Справа № 640/21984/21
Суддя: Глущенко Яна Борисівна
Дата ухвалення: 2021-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Глущенко Я.Б.,

суддів Пилипенко О.Є., Черпіцької Л.Т.,

секретаря Строяновської О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом Акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі філії Бурове управління «Укрбургаз» Акціонерного товариства «Укргазвидобування» до Шевченківського відділа державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії Бурове управління "Укрбургаз" Акціонерного товариства "Укргазвидобування" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 вересня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року Акціонерне товариство «Укргазвидобування» в особі філії Бурове управління «Укрбургаз» (далі - позивач, АТ «Укргазвидобування») звернулось у суд з позовом до Шевченківського відділа державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - відповідач, Шевченківський ВДВС у м. Києві) про визнання протиправними дій з винесення постанови про стягнення виконавчого збора та скасування постанови про стягнення виконавчого збора.

На обґрунтування вимог позивач зазначає, що ним добровільно виконано рішення після отримання ухвали суду про заміну сторони виконавчого провадження шляхом перерахування коштів на рахунок відповідача, що унеможливлює стягнення виконавчого збору відповідно до законодавства, яке діяло на момент відкриття виконавчого провадження.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 вересня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду, викладених у рішенні, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить його скасувати та постановити нове рішення, яким позов задовольнити.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що відповідачем не надано доказів на підтвердження направлення позивачу постанови про поновлення виконавчого провадження. Наголошує, що постанова про стягнення виконавчого збора може бути винесена тільки після закінчення виконавчого провадження, чого у спірних правовідносинах не було. Акцентує увагу, що позивачем добровільно сплачено суму боргу, а тому підстави для стягнення виконавчого збора відсутні.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

13 жовтня 2021 року позивач подав клопотання про відкладення розгляду справи, на обґрунтування якого посилається, що його представники не можуть прибути в судове засідання 13 жовтня 2021 року з поважних причин, а саме: Лозова Н.В. працює віддалено в місті Красноград Харківської області у зв`язку з профілактикою запобігання поширенню коронавірусної інфекції, Горошко Т.М. перебуває у відпустці, Тищенко А.І. - у відрядженні в місті Львові для участі в судовому засіданні по іншій справі.

Проте колегія суддів уважає такі причини неявки представника позивача в судове засідання апеляційного суду неповажними, адже позивач зобов`язаний організувати робочий час підлеглих таким чином, щоб забезпечити дотримання процесуальних обов`язків, зокрема, участі у справі свого представника. До того ж позивачем не наведено доводів, чому участь його представника в іншій справі є пріоритетною.

Колегія суддів ураховує, що участь позивача не є обов`язковою в суді апеляційної інстанції, спірні правовідносини не є складними, мають сталу судову практику, а тому позивач помилково вважає, що справу за його відсутності не може бути розглянуто.

Відповідно до частини 1 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Оскільки причини неявки представника позивача судова колегія уважає неповажними, правові підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Відтак, розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження на підставі пункта 2 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів уважає, що апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін з таких підстав.

Судом установлено, що на виконанні у Шевченківського ВДВС у місті Києві перебуває виконавчий лист № 2-648, виданий 10 квітня 2007 року Ярмолинецьким районним судом Хмельницької області про стягнення з Дочірньої компанії «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» у рівних частинах на користь ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 матеріальних збитків у розмірі 6748,41 грн., витрат на правову допомогу в розмірі 500,00 грн., а всього на загальну суму 7248,41 грн.

20 червня 2007 року державним виконавцем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 4027876.

29 червня 2007 року прийнято постанову про його зупинення на підставі пункта 15 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 pоку № 606-XIV.

Ухвалою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 28 вересня 2020 року в справі № 689/1273/20 замінено Дочірню компанію «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (код 30019775) її правонаступником Акціонерним товариством «Укргазвидобування» (код 30019775).

Платіжним дорученням від 02 жовтня 2020 року №334245 AT «Укргазвидобування» повністю сплатило борг у сумі 7248,41 грн. за рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 01 грудня 2006 року у справі № 2-648 на рахунок Шевченківського ВДВС у м. Києві.

12 січня 2021 року Шевченківським ВДВС у м. Києві прийнято постанову про поновлення вчинення виконавчих дій ВП № 4027876 та постанову про стягнення виконавчого збора в розмірі 724,84 грн. у рамках даного виконавчого провадження.

Не погоджуючись з такою постановою, АТ «Укргазвидобування» звернулось до суду з цим позовом.

Постановляючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що спірні правовідносини підлягають врегулюванню положеннями Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон України №1404-VIII), нормами якого прямо передбачено, що виконавчий збір не стягується лише в тому випадку, коли рішення суду боржником виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів приходить до наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначав Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV з наступними змінами та доповненнями у редакції, чинній на момент прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження.

05 жовтня 2016 року набув чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон України №1404-VIII), згідно з яким примусове виконання рішень проводиться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

З огляду на пункт 7 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Стаття 27 Закону України №1404-VІІІ, у редакції на час виникнення спірних правовідносин, передбачає, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Стягнутий виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Згідно із частиною 5 статті 27 Закону України №1404-VIII виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень ; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

У разі наступних пред`явлень державному виконавцю до виконання виконавчого документа виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання.

У разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункта 9 частини 1 статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Статтею 40 Закону України № 1404-VІІІ передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини 1 статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною 9 статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини 1 статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Отже, стягнення виконавчого збору відбувається безпосередньо в процесі примусового виконання рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що виконавчий збір за своєю правовою природою не є санкцією, що застосовується за невиконання рішення суду, а є платою за вчинення дій, пов`язаних з примусовим виконанням виконавчого документу, що здійснюються органами державної виконавчої служби, тобто є державним збором (платою) за таку процедуру.

За такої умови стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання, а початком примусового виконання у розумінні Закону України № 1404-VІІІ є винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Також місцевим судом правильно враховано позицію Верховного Суду, викладену в постановах від 19 вересня 2019 року у справі № 420/1373/19 та від 20 листопада 2019 року в справі №480/1558/19, згідно якої фактичне виконання судового рішення, крім випадку такого виконання до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та вжиття виконавцем заходів примусового виконання рішень не є обов`язковими умовами для стягнення виконавчого збору.

Відповідно до статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до пункта 1 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції рішення ухвалено з дотриманням норм чинного матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 33, 34, 243, 287, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі філії Бурове управління «Укрбургаз» залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Я.Б. Глущенко

Судді О.Є. Пилипенко

Л.Т. Черпіцька