Справа № 380/15699/21
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Братичак У.В.,

секретаря судового засідання Середа О.-В.І.,

розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Міністерство внутрішніх справ України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дію, -

встановив:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) звернувся з позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (місцезнаходження: вул. Городецького, 13, м. Київ, 01601, ) в якій просить суд:

- визнати дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових Владислава Сергійовича, які полягали у винесенні постанови від 30.08.2021 про закінчення виконавчого провадження ВП №65754991 - неправомірними, а постанову про закінчення виконавчого провадження винесену державним виконавцем Берегових В.С. від 30.08.2021 ВП №65754991 скасувати;

- зобов`язати державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В.Р. відкрити виконавче провадження по виконанню рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2020 року у справі № 380/6952/20 за позовом ОСОБА_1 до МВС України і виконати дане рішення суду щодо підготовки нової довідки про розмір грошового забезпечення станом на 19.11.2019 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ, постанови Кабінету міністрів України від 11.11.2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейським Національної поліції» та наказу МВС України №260 від 06.04.2016р. «Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання» для проведення з 01.12.2019 перерахунку пенсії ОСОБА_1 , забезпечивши видання такої довідки із зазначенням у ній основних і додаткових видів грошового забезпечення, а саме: посадового окладу; окладу за званням; стажу служби в поліції; премії; індексації, надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції; надбавка за службу в умовах режимних обмежень - 10 %; доплатою за службу в нічний час у розмірі - 35% посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час (24год.-1620 грн.) та надання такої довідки до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області для здійснення перерахунку пенсії.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 29.12.2020 Львівський окружний адміністративний суд позов ОСОБА_1 до МВС України про визнання протиправними дій, зобов`язання до вчинення дій - задовольнив частково. Зобов`язав МВС України підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 19.11.2019 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ, постанови Кабінету міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейським Національної поліції» та наказу МВС України №260 від 06.04.2016 «Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання», для проведення з 01.12.2019 перерахунку основного розміру його пенсії із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення.

Позивач також зазначає, що на виконання зазначеного рішення 10.06.2021, державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В.С. відкрито виконавче провадження №65754991 та зобов`язано МВС України в 10-ий термін виконати рішення суду та видати нову довідку про розмір грошового забезпечення із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Окрім цього, вказує, що 30.08.2021 державним виконавцем винесено спірну постанову про закінчення виконавчого провадження від 30.08.2021 №65754991, у зв`язку з фактичним виконанням рішення, яке підлягало виконанню.

При цьому, позивач з вищенаведеною постановою не погоджується та вважає, таку передчасною, необґрунтованою та протиправною, оскільки рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.12.2020 у справі № 380/6952/20 виконано не в повному обсязі.

Ухвалою суду від 21.09.2021 року відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Від відповідача відзив на позовну заяву не надходив.

Віід третьої особи пояснення щодо суті спору не надходили.

Сторони в судове засідання, яке відбулося 13.10.2021 не з`явились, належним чином були повідомлені про розгляд справи. Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі від 13.10.21 (вх. 74043).

Дослідивши докази наявні в матеріалах справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29.12.2020 у справі №380/6952/20, адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправними дій, зобов`язання до вчинення дій задоволено частково.

Визнано протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови ОСОБА_1 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 19.11.2019 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-XII, постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та наказу Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260 «Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання», для проведення з 01.12.2019 перерахунку основного розміру його пенсії із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення.

Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 19.11.2019 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-XII, постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 «ІІро грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та наказу Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 «Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання», для проведення з 01.12.2019 перерахунку основного розміру його пенсії із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Зазначене рішення набрало законної сили 01.02.2021.

26.03.2021 Львівським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №380/6952/20, згідно з яким зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 19.11.2019 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-XII, постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 «ІІро грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та наказу Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 «Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання», для проведення з 01.12.2019 перерахунку основного розміру його пенсії із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення.

03.06.2021 позивач звернувся до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з заявою про відкриття виконавчого провадження.

10.06.2021, державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В.С. відкрито виконавче провадження №65754991 та зобов`язано МВС України в 10-ий термін виконати рішення суду та видати нову довідку про розмір грошового забезпечення із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

ОСОБА_1 на виконання вищезазначеного рішення суду Департаментом персоналу МВС України видано довідку про розмір його грошового забезпечення від 30.03.2021 №22/6-1364. В зазначеній довідці, не зазначені такі додаткові види грошового забезпечення, як: надбавка за службу в умовах режимних обмежень (10%); доплата за службу в нічний час; індексація грошового забезпечення позивача.

