Справа № 260/464/21
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2021-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

07 жовтня 2021 рокум. Ужгород№ 260/464/21

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Плеханова З.Б.
при секретарі Грин-Лумей В.Г.
за участю:
позивача: ОСОБА_1 - представник адвокат Меженна В.І.
відповідача: Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України -представник не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, яким з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить: 1.Визнати протиправними дії Відповідача ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСТИНА НОМЕР_1 НАЦІОНАЛЬНОЇ ГВАРДІЇ УКРАЇНИ (79060, Львівська обл., м. Львів, Франківський р-п, вул. Княгині Ольги, буд.105, ) щодо непроведення повного розрахунку при звільненні - невиплату Позивачу - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) грошової компенсації відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2018 рік, в день виключення із списків частини 04.01.2018 року; 2. Зобов`язати Відповідача - ВІЙСЬКОВУ ЧАСТИНА НОМЕР_1 НАЦІОНАЛЬНОЇ ГВАРДІЇ УКРАЇНИ (79060, Львівська обл., м. Львів, Франківський р-н, вул. Княгині Ольги, буд.105, ), нарахувати та виплатити Позивачу - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2018 рік (56 дні) виходячи з грошового забезпечення на день звільнення з військової служби (04.01.2018 року), із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового та начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15.01.2004 року; 3. Визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 04.01.2018 року № 4 (по стройовій частині) в частині виключення зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення старшого солдата ОСОБА_1 , стрільця 2- го відділення 1-го патрульного взводу 9-ої патрульної роти 4-го стрілецького батальйону, звільненого відповідно до пункту «Е» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з військової служби командиром частини від 04.01.2018 № 1 о/с у запас ЗС України через службову невідповідність; 4. Скасувати пункт 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 04.01.2018 року № 4 (по стройовій частині) в частині виключення зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення старшого солдата ОСОБА_1 , стрільця 2- го відділення 1-го патрульного взводу 9-ої патрульної роти 4-го стрілецького батальйону, звільненого відповідно до пункту «Е» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з військової служби командиром частини від 04.01.2018 № 1 о/с у запас ЗС України через службову невідповідність; 5. Зобов`язати ВІЙСЬКОВУ ЧАСТИНИ НОМЕР_1 НАЦІОНАЛЬНОЇ ГВАРДІЇ УКРАЇНИ ( АДРЕСА_2 , ) видати наказ (по стройовій частині) про виключення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення не раніше дати проведення всіх належних розрахунків на день звільнення з військової служби; 6. Зобов`язати ВІЙСЬКОВУ ЧАСТИНУ НОМЕР_1 НАЦІОНАЛЬНОЇ ГВАРДІЇ УКРАЇНИ ( АДРЕСА_2 , ) нарахувати та виплати на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) грошове забезпечення за займаною посадою стрільця 2- го відділення 1-го патрульного взводу 9-ої патрульної роги 4-го стрілецького батальйону згідно штатного розкладу починаючи з 05.01.2018 року по день фактичного виключення зі списків особового складу, з відрахуванням законодавчо встановлених податків та зборів; 7. Зобов`язати ВІЙСЬКОВУ ЧАСТИНУ НОМЕР_1 НАЦІОНАЛЬНОЇ ГВАРДІЇ УКРАЇНИ (79060, Львівська обл., м. Львів, Франківський р-н, вул. Княгині Ольги, буд.105, ) нарахувати та виплати на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) додаткові види грошового забезпечення, з одночасним відрахуванням законодавчо встановлених податків та зборів починаючи з 04.01.2018 року по день фактичного виключення зі списків особового складу військової частини з розрахунку:
- компенсація за невикористанні основні та додаткові відоустки;
- матеріальні допомоги на оздоровлення;
- матеріальна допомога на вирішення соціально - побутових питань;
- компенсація за не отримане речове майно;
- компенсація за продовольче забезпечення.
8. Визнати протиправним дії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) щодо не проведення повного розрахунку при звільненні ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) , в день виключення із списків особового складу частини - 05.01.2018 року, на виконання вимог абз.3 пункту 242 Розділу ХІІ Положення Указу Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 та ч. 3 п. 12,8 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10 квітня 2009 року №170; 9. Визнати протиправним виключення із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) стрільця 2- го відділення 1-го патрульного взводу 9-ої патрульної роги 4-го стрілецького батальйону без дотримання порядку звільнення з військової служби передбаченого абз.3 пункту 242 Розділу ХІІ Положення Указу Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008. 10. Зобов`язати ВІЙСЬКОВУ ЧАСТИНУ НОМЕР_1 НАЦІОНАЛЬНОЇ ГВАРДІЇ УКРАЇНИ ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) видати наказ про виключення зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення солдата ОСОБА_1 , стрільця 2- го відділення І-го патрульного взводу 9-ої патрульної роги 4-го стрілецького батальйону з відповідним розрахунком вислуги років в календарному обчислені на день фактичного виключення зі списків особового складу та внести відповідні зміни до військової особової справи ОСОБА_1 ; 11. Зобов`язати ВІЙСЬКОВУ ЧАСТИНУ НОМЕР_1 НАЦІОНАЛЬНОЇ ГВАРДІЇ УКРАЇНИ ( АДРЕСА_2 , ) внести зміни до п.10 та 17 військового квитка ОСОБА_1 в частині вислуги років та дати виключення зі списків особового складу частини. 12. Зобов`язати ВІЙСЬКОВУ ЧАСТИНУ НОМЕР_1 НАЦІОНАЛЬНОЇ ГВАРДІЇ УКРАЇНИ ( АДРЕСА_2 , ) внести зміни до наказу командира частини від 04.01.2018 № 1 о/с в частині вислуги років у календарному обчислені та дати встановлення вислуги років.
