Справа № 240/4752/21
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2021-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
13 жовтня 2021 року м. Житомир справа № 240/4752/21
категорія 111030400
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Капинос О.В.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Котлозавод "Крігер" до Житомирської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
Товариство з обмеженою відповідальністю "Котлозавод "Крігер" звернулося до суду з позовом, в якому просить:
Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Київської митниці Держмитслужби від 07.12.2020 року № 0000165/7.8-19-04 та від 07.12.2020 року №0000166/7.8-19-04.
Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення протиправними, оскільки позивач надав сертифікати походження EUR.1 на кожну поставку частини обладнання, що відповідачем не заперечується, та в яких зазначено, що країна походження ЄС, сертифікат для використання преференційно в торгівлі між ЄС і Україною. Надані сертифікати не скасовані, недійсним не визнані, тобто є чинними, такими, що підтверджують походження товару з країн Європейського Союзу, та надають пільги зі сплати митних платежів. Позивачем була отримана відповідь від Dana Incorporated (яка 26 липня 2017 року була перейменована в Dana Incorporated з Brevini Fluid Power France), що товари продані позивачу та вказані в митній декларації № UA101070/2017/016092 від 09.08.2017 та в сертифікаті перевезення EUR.l PL/MF/AN 0002423 від 08/08/2017 були вироблені та зібрані у Франції компанією Dana SAC France (Dana Incorporated).
Провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання у справі.
Від представника позивача надійшла відповідь на відзив. У відповіді на відзив позивач зазначив, що позивач надав сертифікати походження EUR.1 на кожну поставку частини обладнання, що відповідачем не заперечується, та в яких зазначено, що країна походження ЄС, сертифікат для використання преференційно в торгівлі між ЄС і Україною. Надані сертифікати не скасовані, недійсним не визнані, тобто є чинними, такими, що підтверджують походження товару з країн Європейського Союзу, та надають пільги зі сплати митних платежів.
Усною ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 24.05.2021 закінчено підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.
28.05.2021 представник відповідача подав заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначив, що до листа уповноваженого органу Польщі надано сертифікат з перевезення товарів EUR.1 від 08.08.2017 PL/MF/AN 0002423, в якому в графі 14 "Результат перевірки" зроблено відмітку про те, що виконана перевірка довела, що сертифікат не відповідає вимогам щодо достовірності й правильності.
Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити.
Представник відповідача в судовому засідані просив у задоволенні позову відмовити.
Усною ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 07.09.2021 здійснено заміну неналежного відповідача на належного - Житомирську митницю Держмитслужби та суд перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.
ТОВ "Котлозавод Крігер" за МД від 09.08.2017 № UA101070/2017/016092, відповідно до опису, наведеного в гр.31 МД, ввезено товари: "Гідравлічні системи не лінійної дії: Центральна гідравлічна система для системи "живе дно" котла GP10-GP11 на 3 секції ОТС180-11KW-30+22L-220VDC+R1-1 шт. Центральна гідравлічна система для системи "живе дно" котла GP5-GP8 на 3 секції OTC180-7.5KW-20+16L-220VDC+R1-1 шт. Центральна гідравлічна система для системи "живе дно" котла GP5-GP8 на 2 секції ОТС180- 7.5KW-20+16L-220VDC+R1-4 шт. Система гідравлічна центральна для плунжера FACEP 100/9/24 R11/2D25/CETOP 05ЕТ 03-2 шт. Система гідравлічна центральна для плунжера FACEP 75/7.5/20 ОТС75 ALP2D20 СЕТОР 03-4 шт. Застосовується у промислових котлах. Виробник: Brevini Fluid Power France, Країна виробництва FR. Торгівельна марка - нема даних", митною вартістю 1113888,66 грн., який класифіковано декларантом за кодом згідно з УКТ ЗЕД - 8412 29 20 00.
Доставка зазначеного товару на митну територію України здійснювалась на умовах EXW -FR Верту згідно ІНКОТЕРМС.
У графі 36 "Преференція" МД від 09.08.2017 UA101070/2017/016092 зазначено пільгу по сплаті мита 410 - товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС (згідно Класифікатора звільнень від сплати митних платежів при ввезенні товарів на митну територію України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20 вересня 2012 року №1011 (із змінами)). Сума наданої пільги (код пільги 410) склала 55 694,43 грн. (ввізне мито).
Крім того, ТОВ "Котлозавод Крігер" також придбано та імпортовано на митну території України частинами з проведенням митного оформлення комплектний об"єкт "Технологічне об"єднання ORS модуль ORCHID 1,6 MB".
Так, позивачем за МД: від 02.08.2017 UA400010/2017/003489, від 02.08.2017 №UA400010/2017/003490, від 02.08.2017 UA400010/2017/003497, від 04.08.2017 UA400010/2017/003546, від 09.08.2017 № UA400010/2017/003653 та від 10.08.2017 №UA400010/2017/003683 (всього 6 МД), задекларовано складові частини комплектного об"єкту "Технологічне об"єднання ORS модуль ORCHID 1,6 MB", митною вартістю 67 007 230,18 грн., який класифіковано за кодом згідно з УКТ ЗЕД - 8502 39 20 90 .
У графі 36 "Преференція" МД зазначено пільгу по сплаті мита 410 - товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС (згідно Класифікатора звільнень від сплати митних платежів при ввезенні товарів на митну територію України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20 вересня 2012 року №1011 (із змінами)).
Загальна сума пільги, наданої на підставі сертифікатів з перевезення товару EUR.1 (всього 6 сертифікатів), склала 1 675 180,74 грн. (ввізне мито). У 3 колонці "Ставка" зазначено ставку ввізного мита у розмірі 2,5% - пільгова для країн Європейського Союзу). Сума ввізного мита у повному розмірі (5%) складає 3 350 361,53 грн. Сума наданої пільги (код пільги 410) склала 1 675 180,74 грн.
