Справа № 240/18980/21
Суддя: Черноліхов Сергій Вікторович
Дата ухвалення: 2021-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 112010201
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Черноліхова С.В.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у перерахунку та виплати пенсії з врахуванням всіх складових грошового забезпечення на підставі оновленої довідки про додаткові види грошового забезпечення , з 13.06.2020 року, без обмеження максимального розміру;
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з 13 червня 2020 року без обмеження максимального розміру з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення, на підставі оновленої довідки №1869 від 08.04.2021 року про додаткові види грошового забезпечення, виготовленою військовою частиною НОМЕР_1 , а саме: - посадовий оклад у розмірі 4010,00 грн.,
- оклад за військовим званням - 1370, 00 грн.,
- відстоткова надбавка за вислугу років у розмірі 50 % - 2690,00 грн.,
- сума щомісячних додаткових видів забезпечення за період з 01 червня 2018 року по 01.06.2020 року, з якого сплачено єдиний соціальний внесок - 178369,83 грн.
усього ( середня) за 19 місяців - -7432,08 грн. з 13.06.2020 року, без обмеження її максимальним розміром.
- зобов`язати відповідача виплатити недораховані суми пенсії з 13.06.2020 до дати перерахунку пенсії однією сумою.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що відповідачем протиправно відмовлено йому у перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки командира військової частини НОМЕР_1 №1869 від 08.04.2021 чим обмежено його право на отримання належної пенсії, оскільки спочатку при призначенні пенсії були враховані занижені суми грошового забезпечення.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2021 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що перерахунок пенсії може відбутись лише на основі довідки встановленої форми, виданої уповноваженим органом. Крім того, Урядом будь яких законодавчих актів щодо зміни грошового забезпечення не було прийнято, тому підстави для здійснення перерахунку відсутні. Також вказав, що перерахунок пенсії здійснюється із врахуванням виключно основних видів грошового забезпечення - окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою. Стосовно обмеження максимального розміру пенсії то воно діяло тільки у період з 01.01.2016 по 31.12.2016 року. На підставі викладеного у задоволенні позовних вимог просить відмовити.
Суд, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними статтями 262-263 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, дійшов наступних висновків.
Встановлено, що позивач з червня 2020 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , в період з 01 березня 2018 року по 12 червня 2020 року із заниженням розміру встановлювалось і виплачувалось грошове забезпечення, а саме: посадовий оклад і оклад за військовим званням, відповідно і щомісячні додаткові види грошового забезпечення. Ці суми відповідно були враховані при призначенні пенсії.
Відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року права позивача були відновлені та Військовою частиною НОМЕР_1 проведено перерахунок та виплата належного грошового забезпечення та відповідно надано нові ( оновлені ) документи для перерахунку і виплати належної пенсії в тому числі і довідку командира військової частини НОМЕР_1 за №1869 від 08.04.2021 про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії відповідно до ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осію, звільнених з військової служби , та деяких інших осіб" та абз. 8 п.7 постанови Кабінету міністрів України від 17 липня 1992, №393.
Житомирським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки на звернення позивача було надано відповідь №СЗ/3066 від 19.05.2021, в якій вказано що підставою для перерахунку призначеної пенсії є новий первинний документ для призначення пенсії (довідка про середній розмір додаткових видів грошового забезпечення), яка видана з урахуванням підвищених розмірів складових грошового забезпечення , у зв`язку з цим підстав для видачі довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки про додаткові види грошового забезпечення не вбачається так як це не передбачено Порядком проведення перерахунку пенсій призначених відповідно до ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". На підставі викладеного було вказано безпосередньо звернутись до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із наданням документів, які є підставою для перерахунку пенсії .
Позивач, вважаючи такі дії відповідача протиправними, звернувся із вказаним позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Суд зазначає, що Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом (далі - Закон № 2262-XII).
Відповідно до ч. 5 ст.17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян, які знаходяться на службі в Збройних Силах України і інших військових формуваннях, а також членів їх сімей.
При цьому, основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, врегульовані Законом України від 20 грудня 1991 року №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон України №2011).
Статтею 1 Закону України №2011 встановлено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону №2011 держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Частинами 2, 3 ст. 9 Закону №2011 визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Отже, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових:
- оклад за військовим званням;
- щомісячні додаткові види грошового забезпечення;
- одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону №2011 пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України від 9 квітня 1992 року №2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (Закон №2262-XII).
Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.