13. Зобов`язати ВІЙСЬКОВУ ЧАСТИНУ НОМЕР_1 НАЦІОНАЛЬНОЇ ГВАРДІЇ УКРАЇНИ, (79060, Львівська обл., м, Львів, Франківський р-н, вул. Княгині Ольги, буд.105, ) продовжити строк дії контракту солдату ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) стрільця 2- го відділення І-го патрульного взводу 9-ої патрульної роги 4-го стрілецького батальйону із одночасним внесенням запису про підстави продовження контракту та до пункту 12 контракту в частині дати припинення чинності військового контракту у примірник який зберігається у особовій справі, відповідно до п. 37 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 р. №1153/2008; 14. Визнати протиправним дії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) щодо невиконання вимог пункту 2 умов контракту щодо забезпечення належних умов для проходження військової служби ОСОБА_1 ,( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) в частині належного матеріального забезпечення під час проходження військової служби та в частині зобов`язання здійснювати виплати грошового забезпечення.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - за виключенням визнання неправомірних дій щодо грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових дій за період з 2015 по 2018 роки та щодо її нарахування та виплати - залишено без розгляду.
В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги.
Представник відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи.
Позиції сторін.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 , проходив військову службу за контрактом у Внутрішніх військах МВС України та після реорганізації установи в Національній гвардії України Західного оперативно-територіального об`єднання військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, згідно Контракту МІНІСТЕРСТВА ВНУТРІШНІХ СПРАВ УКРАЇНИ про проходження громадянами України військової служби у Внутрішніх військах та Національної гвардії України.
Згідно витягу з наказу (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 04.01.2018 року № 4 у п. 2 Виключити зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення: солдата ОСОБА_2 , стрільця 2-го відділення 1 - го патрульного взводу 9-ї патрульної роти 4 - го стрілецького батальйону звільненого відповідно до пункту «Е» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з військової служби командиром частини від 04.01.2018 № 1 о/с у запас ЗС України через службову невідповідність та направити його для поставки на військовий облік до Перечинського РВК Закарпатської області.
В період військової служби, а саме: 05 травня 20215 року позивач отримав статус та посвідчення учасника бойових дій. На день звільнення позивача з військової служби відповідачем не здійснено з позивачем розрахунок щодо виплати грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових дій за період з 2015 по 2018 роки.
22 лютого 2021 року від відповідача надійшов відзив на даний адміністративний позов, відповідно до якого зазначено, що для виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки ж учаснику бойових дій за період з 2015 по 2018 рік, позивачу ОСОБА_1 необхідно звернутися до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України з відповідною заявою, до якої долучити витяг з наказу про виключення зі списків, копію посвідчення учасника, бойових дій та банківські реквізити для перерахування коштів.
2. Обставини, встановлені судом.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , проходив військову службу за контрактом у Внутрішніх військах МВС України та після реорганізації установи в Національній гвардії України Західного оперативно-територіального об`єднання військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, згідно Контракту МІНІСТЕРСТВА ВНУТРІШНІХ СПРАВ УКРАЇНИ про проходження громадянами України військової служби у Внутрішніх військах та Національної гвардії України.
ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом за місцем дислокації (знаходження) військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України в м. Ужгороді (Далі - адреса: АДРЕСА_3 ), яка являється лінійним підрозділом і підпорядкована військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України (Далі - адреса: АДРЕСА_2 ), що по суті являється однією тією ж самою структурою, і мають один той самий (тобто фінансовий відділ, військової частини НОМЕР_1 НГУ, знаходиться в м. Львів).
Відповідно до посвідчення серія НОМЕР_4 від 05.05.2015 року ОСОБА_1 надано статус учасника бойових дій з правом на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.
Згідно витягу з наказу (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 04.01.2018 року № 4 у п. 2 Виключити зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення: солдата ОСОБА_2 , стрільця 2-го відділення 1 - го патрульного взводу 9-ї патрульної роти 4 - го стрілецького батальйону звільненого відповідно до пункту «Е» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з військової служби командиром частини від 04.01.2018 № 1 о/с у запас ЗС України через службову невідповідність та направити його для поставки на військовий облік до Перечинського РВК Закарпатської області.