Доставка товарів за вищевказаними МД на митну територію України здійснювалась на умовах CIP UA Кам`янець-Подільський згідно ІНКОТЕРМС.
Поставки товарів здійснено на виконання міжнародної угоди між ENERTIME SA та ТОВ "Котлозавод Крігер" для "Будівництва теплоелектростанції з комбінованим виробництвом теплової і електричної енергії газовими і твердопаливними котлами на альтернативних видах палива конгенераційного проекту на біомасі в Кам`янці-Подільському" від 11.08.2016 2016-KRI- ENE-01.
Відправником товару за вищевказаними митними деклараціями (гр.2 МД) зазначено компанію " Enertime SA".
Сертифікати з перевезення товару EUR.1 були наявні кожну митну декларацію. Так, сертифікати з перевезення товару EUR.1: від 27.07.2017 №А 3238457; від 27.07.2017 №А 3238458, від 27.07.2017 №А 3238459; від 27.07.2017 №А 3238455; від 27.07.2017 №А 3238456 та від 27.07.2017 №А 3238452 , що видані уповноваженим органом Франції.
Київською митницею держмитслужби було проведено документальну невиїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю "Котлозавод "Крігер" з питань дотримання вимог законодавства України з питань митної справи у частині обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування за митними деклараціями від 02.08.2017 UA400010/2017/003489, від 02.08.2017 №UA400010/2017/003490, від 02.08.2017 UA400010/2017/003497, від 04.08.2017 UA400010/2017/003546, від 09.08.2017 № UA400010/2017/003653 та від 10.08.2017 №UA400010/2017/003683, від 09.08.2017 № UА101070/2017/016092 .
За результатами перевірки було складено акт № 101/20/7.8-19-04/35299597 від 16.11.2020, за яким встановлено порушення:
частини 1 статті 257 МКУ, статті 26, пункту 3 статті 17, пункту 1 статті 29 Протоколу 1 "Щодо визначення концепції "Походження товарів" і методів адміністративного співробітництва" Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони від 27 червня 2014 року, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного мита на загальну суму 1 730 875,17 грн;
вимог пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755- VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті податку на додану вартість на загальну суму 346 175,06 грн.
В свою чергу, скориставшись своїм правом, передбаченим ч. 8 ст. 354 Митного кодексу України, ТОВ "Котлозавод "Крігер" подало заперечення до акту, яке Київська митниця держмитслужби залишила без задоволення.
На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення:
№ 0000165/7.8-19-04 від 07.12.2020, яким за порушення частини 1 статті 257 МКУ, статті 26, пункту 3 статті 17, пункту 1 статті 29 Протоколу 1 "Щодо визначення концепції "Походження товарів" і методів адміністративного співробітництва" Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони від 27 червня 2014 року, збільшено суму грошового зобов`язання за платежем мито на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності на 2 163 593, 96 грн, серед яких збільшення податкових зобов`язань на 1 730 875,17 грн та штрафні (фінансові) санкції на 432 718,79 грн.
№ 0000166/7.8-19-04 від 07.12.2020, яким за порушення пункту 190.1 статті 190 ПКУ збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із ввезених на територію України товарів на 432 718, 83 грн, серед яких збільшення податкових зобов`язань на 346 175,06 грн та штрафні (фінансові) санкції на 86 543,77 грн.
Не погоджуючись з даними податковими повідомленнями-рішеннями, ТОВ "Котлозавод "Крігер" звернулося до Державної митної служби України із скаргою на податкові повідомлення-рішення.
За результатами розгляду скарги, Державна митна служба України прийняла рішення від 25.02. 2021 , яким залишено скаргу без задоволення.
Позивач вважає рішення протиправними, тому звернувся до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Статтями 257, 266 Митного кодексу України визначено обов`язок декларанта здійснити декларування товарів і транспортних засобів відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом, та сплатити митні платежі.
Згідно з пунктом 187.8 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення. У випадках, передбачених статтею 191 цього Кодексу, дата виникнення податкових зобов`язань визначається з урахуванням положень статті 191 цього Кодексу.
Пунктом 190.1 статті 190 ПК України встановлено, що базою оподаткування податком на додану вартість для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу III МК України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів. При визначенні бази оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, перерахунок іноземної валюти у валюту України здійснюється за курсом валюти, визначеним відповідно до статті 39-1 цього Кодексу.
Відповідно до статті 278 МК України датою виникнення податкових зобов`язань із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України чи вивезення товарів з митної території України є дата подання органу доходів і зборів митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов`язання органом доходів і зборів у випадках, визначених цим Кодексом та законами України.
Частиною першою статті 271 МК України встановлено, що мито - це загальнодержавний податок, встановлений Податковим кодексом України та цим Кодексом, який нараховується та сплачується відповідно до цього Кодексу, законів України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. В Україні застосовуються, зокрема, ввізне мито (пункт 2 частини першої названої статті).
Пунктом 1 частини першої статті 276 МК України визначено, що платниками мита є особа, яка ввозить товари на митну територію України чи вивозить товари з митної території України у порядку та на умовах, встановлених цим Кодексом.
Як зазначено у пункті 1 частини першої статті 289 МК України, обов`язок із сплати митних платежів виникає у разі ввезення товарів на митну територію України - з моменту фактичного ввезення цих товарів на митну територію України.
Таким чином, у разі ввезення товару на митну територію України виникає податковий обов"язок зі сплати ввізного мита, а також податку на додану вартість, розмір яких залежить від митної вартості.
Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 336 МК України митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів шляхом направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих митному органу.
Згідно із частиною 6 статті 345 МК України результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення органом доходів і зборів суми податкового зобов`язання підприємства щодо сплати митних платежів, застосування заходів, передбачених законами України.
Частиною 2 статті 351 МК України визначено, що документальна невиїзна перевірка проводиться у разі: виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів; надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органу доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.
Підставою для прийняття відповідачем оскаржуваних рішень стало встановлене перевіркою порушення:
частини 1 статті 257 МКУ, статті 26, пункту 3 статті 17, пункту 1 статті 29 Протоколу 1 "Щодо визначення концепції "Походження товарів" і методів адміністративного співробітництва" Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони від 27 червня 2014 року, внаслідок чого занижено суму грошового зобов`язання за платежем мито на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності на 2 163 593, 96 грн, серед яких збільшення податкових зобов`язань на 1 730 875,17 грн та штрафні (фінансові) санкції на 432 718,79 грн.
порушення пункту 190.1 статті 190 ПКУ внаслідок чого занижено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із ввезених на територію України товарів на 432 718, 83 грн, серед яких збільшення податкових зобов`язань на 346 175,06 грн та штрафні (фінансові) санкції на 86 543,77 грн.
Суд частково погоджується з такими висновками контролюючого органу, з огляду на таке.
ТОВ "Котлозавод Крігер" придбано та імпортовано на митну території України частинами з проведенням митного оформлення комплектний об"єкт "Технологічне об"єднання ORS модуль ORCHID 1,6 MB".
Так, позивачем за МД: від 02.08.2017 UA400010/2017/003489, від 02.08.2017 №UA400010/2017/003490, від 02.08.2017 UA400010/2017/003497, від 04.08.2017 UA400010/2017/003546, від 09.08.2017 № UA400010/2017/003653 та від 10.08.2017 №UA400010/2017/003683 (всього 6 МД), задекларовано складові частини комплектного об"єкту "Технологічне об"єднання ORS модуль ORCHID 1,6 MB", митною вартістю 67 007 230,18 грн., який класифіковано за кодом згідно з УКТ ЗЕД - 8502 39 20 90 .
У графі 36 "Преференція" МД зазначено пільгу по сплаті мита 410 - товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС (згідно Класифікатора звільнень від сплати митних платежів при ввезенні товарів на митну територію України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20 вересня 2012 року №1011 (із змінами)).
Загальна сума пільги, наданої на підставі сертифікатів з перевезення товару EUR.1 (всього 6 сертифікатів), склала 1 675 180,74 грн. (ввізне мито). У 3 колонці "Ставка" зазначено ставку ввізного мита у розмірі 2,5% - пільгова для країн Європейського Союзу). Сума ввізного мита у повному розмірі (5%) складає 3 350 361,53 грн. Сума наданої пільги (код пільги 410) склала 1 675 180,74 грн.
Сертифікати з перевезення товару EUR.1 були наявні кожну митну декларацію. Так, сертифікати з перевезення товару EUR.1: від 27.07.2017 №А 3238457; від 27.07.2017 №А 3238458, від 27.07.2017 №А 3238459; від 27.07.2017 №А 3238455; від 27.07.2017 №А 3238456 та від 27.07.2017 №А 3238452 , що видані уповноваженим органом Франції.
Обґрунтовуючи відсутність підстав для застосування пільги зі сплати ввізного мита, відповідач зазначає, що позивач при декларуванні складових KO "Технологічне обладнання ORC модуль ORCHID 1,6 MB" за 6 МД, що підлягають перевірці, після ввезення першої частини обладнання, оригінал єдиного підтвердження походження KO до митного органу не подавався, чим порушено вимоги статті 26 Протоколу 1.
Перевіркою встановлено, що до товарів, які ввезені за 6 МД, застосовано преференційні ставки ввізного мита, що суперечить вимогам статті 26 Протоколу 1, частини 1 статті 257, а тому оподаткування товарів, ввезених за вищевказаними МД повинно здійснюватися на загальних підставах зі сплатою ввізного мита за ставкою згідно з Законом України від 19.09.2013 року №584-VIII "Про Митний тариф України" (із змінами і доповненнями) - 5%.
Встановлені порушення призвели до заниження податкових зобов`язань по сплаті митних платежів на загальну суму 2010216,91 грн., в т.ч. : ввізне мито -1 675 180,74 грн.; ПДВ - 335 036,17 грн.
Згідно зі статтею 1 Закону України від 19 вересня 2013 року №584-VII "Про Митний тариф України" митний тариф України є невід`ємною частиною цього Закону та містить перелік ставок загальнодержавного податку - ввізного мита на товари, що ввозяться на митну територію України і систематизовані згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), складеною на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів.
За приписами частини п`ятої статті 280 МК України ввізне мито є диференційованим щодо товарів, що походять з держав, які спільно з Україною входять до митних союзів або утворюють з нею зони вільної торгівлі. У разі встановлення будь-якого спеціального преференційного митного режиму згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.
До товарів, що походять з України або з держав - членів Світової організації торгівлі, або з держав, з якими Україна уклала двосторонні або регіональні угоди щодо режиму найбільшого сприяння, застосовуються пільгові ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України, якщо інше не встановлено законом.
До решти товарів застосовуються повні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.
Частиною першою статті 281 МК України обумовлена можливість встановлення тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок Митного тарифу України у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом, зниження ставок ввізного мита або встановлення тарифних квот відповідно до законодавства України та для ввезення товарів, що походять з держав, з якими укладено відповідні міжнародні договори.