Так, ч.3 ст.43 Закону №2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п.2 постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року №704 (далі - Постанова №704), яка набрала чинності з 01 березня 2018 року грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Отже, в розумінні вимог п.7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 для осіб, які звільнені із служби, у тому числі військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, з 01 березня 2018 року та пізніше, розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення загальної суми таких видів грошового забезпечення за останні фактичні місяці служби підряд перед звільненням, починаючи з 01 березня 2018 року на кількість таких місяців.
Таким чином, Закон №2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.
Згідно зі ст. 63 Закону України № 2262-XII, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
При цьому, суд зазначає, що питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок №3-1.
Відповідно до пункту 23 Порядку №3-1, перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону №2262-ХІІ. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.
У зв`язку з перерахунком Військової частини НОМЕР_1 розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що визначаються для обчислення пенсії та видачею нової довідки, грошового атестата, Житомирським обласним центром комплектування та соціальної підтримки було долучено нові документи до пенсійної справи та позивачем також разом із заявою було надано відповідачу оновлену довідку військової частини НОМЕР_1 від 08.04.2021 року №1869 про зміну розмірів основних і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок доплат, підвищень) та премії для обчислення пенсії.
Оскільки, позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про проведення перерахунку його пенсії та надав підтверджуючу довідку про розмір грошового забезпечення №1869 від 08.04.2021, для обчислення та перерахунку пенсії, встановленої форми, то відповідач не мав жодних правових підстав для відмови позивачу у такому перерахунку.
Вирішуючи спірні правовідносини в частині позовних вимог щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити йому перерахунок пенсії підставі оновленої довідки без обмеження пенсії максимальним розміром, суд зазначає наступне.
Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист. Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Наведені положення не дозволяють скаржитися щодо законодавства або певних обставин абстрактно, лише тому, що заявник вважає, що положення певного акту впливають на його правове становище.
Право на судовий захист має лише та особа, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи дійсно щодо особи має місце факт порушення права, свободи чи інтересу, та це право, свобода або інтерес порушені відповідачем.
При цьому, обставину дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів позивача має довести належними та допустимими доказами саме позивач.
Право на захист - це суб`єктивне право певної особи, тобто вид і міра її можливої (дозволеної) поведінки із захисту своїх прав. Воно випливає з конституційного положення: "Права і свободи людини і громадянина захищаються судом" (ст. 55 Конституції України).
Отже, кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання у сфері цивільних, господарських, публічно-правових відносин та за наявності неврегульованих питань.
Порушення права означає необґрунтовану заборону на його реалізацію або встановлення перешкод у його реалізації, або значне обмеження можливостей його реалізації тощо.
З наведеного слідує, що суд під час розгляду справи повинен встановити факт або обставини, які б свідчили про порушення прав, свобод чи інтересів позивача з боку відповідача - суб`єкта владних повноважень, створення перешкод для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод позивача.
Тобто, судовому захисту підлягають лише порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.
Аналогічна позиція наведена у постанові Верховного Суду України від 01.12.2015 у справі №800/134/15 та постанові Верховного Суду від 07.11.2018 у справі №820/3327/16.
Водночас, перерахунок та виплата позивачу пенсії з 13 червня 2020 року на підставі оновленої довідки Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області ще не здійснений, обмеження його пенсії максимальним розміром відповідачем не здійснювались.
За таких обставин, вимоги позивача про зобов`язання здійснити йому з 13.06.2021 перерахунок пенсії підставі оновленої довідки Військової частини НОМЕР_1 без обмеження пенсії максимальним розміром є передчасними, адже спору в цій частині фактично не існує, право позивача на виплату пенсії без її обмеження максимальним розміром Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області не порушене.
З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині є безпідставними та не підлягають задоволенню.
Щодо вимоги зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області виплатити йому недонараховані суми пенсії з 13.06.2020, до дати перерахунку пенсії, однією сумою, то суд зазначає, що задоволення позову в цій частині буде свідчити про вирішення спору, який ще відсутній, тобто на майбутнє, що суперечить засадам адміністративного судочинства та його принципам.
З урахуванням зазначеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246,256 КАС України, суд
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії з 13.06.2020 з урахуванням у складі грошового забезпечення основних та додаткових видів грошового забезпечення на підставі оновленої довідки Військової частини НОМЕР_1 №1869 від 08.04.2021.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 13.06.2020 з урахуванням у складі грошового забезпечення основних та додаткових видів грошового забезпечення на підставі оновленої довідки Військової частини НОМЕР_1 №1869 від 08.04.2021.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Черноліхов