Справа № 299/4761/21
Суддя: Трагнюк В. Р.
Дата ухвалення: 2021-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/4761/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.10.2021 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Трагнюк В.Р., секретар судового засідання Конар В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , мешканця АДРЕСА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у Закарпатській області ДПП рядового поліції Русин Ю.Ю. (м.Ужгород, вул. Олега Кошового, 2), Управління патрульної поліції у Закарпатській області Департаменту поліції (м.Ужгород, вул. Олега Кошового,2) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до інспектора Управління патрульної поліції у Закарпатській області ДПП рядового поліції Русин Ю.Ю., Управління патрульної поліції у Закарпатській області Департаменту поліції про скасування постанови серія ЕАО № 4764035 від 12.09.2021 року у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн., за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та закриття провадження у справі.

Позовні вимоги мотивує тим, що інспектором управління патрульної поліції у Закарпатській області Русин Ю.Ю. 12.09.2021 року винесено постанову серії ЕАО №4764035 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, як таке що зафіксоване не в автоматичному режимі, якою застосовано штраф в розмірі 340 грн. відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП за порушення п.8.4. ґ ПДР України.

Разом з тим, зазначив, що адміністративне правопорушення, зазначене в постанові, не здійснював, зазначене в постанові не мало місце, склад адміністративного правопорушення відсутній, адміністративне стягнення застосовано неправомірно.

Крім того, вказав, що особа, яка розглядала адміністративне правопорушення та виносила постанову, не зупиняла позивача, обставини правопорушення такій не могли бути відомі. Зупиняв інший інспектор, який тільки після кількох його прохань назвав своє прізвище і то незрозуміло.

Також зазначив, що дорожній знак 5.16 "Напрямки руху по смугах" встановлений з порушенням ПДР України та вимог Національного стандарту Україним ДСТУ4100-2014.

Позивач вважає, що притягнення його адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП є незаконним, необгрунтованим, безпідставним.

Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 04.10.2021 року було відкрито провадження за вищевказаною позовною заявою.

Від відповідачів по справі відзиву на адміністративний позов на адресу суду не надійшло.

Позивач в судове засідання не з"явився подав до суду заяву згідно якої просить справу розглянути у його відсутності , разом з зая вою подав до суду такі докази по справі: адвокатський запит від 27.09.230212 року№607, відповідь на запит від04.10.2021 року, фото копії, диск з відео записом події.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися про час та місце розгляду справи повідомлені наолежним чином, заяв та клопотань від них до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у справі, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст. 9, ч. 2 ст. 77 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про Національну поліцію», Правилами дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 та ст. 286 КАС України.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пукнтом 11 ч. 1 ст. 23 вказаного Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

У відповідності до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Судом встановлено, що постановою серії ЕАО № 4764035 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, як таке що зафіксоване не в автоматичному режимі, якою застосовано штраф в розмірі 340 грн. відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП за порушення п.8.4. ґ ПДР України.

У постанові ЕАО № 4764035, зазначено такі обставини, а саме: 12.09.2021 року о 18:09 год. в с. Велика Копаня, вул. Шевченка,7, водій керуючи т/з не виконав вимогу дорожнеього знаку 5.16 (рух по смугах та з смуги, що дозволяє рух лише ліворуч, здійснив рух прямо, чим порушив п.8.4 ґ ПДР України, чим порушив вимоги інформаційно-вказівних знаків.

Релевантні джерела права й акти їх застосування

Відповідно до статті 280 КпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото -і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з частинами другою-четвертою статті 258 КпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Перелік справ про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, встановлено у частині першій статті 222 КпАП, відповідно до якої органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (<…>частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, <…>).

Згідно з частиною другою статті 222 КпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з пунктом 8.2-1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.

Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.

Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини.

Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги).

Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

Згідно з положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Відповідно до положеньст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 88 КАС Українив адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд приймає до уваги докази подані позивачем, та при їх дослідженні встановив, що згідно фото таблиць, вулиця Шевченка в с.Велика Копаня не містить дорожніх знаків, зазначених в протоколі, згідно відеофайлів також не вбачаються зазначене в протоколі правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

В матеріалах справи відсутній будь-який доказ, який би підтвердив факт порушення позивачем ч. 1 ст. 122 КУпАП, на час розгляду справи, відповідачем на підтвердження правомірності винесення постанови серії ЕАО № 4764035 від 12.09.2021 року не подано доказів про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Аналогічна позиція, щодо неможливості притягнення до відповідальності за відсутності доказів, які відповідають вимогам ст. 251 КУпАП в матеріалах справи підтримана рішенням Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23.10.2019 по справі №357/10134/17.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що при складанні постанови поліцейський не вжив всіх заходів для всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин вчинення адміністративного правопорушення. На підтвердження вчинення ОСОБА_1 порушення ПДР України, відповідних доказів до постанови не додано, що стверджується відсутністю записів у графі 7 (до постанови додаються) оскаржуваної постанови. Окрім цього, будь-які відомості, які б спростовували зазначені позивачем доводи у суду відсутні, у зв`язку з чим, на виконання вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідачем не було доведено правомірності рішення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова серії ЕАО №4764035 від 12.09.2021 року по справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.122 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження по адміністративній справі підлягає закриттю.

Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 454 грн. підлягають стягненню з Управління патрульної поліції у Закарпітській області Департаменту патрульної поліції на підставі ч. 1 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 77, 90, 162, 268-272, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задоволити.

Скасувати постанову від 12.09.2021 р. серії ЕАО №4764035, винесену інспектором Управління патрульної поліції у Закарпатській області, якою ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ), було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції у Закарпітській області Департаменту патрульної поліції (м. Ужгород, вул. Олега Кошового, 2) 454 грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийВ. Р. Трагнюк

Повний текст рішення

складено 15.10.2021 року