Згідно з частиною другою, шостою статті 36 МК України країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом. Положення цього Кодексу застосовуються для визначення походження товарів, на які при ввезенні їх на митну територію України поширюється режим найбільшого сприяння (непреференційне походження), з метою застосування до таких товарів передбачених законом заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.
Частиною першою статті 43 МК України передбачено, що документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару.
Цією нормою визначено перелік документів, які можуть підтвердити країну походження товару, до яких належить сертифікат про походження товару.
Сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом даної країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару (частина третя статті 43 МК України).
Отже, сертифікат про походження товару є одним з документів, на підставі якого митний орган (орган доходів і зборів) встановлює країну походження товару, що впливає на нарахування відповідних митних платежів під час митного оформлення товарів та після їх випуску відповідно до заявленого митного режиму.
У разі ввезення товару на митну територію України сертифікат про походження товару подається обов`язково на товари, до яких застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.
Законом України від 16 вересня 2014 року №1678-VII ратифіковано Угоду від 27 червня 2014 року про асоціацію між Україною з однієї сторони та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами з іншої сторони, якою, серед іншого, передбачено поглиблену та всеохоплюючу зону вільної торгівлі між Україною та Європейським Союзом (Угода про асоціацію з ЄС).
Згідно з частиною першою статті 29 цієї Угоди кожна Сторона зменшує або скасовує ввізне мито на товари, що походять з іншої Сторони, відповідно до Графіків, встановлених у Додатку 1-А до цієї Угоди.
Відповідно до статті 26 глави 1 розділу IV Угоди про асоціацію з ЄС її положення застосовуються до торгівлі товарами, що походять з територій Сторін. Для цілей цієї Глави "походження" означає, що товар підпадає під правила походження, викладені в Протоколі 1 до цієї Угоди (Щодо визначення концепції "походження товарів" і методів адміністративного співробітництва).
Таким чином, Угода про асоціацію з ЄС передбачає обов`язок України застосовувати преференційне мито до товарів, що походять з території інших сторін. При цьому "походження" в даному контексті означає те, що товари підпадають під правила походження, викладені в Протоколі І до Угоди про асоціацію з ЄС.
Стаття 2 Розділу II Протоколу І до Угоди про асоціацію з ЄС визначає загальні вимоги, згідно з якими товари мають вважатися як такі що походять з ЄС: "(а) товари, цілком вироблені в Європейському Союзі, як це визначається у статті 5 цього Протоколу; (b) товари, отримані в Європейському Союзі з матеріалів, які не були вироблені цілком у Європейському Союзі, за умови, що такі матеріали пройшли достатню обробку в ЄЄ відповідно до статті 6 цього Протоколу".
Статтею 26 Протоколу 1 до Угоди про асоціацію з ЄС встановлено, якщо на запит імпортера і на умовах, указаних митними органами країни імпорту, розібрані чи незібрані товари в розумінні Загального правила 2(a) Гармонізованої системи, що підпадають під дію Розділів XVI і XVII або позицій 7308 і 9406 Гармонізованої системи, імпортуються частинами, після ввезення першої частини імпортер повинен подати митним органам країни імпорту єдине підтвердження походження цих товарів.
Відповідно до статті 16, частин першої, третьої статті 17 Протоколу 1 до Угоди про асоціацію з ЄС товари, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу відповідно підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів: (a) сертифікат з перевезення товару EUR.1, зразок якого наведений у Додатку III до цього Протоколу; або (b) у випадках, вказаних у статті 22(1) цього Протоколу, декларація, що надалі іменуватиметься "декларацією інвойс", надана експортером до інвойса, повідомлення про доставку чи будь-якого іншого комерційного документа, який описує розглядувані товари достатньо детально для того, щоб їх можна було ідентифікувати; текст декларації інвойс наведений у Додатку IV до цього Протоколу.
Сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути виданий митними органами країни експорту на письмову заяву експортера або, під відповідальність експортера, його уповноваженим представником. Сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бут виданий митними органами країни-члена Європейського Союзу або України, якщо розглядувані товари можуть бути визнаними такими, що походять з Європейського Союзу або України, і задовольняють іншим умовам цього Протоколу.
Як визначено статтею 24 Протоколу 1 до Угоди про асоціацію з ЄС, підтвердження походження є дійсним протягом чотирьох місяців з дати видачі в країні експорту й у зазначений період має бути подане до митних органів країни імпорту.
Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що імпортер має право на застосування тарифної преференції у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом товарів, ввезених із Європейського Союзу, за умови підтвердження походження цих товарів під час митного оформлення сертифікатом EUR.1 (або іншим документом, визначеним МК України та Протоколом 1 до Угоди про асоціацію з ЄС), що виданий митними органами країни експорту на конкретну партію товару.
Як уже зазначалося судом, митне оформлення позивачем товару (комплектного об`єкта), постачання якого здійснювалося частинами, відбувалося із застосуванням преференційного режиму в рамках Протоколу 1 до Угоди про асоціацію з ЄС. При цьому для митного оформлення імпортованого обладнання на підтвердження преференційного походження товару позивач надав сертифікати з перевезення товару EUR.1, які видані митним органом Франції на кожну складову комплектного об`єкта.
У цій частині судовий спір зводиться до питання необхідності надання одного, а не декількох сертифікатів походження товару із Євросоюзу (сертифікат EUR.1) для можливості застосування відповідно до Угоди про асоціацію з ЄС преференційної ставки мита при ввезенні комплектного об`єкта в Україну.
Допитаний в судовому засідання свідок ОСОБА_2 - зав. сектором проведення аудиту Київської митниці пояснила, що підприємство повинно було надати не 6 сертифікатів , а один єдиний. Митниця не є контролюючим органом.
В судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_3 - директор підприємства, що здійснювало митне оформлення, який пояснив, що на момент проведення митного оформлення товару у митниці запитань не виникало стосовно сертифікатів. Сертифікати пройшли перевірку. Подавалося 6 сертифікатів, а не один, тому що так сформував документи відправник. Митний орган із запитами про надання інших документів для підтвердження сертифікатів не звертався. Про проведену верифікацію дізнався з листі в усних слів юриста.
Суд не заперечує, що буквальний аналіз статті 26 Протоколу 1 до Угоди про асоціацію з ЄС вказує на необхідність подання імпортером митним органам країни імпорту єдине підтвердження походження товару, який імпортується частинами, після ввезення першої його частини.
Разом з тим, суд враховує, що статтею 31 Віденської конвенції про право міжнародних договорів (для України як міжнародний договір набрала чинності 13 червня 1986 року) встановлено загальне правило тлумачення договорів, за яким договір повинен тлумачитись добросовісно відповідно до звичайного значення, яке слід надавати термінам договору в їхньому контексті, а також у світлі об`єкта і цілей договору. У розумінні Віденської конвенції "договір" означає міжнародну угоду, укладену між державами в письмовій формі і регульовану міжнародним правом, незалежно від того, чи викладена така угода в одному документі, двох чи кількох зв`язаних між собою документах, а також незалежно від її конкретного найменування.
Стаття 32 Віденської конвенції передбачає можливість звернення до додаткових засобів тлумачення у разі, коли тлумачення відповідно до статті 31 а) залишає значення двояким чи неясним; або b) призводить до результатів, які є явно абсурдними або нерозумними.
Такими додатковими засобами тлумачення в розумінні статті 32 Віденської конвенції є Методичні рекомендації щодо правил преференційного походження, що застосовуються між країнами Європейського співтовариства, іншими європейськими країнами та країнами-учасницями Євро-середземноморського партнерства (A Users Handbook to the Rules of Preferential Origin used in trade between the European Community, other European Countries and the countries participating to the Euro-Mediterranean Partnership) (далі - "Методичні рекомендації"), якими надано постатейні коментарі до стандартних положень Протоколів щодо правил визначення преференційного походження. Так у коментарі до статті 26 Протоколу 1 до Угоди про асоціацію з ЄС зазначається, що імпортер, який має намір скористатися перевагами положень цієї статті, повинен проінформувати експортера перед експортом першої партії товару про необхідність видачі єдиного сертифікату походження на весь товар. Є можливість, що кожна поставка складається виключно з товарів, що мають преференційне походження.
Зазначена стаття надає імпортерам право запросити в митних органів дозвіл на імпорт великогабаритних елементів частинами, до кожної відправки додається єдиний сертифікат походження товару, що має бути поданий під час імпорту першої партії. Це дає можливість спростити процедуру імпорту, виключивши необхідність подавати окремий сертифікат походження на кожну поставку (партію). Відповідно, положення цієї статті головним чином застосовуються до виробничого обладнання, що за своєю природою не може бути відвантаженим однією партією. Митні органи країни-імпортера, за умови виконання імпортером поставлених до нього вимог, мають право погодити такий запит, або відхилити його. У разі погодження запиту митними органами країни імпортера, імпортер повинен надати єдиний сертифікат походження товару під час ввезення першої партії. Водночас, імпортер, який має на меті здійснення поставки частинами, перед ввезенням першої партії товару мусить проінформувати експортера про необхідність отримання єдиного сертифікату походження для всього імпортованого продукту (комплектного об`єкта). Якщо кожна така поставка супроводжуються підтвердженнями походження, такі окремі підтвердження походження повинні бути прийняті митними органами країни імпортера замість єдиного сертифікату походження, який видано на весь продукт.
У той же час, жодна норма чинного митного законодавства (з урахуванням міжнародних договорів та угод, учасниками яких є Україна) не забороняє імпортеру для застосування преференційної ставки ввізного мита подавати сертифікати походження на кожну частину комплектного об`єкта замість єдиного документу-підтвердження.
Системне тлумачення статті 26 Протоколу 1 до Угоди про асоціацію з ЄС з урахуванням Методичних рекомендацій щодо правил преференційного походження, які є додатковим засобом тлумачення Угоди про асоціацію з ЄС, дає підстави для висновку, що ця норма не створює обов`язку, а допускає можливість надання одного сертифікату EUR.1 замість декількох сертифікатів на кожну партію товару (які є частинами комплектного об`єкта); вона має на меті спрощення процедури підтвердження походження товару для імпортера, але не може бути зобов`язуючою нормою і не обмежує можливість підтвердження походження виключно єдиним сертифікатом, як про це стверджує відповідач.
Для кращого розуміння положень Угоди про асоціацію з ЄС та її мети судом також комплексно проаналізовано зміст Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження (по тексту Конвенція; ратифікована Україною згідно із Законом України від 08 листопада 2017 року №2187-VIII), яка має на меті замінити протоколи про правила походження, що діють на цей час у країнах пан-євро-середземноморського регіону, єдиним законодавчим актом. В Доповненнях І до цієї Конвенції викладено загальні правила для концепції походження товарів та методів адміністративного співробітництва, а у Доповненні II - конкретні положення, які застосовуються між певними Договірними сторонами та відмінні від положень, зазначених у Доповненні І. Надалі відповідно до Рішення №1/2018 Підкомітету Україна - ЄС з питань митного співробітництва, починаючи з 01 січня 2019 року протокол I "Щодо визначення концепції "походження товарів" і методів адміністративного співробітництва" до Угоди про асоціацію з ЄС замінено текстом, викладеним у Додатку до цього Рішення (викладено у новій редакції) та з метою імплементації цієї Угоди застосовуються Доповнення I і відповідні положення Доповнення II до Конвенції. Як зазначено у статті 25 розділу V "Підтвердження походження" Додатку 1 "Визначення поняття "Походження товарів" і методів адміністративного співробітництва" Конвенції, якщо на запит імпортера при виконанні умов, встановлених митними органами Договірної сторони-імпортера, розібрані чи незібрані товари в розумінні Загального правила 2(а) Гармонізованої системи, що підпадають під дію Розділів XVI і XVII або товарних позицій 7308 та 9406 Гармонізованої системи, імпортуються частинами, після ввезення першої частини імпортер повинен подати митним органам країни імпорту єдине підтвердження походження цих товарів. За своїм змістом це положення є аналогічним статті 26 Протоколу І до Угоди про асоціацію з ЄС.