З часу отримання статусу учасника бойових дій (з 2015р.) і до звільнення з військової служби - 2018 р. позивачеві не надавалась додаткова відпустка із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.
При звільненні Позивача з військової служби Відповідач також не виплатив йому грошову компенсацію за всі невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої для учасників бойових дій.
3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" № 2232-ХІІ від 25.03.1992 року, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Правовий статус ветеранів війни визначає Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" № 3551-XII від 22.10.1993 року, який забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.
Згідно п. 12 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", учасникам бойових дій надаються такі пільги, як використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.
Відповідно до ст. 4 Закону України "Про відпустки" № 504/96-ВР від 05.11.1996 року передбачено такі види щорічних відпусток: основна відпустка (стаття 6 цього Закону); додаткова відпустка за роботу зі шкідливими та важкими умовами праці (стаття 7 цього Закону); додаткова відпустка за особливий характер праці (стаття 8 цього Закону); інші додаткові відпустки, передбачені законодавством.
У відповідності до вимог ст. 16-2 Закону України "Про відпустки", учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни, статус яких визначений Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років", із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу, надається додаткова відпустка зі збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік.
Згідно п. 8 ст. 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки та соціальні відпустки надаються відповідно до Закону України "Про відпустки". Інші додаткові відпустки надаються їм на підставах та в порядку, визначених відповідними законами України.
У разі якщо Законом України "Про відпустки" або іншими законами України передбачено надання додаткових відпусток без збереження заробітної плати, такі відпустки військовослужбовцям надаються без збереження грошового забезпечення.
Абзацем третім п. 14 ст. 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що у рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.
Відповідно до п. 17 ст. 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" в особливий період з моменту оголошення мобілізації до часу введення воєнного стану або до моменту прийняття рішення про демобілізацію військовослужбовцям надаються відпустки, передбачені частинами першою, шостою та дванадцятою цієї статті, і відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин. Надання військовослужбовцям відпусток, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за умови одночасної відсутності не більше 30 відсотків загальної чисельності військовослужбовців певної категорії відповідного підрозділу. Відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин військовослужбовцям надаються із збереженням грошового забезпечення тривалістю не більш як 10 календарних днів.
Згідно з п. 18 ст. 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", в особливий період під час дії воєнного стану військовослужбовцям можуть надаватися відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин зі збереженням грошового забезпечення тривалістю не більш як 10 календарних днів без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець.
Відповідно до п. 19 ст. 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", надання військовослужбовцям у періоди, передбачені пунктами 17 і 18 цієї статті, інших видів відпусток, крім відпусток військовослужбовцям-жінкам у зв`язку з вагітністю та пологами, для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а в разі якщо дитина потребує домашнього догляду, - тривалістю, визначеною в медичному висновку, але не більш як до досягнення нею шестирічного віку, а також відпусток у зв`язку з хворобою або для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії, припиняється.
При цьому визначення поняття особливого періоду наведене у законах України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" № 3543-XII від 21.10.1993 року та ЗУ "Про оборону України" № 1932-XII від 06.12.1991 року.
Згідно вимог ст. 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Статтею 1 Закону України "Про оборону України" визначено термін "особливий період", як період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи моменту введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний стан і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Крім того, у ст. 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" надано визначення мобілізації та демобілізації. Мобілізація комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано; демобілізація - комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу.
Проаналізувавши викладене, в особливий період з моменту оголошення мобілізації припиняється надання військовослужбовцям інших видів відпусток, в тому числі додаткової соціальної відпуски. Однак, ні Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", ні іншими Законами України не встановлено припинення виплати компенсації за невикористані частини додаткової соціальної відпустки, право на яку позивач набув за період проходження ним військової служби.
