Справа № 140/7903/21
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2021-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2021 року ЛуцькСправа № 140/7903/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Лозовського О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправною бездіяльності щодо відмови оформити та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області документи для призначення пенсії за вислугу років згідно пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; зобов`язання оформити та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області документи для призначення пенсії за вислугу років згідно пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом МВС України №708 о/с від 20.04.2015 позивача звільнено з військової служби в запас за власним бажанням із постановленням на військовий облік. Вислуга років позивача на день звільнення в календарному обчисленні становила 19 років 06 місяців 17 днів, у пільговому обчисленні - 29 років 11 місяців 16 днів.

02.04.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою щодо підготовки та направлення до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області подання та документів для призначення пенсії за вислугою років із обрахуванням вислуги років на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Однак, 16.06.2021 Державна Установа «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Волинській області» (далі - ДУ ТМО у Волинській області), що діяла на підставі та за дорученням Департаменту персоналу МВС України (лист №Б 11971/22 від 12.05.2021) на який наказами МВС України №129 від 25.02.2019 та №291 від 16.04.2021 покладено обов`язок щодо підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення (перерахунку) пенсій, у відповідь на звернення ОСОБА_1 надала відповідь за №33/23-2566 у який повідомила про те, що відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» пенсії за вислугу років призначаються незалежно від віку особам, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше, а тому підстави для призначення позивачу пенсії згідно пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відсутні.

Вважаючи бездіяльність відповідача у виготовленні та поданні документів до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області протиправною, позивач звернувся з даним позовом за захистом своїх права.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 03.08.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).

У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги заперечив з тих підстав, що відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262 пенсія за вислугу років призначається: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: по 30 вересня 2011 року і на день звільнення мають вислугу 20 років і більше; з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року і на день звільнення мають вислугу 20 календарних років та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік і більше; з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.

При цьому відповідач вказує, що ні в статті 12, ні в статті 17 нього Закону не вказано, що пенсію за вислугу років можна призначати особам при наявності вислуги, обчисленої на пільгових умовах. Тоді, як вказаними нормами чітко передбачено, що пенсія за вислугу років призначається при наявності певних календарних років, та міститься виключний перелік періодів служби, які враховуються в календарну вислугу років, а відповідно до матеріалів позовної заяви, календарна вислуга позивача на момент звільнення з органів внутрішніх справ складає лише 19 років 06 місяці 17 днів, що згідно приписів законодавства не надає останньому право на пенсію відповідно до Закону №2262.

Відповідач стверджує, що згідно Закону №2262-ХІІ пільгова вислуга років враховується при визначенні розміру пенсії за вислугу років на підставі статті 13 Закону, оскільки у вказаній статті відсутня пряма вказівка на календарні роки, тоді як стаття 12 Закону містить пряму вказівку, що умовами для призначення пенси за вислугу років є наявність у особи на день звільнення саме календарних років вислуги.

Одночасно звертає увагу, що зміст пункту 3 Порядку №393 не відповідає змісту пункту «а» частини першої статті 12 Закону № 2262, тому, згідно з частиною третьою статті 7 КАС України, застосуванню підлягає норма Закону № 2262, відповідно до якої час служби, достатній для призначення пенсії, визначається у календарному, а не пільговому обчисленні, тому в задоволенні позову просить відмовити.

Одночасно з відзивом відповідачем подано клопотання про заміну неналежного відповідача МВС України на належного - ДУ ТМО у Волинській області, оскільки на даний час питання стосовно направлення документів для призначення пенсії колишнім працівником міліції, які проходили службу в територіальних органах внутрішніх справ передано до територіальних медичних об`єднань Міністерства внутрішніх справ України по областях, місту Києві, в даному випадку до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Волинській області» ().

Ухвалою суду від 08.09.2021 відмовлено у задоволенні клопотання представника Міністерства внутрішніх справ України про заміну неналежного відповідача у даній справі.

