове судове рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.03.2021 у справі №826/5111/16 в частині його виконання щодо стягнення з Національної поліції України на користь ОСОБА_1 суми середнього заробітку таким чином, що сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01.03.2016 р. по 01.12.2016 р. у розмірі 96 956,12 грн. повинна бути виплачена ОСОБА_1 з урахуванням вже виплаченої 30.11.2018 суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць, що була допущена рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.10.2018 до негайного виконання.

3. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-296 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.П. Васильченко