Водночас, у разі невикористання додаткової соціальної відпуски протягом календарного року, в якому у особи виникає право на таку відпустку, додаткова соціальна відпустка переноситься на інший період, тобто особа не втрачає самого права на надану їй чинним законодавством України соціальну гарантію, яке може бути реалізовано в один із таких двох способів: 1) безпосереднє надання особі відпустки після закінчення особливого періоду, який може тривати невизначений термін; 2) грошова компенсація відпустки особі.
Отже, припинення надання військовослужбовцям додаткових відпусток (відповідно до п. 19 ст. 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у періоди, передбачені пунктами 17 і 18 цієї статті) є тимчасовим обмеженням способу реалізації права на використання додаткової відпустки безпосередньо. Між тим, обмеження щодо одного з двох способів реалізації такого права не впливає на суть цього права, яке гарантується пунктом 12 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", пунктом 8 ст. 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", ст. 16-2 Закону України "Про відпустки".
Крім того, відповідно до пункту 3 розділу XXXI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, (затверджений наказом Міністра оборони України № 260 від 07.06.2018 року, зареєстрований в Мінюсті України 26.06.2018 року за № 745/32197, далі - Наказ) у рік звільнення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), звільненим з військової служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, які не використали щорічну основну відпустку або використали частково, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини та виплачується грошове забезпечення у розмірі відповідно до кількості наданих днів відпустки або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.
Іншим військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються з військової служби, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини тривалістю, що визначається пропорційно часу, послуженому в році звільнення за кожен повний місяць служби, та за час такої відпустки виплачується грошове забезпечення або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.
Отже, у випадку звільнення військовослужбовців з військової служби їм виплачується компенсація за всі невикористані ними дні щорічної відпустки, в тому числі за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої ст.16-2 Закону України "Про відпустки" та п.12 ч.1 ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".
Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у зразковій справі № Пз/9901/4/19 (620/4218/18).За ознаками, вказаними Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у рішення від 16.05.2019 справі № 620/4218/18 (адміністративне провадження № Пз/9901/4/19), ця справа є типовою, а справа № 620/4218/18 - зразковою. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 у справі № 620/4218/18 (ПЗ/9901/4/19) (провадження №11-550заі19), зокрема, рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 16.05.2019 року залишене без змін.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.
Виходячи із вказаної норми, при ухваленні даного рішення судом враховано правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні у зразковій справі № Пз/9901/4/19 (620/4218/18).
Отже, в силу вимог чинного законодавства, яким врегульовано дію особливого періоду, надання додаткової відпустки військовослужбовцям у цей період призупиняється, що однак не може позбавляти особу права на отримання грошової компенсації за невикористання дні такої відпустки, право на яку набуто під час проходження військової служби в особливий період з моменту оголошення мобілізації, при звільненні зі служби.
Судом встановлено, що позивач, як учасник бойових дій, не використав додаткові відпустки за період за 2015 - 2018 роки., а отже набув право на отримання грошової компенсації за таку невикористану додаткову відпустку у зв`язку із звільненням зі служби.
Судом з`ясовано, що на час звільнення позивача зі служби, відповідач не провів з ним розрахунку щодо нарахування та виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, передбаченої п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" за період з 2015 по 2018 роки.
З огляду на викладене бездіяльність Відповідача по ненарахуванню і невиплаті Позивачеві грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період: з 2015 по 2018 роки є протиправною, а Позивач вправі вимагати виплати йому такої компенсації.
Питання про розподіл судових витрат зі сплати судового збору судом не вирішується, оскільки позивач звільнений від сплати такого.
Керуючись статтями 6, 9, 72-76, 242 -246, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити .

2.Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових дій за період з 2015 по 2018 роки.

3. Зобовязати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) АДРЕСА_4 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) АДРЕСА_5 грошову компенсацію за невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових дій за період з 2015 по 2018 роки.

Рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адмінсуду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

СуддяЗ.Б.Плеханова

Рішення виготовлено та підписано 18 жовтня 2021 року