Справа № 278/3074/21
Суддя: Татуйко Є. О.
Дата ухвалення: 2021-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 278/3074/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2021 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Татуйка Є.О. за участю секретаря Петровської Ю.Р., розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до поліцейського СРПП відділу поліції №1 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління поліції Національної поліції в Київській області серджанта поліції Лопушинського Андрія Петровича, Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, яким просив визнати протиправною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії БАВ №424215 від 16.09.2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Прийняте рішення позивач вважає незаконним з огляду на те, що вона винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням відповідачем усіх фактичних обставин справи.

Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №424215 від 16.09.2021 року, складеної поліцейським СРПП відділу поліції №1 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління поліції Національної поліції в Київській області сержантом поліції Лопушинським А.П., позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Як зазначено у спірній постанові, 16.09.2021 року о 11 год. 20 хв. позивач керував транспортним засобом " Peugeot 206" д.н.з. " НОМЕР_1 " в м. Сквира по вул. Залізничній та порушив п. 31.4.3.а ПДР України, керуючи вказаним транспортним засобом, у якого режим роботи зовнішніх світових приладів не відповідав вимогам конструкції транспортного засобу, а саме при натисканні на педаль гальмування не горів задній стоп-сигнал , чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Позивач після зупинки працівниками поліції сам переконався у вказаній несправності та повідомив відповідачу, що перед початком поїздки оглянув вказане авто на предмет справності зовнішніх світлових приладів та переконавшись у їх справності, почав рух, має запасні лампи та може усунути несправність на місці.

Однак, такі пояснення позивача не були взяті до уваги відповідачем та винесено спірну постанову.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, відзиву на позов не подав, свого ставлення до позовних вимог не висловив.

Правовідносини, що склались між сторонами, врегульовані положеннями наступних норм права.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суд вважає за необхідне зазначити, що пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005р. № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Згідно ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Органи Національної поліції у відповідності до ст. 222 КУпАП розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, в тому числі, про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, ( частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126,) тощо.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 252 Кодексу орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п. 31.4. Правил дорожнього руху, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:

31.4.3 Зовнішні світлові прилади:

а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

Відповідно до п. 31.5. ПДР України у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Проаналізувавши фактичні обставини справи та норми законодавства, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 КУпАП протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Водій діяв у відповідності до п. 31.5 ПДР, оскільки був готовий усунути виявлену технічну несправність транспортного засобу на місці її виявлення, після чого продовжити подальший рух транспортним засобом, тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП.

В даному випадку відповідачем не в повному обсязі досліджено всі обставини справи та не взято до уваги пояснення, надані позивачем.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2021 року у справі № 592/11053/20.

Суд зазначає, що з даним порушенням не заборонено експлуатувати транспортний засіб відповідно до п. 31.4. ПДР України.

Мало того, дане порушення виявлене в світлу пору доби.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 243 - 247 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії БАВ №424215 від 16.09.2021 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір в розмірі 454, 00 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено 18 жовтня 2021 року.

Суддя Євген Татуйко