Позивач у відповіді на відзив заперечує доводи, що наведені відповідачем у відзиві на позов та підтримує вимоги, що наведені ним в позовній заяві.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України та наказом МВС України №708 о/с від 20.04.2015 був звільнений з військової служби в запас за власним бажанням із постановленням на військовий облік. Вислуга років позивача на день звільнення в календарному обчисленні становила 19 років 06 місяців 17 днів, у пільговому обчисленні - 29 років 11 місяців 16 днів.

02.04.2021 позивач звернувся до МВС України із заявою щодо підготовки та направлення до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області подання та документів для призначення пенсії за вислугою років із обрахуванням вислуги років на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Однак, 16.06.2021 Державна установа «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Волинській області» у відповідь на звернення ОСОБА_1 надала відповідь за №33/23-2566 про те, що відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» пенсії за вислугу років призначаються незалежно від віку особам, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше, а тому підстави для призначення позивачу пенсії згідно пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», відсутні.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, пов`язані з проходженням та звільненням з посад публічної служби ОВС, регулюються законодавством у сфері проходження служби, а саме Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 1-2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992 право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Згідно зі статтею 2 Закону України №2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Умови призначення пенсії за вислугу років врегульовані статтею 12 Закону України №2262-ХІІ.

Зокрема, відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 вказаного закону пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше.

За змістом пунктів «а», «б», «в» статті 17 Закону №2262-ХІІ особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д» статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються служба в органах внутрішніх справ, поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; час роботи в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях і у вищих навчальних закладах із залишенням на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

Згідно частини четвертої статті 17 Закону №2262-ХІІ при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Відповідно до статті 17-1 Закону №2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог Закону №2262-ХІІ, постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплата пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх родин визначений (далі - Порядок №393).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку №393 для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ», зокрема, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ до вислуги років зараховуються /в т. ч./: дійсна військова служба у Військово-Морському Флоті; служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; додатково зараховується час їхнього навчання (у тому числі заочно) у цивільних вищих навчальних закладах, а також у інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське звання, до вступу на військову службу або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік за шість місяців.

Положеннями підпункту «в» пункту 3 Порядку №393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови (особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам, зазначеним у пункті «ж» статті 1-2 Закону №2262-ХІІ), зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця: на заставах, постах, у комендатурах, відділеннях КПП, маневрових групах зі змінними заставами, на кораблях і катерах, що несуть службу по охороні державного кордону України, інших підрозділах Державної прикордонної служби за Переліком, затверджуваним Адміністрацією Державної прикордонної служби України.

З огляду на викладені норми, слід вказати, що як Законом №2262-ХІІ, так і Порядку №393 не визначено та не передбачено таких понять як пільгове обчислення вислуги років, пільгова пенсія, пільгова вислуга років або загальна вислуга років.

Статтею 12 Закону №2262-ХІІ визначені умови, коли пенсія призначається саме за вислугу років.

Стаття 17-1 Закону №2262-ХІІ також регулює питання обчислення саме вислуги років, однак за наявності у конкретної особи певних умов при проходженні служби, які обумовлюють застосування пільг при призначенні пенсії згідно Закону №2262-ХІІ.

В свою чергу, згідно Порядку №393 пільгами є зарахування до вислуги років, яка надає право на отримання пенсії, у певній кратності тих періодів служби, які відповідають визначеним цією Постановою умовам (конкретні умови передбачають застосування певної кратності).

Поняття вислуга років, яка обчислюється у будь-якому випадку календарними роками та місяцями, застосовується як до осіб, які не мають пільгових умов на призначення пенсії за Законом №2262-ХІІ, так і до осіб, які мають такі пільгові умови.

З матеріалів справи видно, що вислуга років на день звільнення ОСОБА_1 становить: в календарному обчисленні - 19 років 06 місяців 17 днів, у пільговому обчисленні - 29 років 11 місяців 16 днів.

При цьому, як зазначає позивач у позові, до календарного періоду служби йому не зараховано так званої пільгової вислуги років.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду в постанові від 03.03.2021 у справі №805/3923/18-а дійшов до висновку, що: основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку. Вказано на необґрунтованість висновку про те, що визначальною для набуття права на призначення пенсії за вислугу років є саме календарна вислуга років, оскільки цей висновок ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

У справі №480/4241/18 Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду в постанові від 14.04.2021 дійшов висновку про те, що передбачена Порядком №393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону №2262-ХІІ і положенням цього Закону не суперечить.