Відповідно до офіційних рекомендацій Європейської комісії щодо застосування положень Конвенції (Пояснювальні примітки до пан-євро-середземноморських преференційних правил походження - Explanatory Notes concerning the pan-Euro-Mediterranean protocols on rules of origin №2007/C 83/01; опубліковано 17 квітня 2007 pоку) роз`яснено, що імпортер, який бажає отримати переваги положення даної статті повинен інформувати експортера до ввезення першої партії товару про необхідність єдиного підтвердження походження на суцільний виріб. Також допускається, що кожна партія товару складається виключно з частин, які мають спільне походження. Якщо такі партії супроводжуються декількома підтвердженнями походження, такі окремі підтвердження повинні бути прийняті митними органами країни-імпортера замість єдиного підтвердження походження виданого на суцільний виріб.
Зазначені рекомендації прямо вказують, що дане положення Конвенції є спрощенням для випадків підтвердження походження при постачанні комплектних об`єктів, однак не виключає можливість замість єдиного підтвердження на комплектний об`єкт подання окремих підтверджень, які митними органами країни-імпортера повинні бути так само прийняті.
В даному випадку, складається ситуація, за якої товар, що має походження з Європейського Союзу, про що є відповідні сертифікати, видані митним органом країни-експортера, підпадає під дію преференції по ввізному миту (про що прямо визначено в Угоді про асоціацію з ЄС), однак, незважаючи на це, на території України в імпортера виникає визначене митницею зобов`язання зі сплати ввізного мита та донарахованого на його суму податку на додану вартість, що не відповідає суті Угоди про асоціацію з ЄС. При цьому ситуація, яка склалася (оформлення замість одного сертифіката про походження товару сертифікатів на кожну партію), не може бути виправлена з тих підстав, що сертифікати, видані у 2017 році, не можуть бути замінені зі спливом часу, позаяк митне оформлення товару відбувалося на їх підставі (видані сертифікати себе використали), та очевидно, що їх повернення митному органу Франції для заміни на інший (єдиний) є неможливим.
При декларуванні складових КО "Технологічне обладнання ORC модуль ORCHID 1,6 MB" за митними деклараціями від 02.08.2017 №UA400010/2017/003489, від 02.08.2017 № UA400010/2017/003490, від 02.08.2017 №UA400010/2017/003497, від 04.08.2017 № UA 400010/2017/003546, від 09.08.2017 № UA400010/2017/003653, від 10.08.2017 №UA400010/2017/003683 було надано сертифікати з перевезення товару EUR.1 на кожну митну декларацію.
Отже, позивач надав сертифікати походження EUR.1 на кожну поставку частини обладнання, що відповідачем не заперечується, та в яких зазначено, що країна походження ЄС, сертифікат для використання преференційно в торгівлі між ЄС і Україною. Надані сертифікати не скасовані, недійсним не визнані, тобто є чинними, такими, що підтверджують походження товару з країн Європейського Союзу, та надають пільги зі сплати митних платежів.
Товар, який має походження з Європейського Союзу, про що є відповідні сертифікати, видані митним органом країни-експортера, підпадає під дію преференції по ввізному миту (про що прямо визначено в Угоді про асоціацію з ЄС), однак, незважаючи на це, на території України в імпортера виникає визначене митним органом зобов`язання зі сплати ввізного мита та донарахованого на його суму податку на додану вартість, що не відповідає суті Угоди про асоціацію з ЄС.
У матеріалах справи відсутні докази того, що під час митного оформлення товарів, митний орган України мав сумніви з приводу відомостей щодо країни походження товарів або розбіжностей у відомостях про походження товару.
Отже, доводи митного органу про необхідність надання позивачем єдиного сертифікату на комплектоване обладнання є безпідставними, відтак протиправним є завищення позивачу податкових зобов`язань по сплаті митних платежів на загальну суму 2010216,91 грн., в т.ч. : ввізне мито -1 675 180,74 грн.; ПДВ - 335 036,17 грн., з огляду на що спірні податкові повідомлення рішення підлягають у цій частині скасуванню.
Щодо іншого порушення.
Так судом встановлено, що ТОВ "Котлозавод Крігер" за МД від 09.08.2017 №UA101070/2017/016092, відповідно до опису, наведеного в гр.31 МД, ввезено товари: "Гідравлічні системи не лінійної дії: Центральна гідравлічна система для системи "живе дно" котла GP10-GP11 на 3 секції ОТС180-11KW-30+22L-220VDC+R1-1 шт. Центральна гідравлічна система для системи "живе дно" котла GP5-GP8 на 3 секції OTC180-7.5KW-20+16L-220VDC+R1-1 шт. Центральна гідравлічна система для системи "живе дно" котла GP5-GP8 на 2 секції ОТС180- 7.5KW-20+16L-220VDC+R1-4 шт. Система гідравлічна центральна для плунжера FACEP 100/9/24 R11/2D25/CETOP 05ЕТ 03-2 шт. Система гідравлічна центральна для плунжера FACEP 75/7.5/20 ОТС75 ALP2D20 СЕТОР 03-4 шт. Застосовується у промислових котлах. Виробник: Brevini Fluid Power France, Країна виробництва FR. Торгівельна марка - нема даних", митною вартістю 1113888,66 грн., який класифіковано декларантом за кодом згідно з УКТ ЗЕД - 8412 29 20 00.