При цьому, 30.08.2021 державним виконавцем винесено спірну постанову про закінчення виконавчого провадження від 30.08.2021 №65754991, у зв`язку з фактичним виконанням рішення, яке підлягало виконанню.

Вважаючи зазначену постанову протиправною, позивач звернувся з цим адміністративним позовом до суду.

Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

У відповідності до ч.2 ст.14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV (надалі Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент виникнення відповідних правовідносин), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини другої статті Закону №1404-VIII примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Частиною першою статті 6 Закону №1404-VIII встановлено, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно з п.1 ч.1 ст.18 Закону №1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п.1 ч.2 ст.18 Закону №1404-VIII).

Пунктом 1 частини 3 статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Як зазначено Європейським судом з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у рішенні Юрій Миколайович Іванов проти України, саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

ЄСПЛ неодноразово наголошував, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати всіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур.

Відтак, аналізуючи вищенаведене, суд зазначає, що виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, складовою права на справедливий суд.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом України в постановах від 07.10.2021 у справі №461/6978/19, від 07.08.2019 у справі №378/1033/17.

За приписами п.9 ч.1 ст.39 Закону №1404-VIII, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як вже було встановлено судом, ОСОБА_1 на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.12.2020 у справі №380/6952/20, Департаментом персоналу МВС України видано довідку про розмір його грошового забезпечення від 30.03.2021 №22/6-1364.

У вказаній довідці, зазначено основні види грошового забезпечення для проведення перерахунку розміру пенсії: посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, надбавка за стаж служби в поліції, премії та один з додаткових видів грошового забезпечення - надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції.

При цьому, позивач 08.06.2021 звертався до Департаменту персоналу МВС України із запитом щодо видачі нової довідки про розмір грошового забезпечення із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення (надбавка за службу в умовах режимних обмежень, доплата за службу в нічний час, індексація грошового забезпечення).

Департамент персоналу МВС України надав відповідь такий запит від 18.06.2021, в якій фактично зазначив, що відповідач не має права на надбавку за службу в умовах режимних обмежень, доплата за службу в нічний час не має щомісячного характеру виплати, а тому не враховується при обчисленні розміру пенсії. Щодо індексації грошового забезпечення, то така не входить в перелік складових грошового забезпечення, з урахуванням яких обчислюються пенсії.

Аналізуючи вищенаведене, суд вважає, що Департамент персоналу МВС України фактично відмовив позивачу у включенні до довідки про розмір грошового забезпечення окремих додаткових видів грошового забезпечення.

При цьому, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29.12.2020 у справі №380/6952/20 не встановлювалось чи мав право позивач на саме такі додаткові види грошового забезпечення та не зобов`язано Департамент персоналу МВС України включити їх до довідки про розмір грошового забезпечення.

Зокрема, стосовно таких позовних вимог у рішенні Львівського окружного адміністративного суду від 29.12.2020 у справі №380/6952/20 зазначено, що «…підстави для контролю за розміром додаткових видів грошового забезпечення, які уповноважений орган має визначити у довідці, відсутні, а позовна вимога у цій частині є передчасною, оскільки відсутні підстави вважати, що відповідач, виготовляючи довідку про розмір грошового забезпечення для подальшого перерахунку пенсії, порушить права позивача та не вкаже у довідці складові грошового забезпечення основні та додаткові види грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача». Відтак, в цій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Отже, оскільки Департаментом персоналу Міністерства внутрішніх справ України підготовлено та надано нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 19.11.2019 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-XII, постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 «ІІро грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та наказу Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 «Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання», для проведення з 01.12.2019 перерахунку основного розміру його пенсії із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення, суд вважає що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.12.2020 у справі №380/6952/20 виконано в повному обсязі.

Відтак постанова про закінчення виконавчого провадження від 30.08.2021 ВП №65754991, винесена державним виконавцем Берегових В.С. в силу приписів п.9 ч.1 ст.39 Закону №1404-VIII є обґрунтованою та правомірною, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262, 291, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

в и р і ш и в :

у задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Братичак Уляна Володимирівна