В цілях Закону №2262-ХІІ календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).

Для призначення пенсій за вислугу років за Законом №2262-ХІІ календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393.

Враховуючи вище викладене, пільговий період служби є календарною одиницею виміру та повинен бути врахований до вислуги років, яка підлягає обчисленню та застосуванню в порядку статей 12, 17 та 17-1 Закону №2262-ХІІ та Постанови № 393, разом із визначеним періодом часу 19 років 06 місяців 17 днів.

Таким чином встановлено, що вислуга років позивача, з врахуванням часу служби, який підлягає зарахуванню на пільгових умовах, становить більше 22 календарних, відтак, суд вважає, що позивач набув право на призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ.

При цьому, доводи відповідача про те, що для отримання права на призначення пенсії обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років спростовуються висновками Верховного Суду, що наведені у постанові від 03.03.2021 у справі №805/3923/18-а, які відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС є пріоритетними для адміністративного суду при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

З наведених підстав, відмову відповідача, що викладена у листі від 16.06.20201 №33/23-2566 щодо підготовки та направлення документів за заявою ОСОБА_1 до ГУ ПФУ у Волинській області для призначення пенсії за вислугу років слід вважати протиправною.

Відповідно до пункту 1 Порядку №3-1 (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно з вказаним Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі міністерства та інші органи).

Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).

Згідно з положеннями «Інструкції про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та з інших соціальних питань» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 17.09.2018 №760 (зареєстровано в МЮУ 10.10.2018 за №1152/32604 (далі- Інструкція №760, в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) визначено, що уповноважені структурні підрозділи це визначені МВС, ЦОВВ та Національною гвардією України структурні підрозділи, на які покладено функції з підготовки та подання до органів, які призначають пенсії, необхідних для призначення пенсій документів (пункт 3 Інструкції №760).

У пункті 1 розділу ІІ Інструкції №760 визначено, що Уповноважені структурні підрозділи: 1) організують роботу з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій особам, які мають право на пенсію відповідно до чинного законодавства; 2) розглядають листи та звернення із питань оформлення документів для призначення та перерахунку пенсій, для отримання пільг, а також здійснюють прийом громадян, які звертаються з цих питань; 3) приймають від підрозділів персоналу (кадрового забезпечення) та фінансового забезпечення (бухгалтерських підрозділів) документи, передбачені Порядком та цією Інструкцією для призначення (перерахунку) пенсій; 4) готують та подають у встановленому чинним законодавством порядку до органів, які призначають пенсії, документи для призначення (перерахунку) пенсій; 5) формують облікові справи та зберігають їх згідно з порядковими номерами, присвоєними в книзі обліку документів для призначення пенсій (додаток 1); 7) ведуть облік осіб, яким призначено пенсію відповідно до Закону; 8) взаємодіють з органами, які призначають пенсії, стосовно осіб, яким призначено (припинено) виплату пенсій, та в межах повноважень з органами державної влади з питань соціального захисту та пенсійного забезпечення тощо.

Щодо повноважень Уповноважених структурних підрозділів в частині організації роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій то такі передбачені у розділі ІІІ Інструкції №760 за приписами яких останні: 1) приймають від особи, яка набула право на пенсію відповідно до Закону, заяву про призначення пенсії, документи згідно з Порядком.

Не пізніше наступного робочого дня інформують письмово в довільній формі підрозділи персоналу (кадрового забезпечення) та фінансового забезпечення (бухгалтерські підрозділи) про необхідність оформлення та подання уповноваженому структурному підрозділу документів для призначення (перерахунку) пенсії; 2) здійснюють перевірку обчислення вислуги років (страхового стажу) для призначення пенсії; 3) здійснюють перевірку поданих для призначення пенсії документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та інших документів; 4) у разі якщо до заяви про призначення пенсії не додано необхідних для цього документів, витребовують їх від відповідного підрозділу персоналу (кадрового забезпечення) та підрозділу фінансового забезпечення (бухгалтерського підрозділу). Витребовувати документи, подання яких не передбачено Порядком, забороняється; 5) у 10-денний строк з дня одержання заяви про призначення пенсії та всіх необхідних документів оформлюють особі, якій оформлюється пенсія, подання про призначення пенсії за формою, установленою Порядком, та направляють до органу, що призначає пенсії, за місцем проживання особи; 6) долучають до облікової справи особи отриману від органів, що призначають пенсії, розписку-повідомлення.