Доставка зазначеного товару на митну територію України здійснювалась на умовах EXW -FR Верту згідно ІНКОТЕРМС.
У графі 36 "Преференція" МД від 09.08.2017 UA101070/2017/016092 зазначено пільгу по сплаті мита 410 - товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС (згідно Класифікатора звільнень від сплати митних платежів при ввезенні товарів на митну територію України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20 вересня 2012 року №1011 (із змінами)). Сума наданої пільги (код пільги 410) склала 55 694,43 грн. (ввізне мито).
Разом з тим, в акті перевірки відповідачем зроблено висновок про заниження позивачем податкових зобов`язань по сплаті митних платежів на загальну суму 66 833,32 грн., в т.ч. : ввізне мито - 55 694,43 грн.; ПДВ-11 138,89 грн.
Такий висновок ґрунтується на тому, що до товарів, які ввезені за МД від 09.08.2017 UA101070/2017/016092, застосовано преференційні ставки ввізного мита, що суперечить вимогам пункту 3 статті 17, пункту 1 статті 29 Протоколу 1, частини 1 статті 257 МКУ, а тому оподаткування товарів, ввезених за вищевказаною МД повинно здійснюватися на загальних підставах зі сплатою ввізного мита за ставкою згідно із Законом України від 19,09.2013 року №584-VIII "Про Митний тариф України" (із змінами і доповненнями) - 5%.
Відповідач вказує, що товари, які імпортовані на митну територію України за МД від 09.08.2017 № UА101070/2017/016092 не можуть бути визнані такими, що походять з Європейського Союзу у розумінні Протоколу 1 до Угоди про асоціацію, оскільки наданий повноваженим органом Польщі лист підтвердив, що сертифікат на товар не відповідає вимогам достовірності та правильності.
В той же час представник позивача вказує, що позивачем була отримана відповідь від Dana Incorporated (яка 26 липня 2017 року була перейменована в Dana Incorporated з Brevini Fluid Power France), що товари продані позивачу та вказані в митній декларації №UA101070/2017/016092 від 09.08.2017 та в сертифікаті перевезення EUR.l PL/MF/AN 0002423 від 08/08/2017 були вироблені та зібрані у Франції компанією Dana SAC France (Dana Incorporated).
Суд такі доводи позивача оцінює критично, з огляду на таке.
При митному оформленні товару за МД від 09.08.2017 № ІІА101070/2017/016092 для підтвердження країни походження товару декларантом подано сертифікат з перевезення товарів EUR.1 від 08.08.2017 №PL/MF/AN 0002423, виданий уповноваженим органом Польщі. Сума наданої пільги (код пільги 410) склала 55 694,43 грн. (ввізне мито).
Житомирська митниця ДФС направила лист про розгляд питання щодо звернення до уповноваженого органу Польщі на предмет проведення перевірки сертифікату з перевезення товарів ЕІЖ.І від 08.08.2017 №PL/MF/AN 0002423.
У відповідь на звернення Житомирської митниці ДФС Державна митна служба України листом від 13.08.2020 № 16-3/16-01-01/7.8/1530 надіслала копію відповіді уповноваженого органу Польщі від 22.06.2020 № 0601-IGC.4331.1.2020.KD щодо результатів перевірки сертифікату з перевезення товарів EUR.1 від 08.08.2017 №PL/MF/AN0002423, що був поданий Позивачем для застосування тарифних преференцій зі сплати ввізного мита при оформленні товарів: "Гідравлічні системи не лінійної дії: Центральна гідравлічна система для системи "живе дно" котла GP10-GP11 на 3 секції OTC180-llKW-30+22L-220VDC+Rl-liHT Центральна гідравлічна система для системи "живе дно" котла GP5-GP8 на 3 секції OTC180-7.5KW-20+16L-220VDC+R1-1 шт. Центральна гідравлічна система для системи "живе дно" котла GP5-GP8 на 2 секції OTC180-7.5KW-20+16L-220VDC+Rl-4шт. Система гідравлічна центральна для плунжера FACEP 100/9/24 R11/2D25/CETOP 05ЕТ03-2шт. Система гідравлічна центральна для плунжера FACEP 75/7.5/20 ОТС75 ALP2D20 СЕТОР 03 - 4шт. Застосовується у промислових котлах. Виробник: Brevini Fluid Power France, Країна виробництва FR. Торгівельна марка - нема даних".
До листа уповноваженого органу Польщі надано сертифікат з перевезення товарів EUR.1 від 08.08.2017 №PL/MF/AN 0002423, в якому в графі "Результат перевірки" зроблено відмітку про те, що виконана перевірка довела, що сертифікат не відповідає вимогам щодо достовірності правильності.
Як вже зазначалося судом, з 1 січня 2016 року набула чинності Угода, розділ IV якої "Торгівля і питання, пов`язані з торгівлею" встановлює порядок здійснення торгівлі товарами, що походять з територій Сторін.
Виходячи із положень частини першої статті 29 розділу IV Угоди, кожна Сторона, зменшує або скасовує ввізне мито на товари, що походять з іншої Сторони, відповідно до Графіків, встановлених у Додатку I-A до цієї Угоди.
