Справа № 200/13296/21
Суддя: Арестова Л.В.
Дата ухвалення: 2021-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

18 жовтня 2021 р. Справа №200/13296/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Арестової Л.В., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду заяву про забезпечення позову подану в адміністративній справі за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті,-

В С Т А Н О В И В:

07 жовтня 2021 року на адресу Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови Східного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно господарського штрафу від 20.07.2021 року № 283601.

В обґрунтування заявлених вимог позивач покликається на відсутність підстав для застосування до нього штрафу та порушення посадових осіб відповідача, допущені під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

18 жовтня 2021 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла заява від фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у межах виконавчого провадження.

Необхідність забезпечення позову обґрунтовано тим, що подальше примусове виконання постанови відповідача, яка оскаржується в судовому порядку, може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. До того ж вчинення певних виконавчих дій, зокрема накладення арештів на майно та банківські рахунки створює перешкоди у здійсненні ним своєї господарської діяльності.

Клопотання про забезпечення позову розглядається судом в порядку ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Заява фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову розглянута в порядку письмового провадження.

Розглядаючи заяву ФОП ОСОБА_1 по суті, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що 20 липня 2021 року Східним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 283601 щодо ОСОБА_1 в сумі 34 000,00 грн.

07 жовтня 2021 року старшим державним виконавцем Марїнського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 67062277 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 34 000,00 грн. та виконавчого збору у розмірі 3 400,00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з ч. 4 ст. 150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняє дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 151 КАС України адміністративний позов може бути забезпечено зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

У ч. 2 ст. 151 КАС України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Із системного аналізу вимог наведених статей вбачається, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим позовним вимогам, безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

У свою чергу, відповідно до вимог пункту 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. Суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Таким чином, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Розглядаючи клопотання про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчується, зокрема в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду в майбутньому. Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.

Суд також зазначає, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправними.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Тобто, прийняття такого рішення доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача.

Дослідивши підстави, на яких ґрунтується заява про забезпечення позову, суд дійшов висновку про недоведеність заявником існування визначених у статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України обставин, за наявності яких суд може вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу постанови Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно - господарського штрафу від 20.07.2021 року № 283601 у межах виконавчого провадження на підставі постанови від 07.10.2021 року № ВП 67062277 до набрання законної сили судовим рішенням у даній адміністративній справі.

У свою чергу, судом не встановлено, а позивачем у заяві не доведено існування жодної з обставин, передбачених частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, за наявності яких суд може вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії індивідуального акта, зокрема спірної постанови.

При цьому суд звертає увагу, що у даному випадку така обов`язкова умова для забезпечення адміністративного позову, як «наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення», може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Крім того, позивачем не наведено та не надано жодних доказів існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду в майбутньому.

Суд також наголошує, що відповідно до приписів чинного законодавства, у випадку звернення сторони з вимогою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою вимогою. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі постанови Управління Укртрансбезпеки не призведе до закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу тощо. "Зупинення стягнення за виконавчим документом" не є тотожним "зняттю арешту з коштів чи майна боржника".

Позивачем не надані докази, які б свідчили, що на час звернення до суду з цією заявою, у виконавчому провадженні N 67062277 винесені постанови про арешт майна чи коштів.

Навіть у випадку вчинення таких виконавчих дій, забезпечення позову у спосіб, обраний позивачем, не призведе до зняття арешту, накладеного на кошти чи майно боржника у виконавчому провадженні.

З цих міркувань суд відхиляє аргументи позивача про необхідність забезпечення позову на тій підставі, що вчинення певних виконавчих дій у виконавчому провадженні N 67062277 може створити перешкоди у здійсненні його господарської діяльності.

З огляду на предмет спору та обраний позивачем спосіб захисту, а саме визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень, забезпечення позову жодним чином не вплине на можливість реального виконання судового рішення про задоволення позовних вимог (у разі його постановлення).

По-перше, навіть після звернення постанови, яка є предметом спору, до примусового виконання, позивач як боржник у виконавчому провадженні не позбавлений можливості порушити питання про відстрочення або розстрочення її виконання в порядку, визначеному ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження".

По-друге, у випадку задоволення позову та визнання протиправною і скасування постанови, яка є предметом спору, виникнуть передбачені ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" підстави для закінчення виконавчого провадження із застосуванням наслідків, визначених ст. 40 цього Закону.

Крім того ФОП ОСОБА_1 матиме можливість звернутись за поверненням сплачених ним (стягнутих з нього) коштів з Державного бюджету України згідно із законодавством, зокрема відповідно до Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного або місцевого бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2019 року N 787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 вересня 2013 року за N 1650/24182.

Керуючись статтями 150-154,156,241,243,248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову поданої в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови Східного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно господарського штрафу від 20.07.2021 року № 283601 - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали складений та підписаний 18 жовтня 2021 року.

Суддя Л.В. Арестова