Суд зазначає, що пунктом першим наказу Міністерства внутрішніх справ України №129 від 25.02.2019 «Про визначення в Міністерстві внутрішніх справ України уповноваженого структурного підрозділу з підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення (перерахунку) пенсій» визначено в Міністерстві внутрішніх справ України уповноваженим структурним підрозділом з підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення (перерахунку) пенсій Департамент персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України з покладенням таких функцій на управління координації пенсійних та соціально-гуманітарних питань цього Департаменту.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 291 від 16.04.2021 «Про внесення зміни до наказу Міністерства внутрішніх справ України від 25.02.2019 № 129» внесено зміну до пункту 1 наказу Міністерства внутрішніх справ України від 25.02.2019 №129 «Про визначення в Міністерстві внутрішніх справ України уповноваженого структурного підрозділу з підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення (перерахунку) пенсій», виклавши його в такій редакції: «Визначити в Міністерстві внутрішніх справ України: 1) Департамент персоналу уповноваженим структурним підрозділом з підготовки та подання до органів Пенсійного фонду документів для призначення (перерахунку) пенсій і покладення таких функцій на управління координації пенсійних питань та соціальної роботи цього Департаменту; 2) територіальні медичні об`єднання МВС України по областях, місту Києву уповноваженими установами за видачу довідок про розмір грошового забезпечення з покладанням таких функцій на відповідні сектори (відділ) із соціально-гуманітарних питань цих державних установ».

Отже, станом на день звернення позивача до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльності щодо відмови оформити та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області документи для призначення пенсії за вислугу років згідно пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» територіальні медичні об`єднання МВС по областях визначені уповноваженими установами виключно за видачу довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку основного розміру вже призначеної пенсії. А питання призначення пенсій покладено безпосередньо на Департамент персоналу МВС України, що є структурним підрозділом Міністерства внутрішніх справ України.

На підставі викладених норм, суд вказує, що єдиним органом на який покладаються функції підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України необхідних документів для призначення (перерахунку) пенсій є Міністерство внутрішніх справ України.

Відтак, саме на вказаний орган покладений обов`язок оформлення особі, яка набула право на призначення відповідного виду пенсії подання про призначення пенсії за формою, установленою Порядком №3-1, та направлення подання та відповідних документів до органу, що призначає пенсії, за місцем проживання особи.

Таким чином, з метою належного захисту порушеного права позивача зобов`язати МВС України підготувати та направити до ГУ ПФУ у Волинській області необхідні документи для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до пункту «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому судовому рішенні щодо зарахуванням до вислуги років для призначення такої пенсії пільгового періоду вислуги років позивача.

Частиною першою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи з системного аналізу норм права, що регулюють спірні правовідносини, обставини встановлені судом, суд приходить до висновку, що відповідачами не доведено правомірності своїх дій, а тому наявні правові підстави для задоволення позову.

При цьому, з метою повного та всебічного захисту прав ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача шляхом визнання протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України, яка викладена у листі від 16.06.20201 №33/23-2566 щодо оформлення та подачі документів до органів Пенсійного фонду України для призначення пенсії ОСОБА_1 та зобов`язання Міністерство внутрішніх справ України оформити та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області необхідні документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугою років, відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ», з врахуванням висновків суду у даному рішенні.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України, яка викладена у листі від 16.06.20201 №33/23-2566 щодо оформлення та подачі документів до органів Пенсійного фонду України для призначення пенсії ОСОБА_1 відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ».

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України (01601, місто Київ, вулиця Богомольця, 10, ) оформити та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22В, ) необхідні документи для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби», із урахуванням висновків, наданих судом у даному рішенні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.А. Лозовський