Відповідно до статті 2 розділу II "Визначення концепції "походження товарів" Протоколу 1 до Угоди з метою впровадження цієї Угоди такі товари мають вважатися як такі, що походять з Європейського Союзу: (a) товари, цілком вироблені в Європейському Союзі, як це визначається у статті 5 цього Протоколу; (b) товари, отримані в Європейському Союзі з матеріалів, які не були вироблені цілком у Європейському Союзі, за умови, що такі матеріали пройшли достатню обробку в Європейському Союзі відповідно до статті 6 цього Протоколу.
З цією нормою Угоди узгоджується національне регулювання концепції "походження товарів". Так, відповідно до статті 36 МК України країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі. Країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом. Повністю вироблені або піддані достатній переробці товари преференційного походження визначаються на основі законів України, а також міжнародних договорів України, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.
Відповідно до приписів статті 43 МК України документами, що підтверджують країну походження товару, зокрема, є сертифікат про походження товару. При цьому, на товари, до яких застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України, сертифікат про походження товару подається обов`язково (частина третя статті 44 МК України).
Вказана норма узгоджується з приписами частини першої статті 16 розділу V "Підтвердження походження" Протоколу 1 до Угоди, відповідно до яких підтвердження походження товарів, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу відповідно, підпадають під дію цієї Угоди за умови подання, зокрема, сертифіката з перевезення товару EUR.1, зразок якого наведений у Додатку III до цього Протоколу.
Процедура видачі сертифіката з перевезення товару EUR.1 встановлена статтею 17 розділу V "Підтвердження походження" Протоколу 1 до Угоди. Згідно з положеннями цієї статті сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути виданий митними органами країни експорту на письмову заяву експортера або, під відповідальність експортера, його уповноваженим представником.
Згідно із статтею 45 МК України у разі виникнення сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару, митний орган може звернутися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, із запитом про проведення перевірки цих документів про походження товару чи надання додаткових відомостей.
Статтею 33 Протоколу 1 до Угоди передбачено порядок такої перевірки підтверджень походження товарів. Митні органи, на запит яких була здійснена перевірка, мають бути повідомлені про її результати якомога раніше. Ці результати повинні чітко вказувати на те, чи є перевірені документи достовірними та чи розглядувані товари можуть бути визнані такими, що походять з Європейського Союзу або України і відповідають іншим вимогам цього Протоколу. Якщо у випадку обґрунтованих сумнівів відповідь на запит про перевірку не надійшла протягом десяти місяців з дати подання цього запиту, або якщо відповідь не містить достатньої інформації для визначення достовірності розглядуваного документа або справжнього походження товарів, митні органи, що подали запит, повинні за відсутності виняткових обставин відмовити у наданні права на преференції.
З огляду на викладене суд дійшов висновку, що міжнародним договором передбачено чіткий алгоритм дій митного органу у випадку отримання відповіді компетентного органу за результатами перевірки документів про походження товару, яка, зокрема, не містить достатньої інформації для визначення достовірності розглядуваного документа або справжнього походження товарів.
Враховуючи те, що вказаний алгоритм дій контролюючого органу, на запит якого проводилася перевірка документів про походження товару, не передбачає аналізу ним додаткових доказів (документів), наданих декларантом для підтвердження відомостей про заявлену країну походження товару згідно із частинами восьмою, дев`ятою статті 43 МК України, суд дійшов висновку, що митний орган не наділений повноваженнями діяти на власний розсуд за вказаних обставин та проводити додаткову перевірку документів про походження товару після отримання результатів такої перевірки компетентним органом заявленої декларантом країни походження товару.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 01.03.2021 у справі №240/7093/19.
Враховуючи вищезазначене, товари, які імпортовані на митну територію України за митною декларацією UA101070/2017/016092 від 09.08.2017 не можуть бути визнані такими, що походять з Європейського Союзу у розумінні Протоколу 1 до Угоди про асоціацію.
Суд не бере до уваги посилання представника позивача на лист від Dana Incorporated (яка 26 липня 2017 року була перейменована в Dana Incorporated з Brevini Fluid Power France), в якому вказано, що товари продані позивачу та вказані в митній декларації № UA101070/2017/016092 від 09.08.2017 та в сертифікаті перевезення EUR.l PL/MF/AN 0002423 від 08/08/2017 були вироблені та зібрані у Франції компанією Dana SAC France (Dana Incorporated), оскільки він не є документом, який в установленому законом порядку, підтверджує пільгове походження товарів з ЄС.
Таким чином, суд вважає, що до товарів, які ввезені позивачем за МД від 09.08.2017 № UA101070/2017/016092, застосовано преференційні ставки ввізного мита, що суперечить вимогам пункту 3 статті 17, пункту 1 статті 29 Протоколу 1, частини 1 статті 257 МКУ, а тому оподаткування товарів, ввезених за вищевказаною МД повинно здійснюватися на загальних підставах зі сплатою ввізного мита за ставкою згідно із Законом України від 19.09.2013 року №584-VIII "Про Митний тариф України" - 5%, тому висновки відповідача з даного приводу є правомірними.
Встановлені порушення призвели до заниження позивачем податкових зобов`язань по сплаті митних платежів на загальну суму 66 833,32 грн., в т.ч. : ввізне мито -55 694,43 грн.; ПДВ -11 138,89 грн.
З урахуванням встановлених судом обставин та аналізу норм чинного законодавства, суд вважає, що відповідач в цій частині не довів наявність фактичних підстав для прийняття зазначених податкових повідомлень-рішень, які є індивідуальними актами в розумінні пункту 19 частини першої статті 4 КАС України.
Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.
Так, у п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково.
Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,
В іншій частині позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Капинос