Справа № 460/8157/20
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2021-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

18 жовтня 2021 рокуЛьвівСправа № 460/8157/20 пров. № А/857/15065/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Качмара В. Я.
суддів -Большакової О. О.
Затолочного В. С.
перевіривши апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області та Державної податкової служби України на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року у справі № 460/8157/20 за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області та Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою судді Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2021 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з невідповідністю апеляційної скарги вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: не додано документа про сплату судового збору та надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявлених недоліків.

Копію зазначеної ухвали скаржники отримали 13 вересня 2021 року та 14 вересня 2021 року згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення із штриховим індетифікатором №524 , №532.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2021 року продовжено для Головного управління ДПС у Рівненській області строк для усунення недоліку апеляційної скарги, на 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Копію зазначеної ухвали скаржник отримав 23 вересня 2021 року за допомогою електронних засобів зв`язку на адресу електронної пошти що підтверджується відповідним документом про її отримання в матеріалах справи.

На виконання вимог вказаної ухвали апелянтом повторно подано клопотання про продовження строку для усунення недоліку апеляційної скарги.

Клопотання мотивоване тим, що відсутні кошти на оплату судового збору, а також наявністю карантинних обмежень на території України, у зв`язку з якими суд може продовжити строк на усунення недоліків.

Суд зазначає, що, відповідно до вимог чинного законодавства, Кабінет Міністрів України зобов`язаний забезпечити відповідне фінансування державних органів для потреб сплати судового збору. Крім того, скаржник просить надати більш тривалий строк для усунення недоліків, проте коли відповідне фінансування надійде на рахунки та сплата судового збору стане можлива не уточнює. Вказане спричинить необґрунтоване затягування розгляду справи.

Згідно з частиною другою статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Податкові служби є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, тобто, суб`єктом, що реалізує свою владну компетенцію, тому відсутність чи недостатність фінансування їх діяльності не може свідчити про наявність підстав для продовження строку сплати судового збору.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19 січня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 "Інші поточні платежі", розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Після прийняття Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов`язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).

У пункті 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 року № 228, зазначено, що під час складання на наступний рік розписів відповідних бюджетів, кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету та планів спеціального фонду, планів використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувачів) і помісячних планів використання бюджетних коштів враховуються обсяги здійснених видатків і наданих кредитів з бюджету згідно з тимчасовими розписами відповідних бюджетів та тимчасовими кошторисами, тимчасовими планами використання бюджетних коштів і тимчасовими помісячними планами використання бюджетних коштів.

З врахуванням наведеного та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що невжиття суб`єктом владних повноважень заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень не може вважатися поважною причиною для продовження строку на сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Крім того, посилання скаржника на Прикінцеві положення Кодексу адміністративного судочинства України щодо продовження строків на час дії карантинних обмежень не беруться судом до уваги, оскільки як вказано у пункті 3 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Проте, апелянтом не наведено доводів та не додано на їх підтвердження відповідних доказів які б свідчили про те, що у звязку з карантинними обмеженнями скаржник позбавлений можливості сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги.

З цих підстав в задоволенні клопотання про продовження строку для оплати судового збору слід відмовити.

Проаналізувавши матеріали справи, суд прийшов до висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги з огляду на наступне.

У встановлений суддею-доповідачем строк особами, які подали апеляційні скарги, не усунуто недоліків апеляційної скарги.

Згідно з частиною другою статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга повертається скаржнику, якщо останній не усунув недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 296, 298, 321 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Рівненській області про продовження строку на усунення недоліку апеляційної скарги відмовити.

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області та Державної податкової служби України на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року у справі № 460/8157/20 повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді О. О. Большакова
В. С. Затолочний