Справа № 686/14179/20
Суддя: Салоїд Н. М.
Дата ухвалення: 2021-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/686/85/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2021

Хмельницький міськрайонний суд

у складі: головуючого судді - Салоїд Н.М.

при секретареві судового засідання - Лоб І.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Полтавській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

04 червня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду з адміністративним позовом до управління патрульної поліції у Полтавській області, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 2514495 від 11.05.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 11 травня 2020 року лейтенантом поліції Кириченко Юлією Сергіївною 4 роти 1 батальйону УПП в Полтавській області була винесена постанова, згідно якої він був визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді сплати штрафу у сумі 510,00 гривень. Згідно вказаної постанови він був визнаний винуватим у тому, що 11.05.2020 року о 04 год. 02 хв. на автодорозі М-22, Полтава-Олександрія, 52 км, керував транспортним засобом, марки MAN TGX 18.440, державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом TAD CLASSIC 24-2, державний номерний знак НОМЕР_2 , та перевозив великогабаритний вантаж шириною більше 2,6 м, без відповідних дозвільних документів, чим порушив п. 22.5 ПДР.

Вважає, що вказана постанова є незаконною і такою, що ухвалена з чисельними порушеннями вимог КУпАП. Зазначив, що у порушення вимог ст..ст. 245, 251, 278, 279, 283 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення, на підставі якої і була ухвалена оскаржувана ним постанова, фактично не здійснювався: інспектором поліції не з`ясовувалися фактичні обставини справи у повному обсязі, а висновки щодо порушення ним вимог ПДР, є безпідставними та ґрунтуються на неналежних доказах (жодних даних про проходження відповідної повірки вимірювального засобу у справі не має, та під час розгляду справи йому представлено не було).

Суд, вивчивши матеріали позовної заяви та встановивши, що відповідно до положень ст.ст. 4, 257, 268-272, 286 КАС України дана адміністративна справа, як термінова незначної складності розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, ухвалою від 11.06.2020 року прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі, запропонувавши відповідачу до 19.06.2020 року надати відзив на позовну заяву, у якому викласти заперечення проти позову.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками направлені відповідачу.

Відповідач подав відзив на позов, у якому посилається на те, що інспектором 4 роти 1 батальйону УПП в Полтавській області ухвалено постанову серії ЕАМ № 2514495 від 11.05.2020 року за якою згідно з пунктом 22.5 ПДР України, які позивач має знати та неухильно дотримуватися їх, за спеціальним правилами здійснюється перевезення небезпечних та великогабаритних вантажів, коли хоч один із їх габаритів перевищує за шириною 2.6 м., за висотою від поверхні дороги 4 м., за довжиною 22 метр, фактичну масу понад 40т. єдині вимоги до проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів з вантажем або без нього автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами викладені в Правилах проїзду, затверджених постановою КМ України від 18.01.2001 року № 30. Основним документом, що дає право на рух великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами та визначає умови і режим їх проїзду є дозвіл, що видається перевізнику відповідним підрозділом Національної поліції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства.

Таких вимог позивач не дотримався та здійснював керування в означений у постанові день і час здійснював керування транспортним засобом та перевозив вантаж, який за габаритом за шириною був більшим ніж на 2.6 м. без погодження відповідного маршруту через м. Кременчук, чим порушив п. 22.5 ПДР України.

Копія Дозволу № 2020-66 НГ від 24.04.2020 року надає право участі у дорожньому русі транспортного засобу марки MAN TGX 18.440, державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом TAD CLASSIC 24-2, державний номерний знак НОМЕР_2 , габаритні параметри якого перевищують нормативні, а саме ширина 3,49 м. по маршруту, який у своєму переліку не містить м. Кременчук. Тому з означених підстав просить відмовити у задоволенні позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до таких висновків.

Судом встановлені наступні обставини.

Постановою 11.05.2020 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 132-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 510 гривень. Згідно вказаної постанови позивач був визнаний винуватим у тому, що він, 11.05.2020 року о 04 год. 02 хв. на автодорозі М-22, Полтава-Олександрія, 52 км, керував транспортним засобом, марки MAN TGX 18.440, державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом TAD CLASSIC 24-2, державний номерний знак НОМЕР_2 , габаритні параметри якого перевищують нормативні, а саме ширина 3,49 м. по маршруту, який у своєму переліку не містить м. Кременчук.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом. Вважає оскаржувану постанову незаконною, оскільки у нього на перевезення великогабаритного вантажу був дозвіл виданий відділом безпеки дорожнього руху управління безпеки дорожнього руху за № 2020-66 НГ від 24.04.2020 по 23.05.2020 року транспортним засобом марки MAN TGX 18.440, державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом TAD CLASSIC 24-2, державний номерний знак НОМЕР_2 із зазначеним в ньому маршрутом за номерами автомобільних доріг.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України "Про автомобільні дороги", який визначає правові, економічні, організаційні та соціальні засади забезпечення функціонування автомобільних доріг, їх будівництва, реконструкції, ремонту та утримання в інтересах держави і користувачів автомобільних доріг та Правилами дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями).

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.10 ПДР України визначено, що габаритно-ваговий контроль - це перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.

Згідно із п. 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У відповідності до ч.1 ст.132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами-тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності-у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У пункті 22.5 ПДР України закріплено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами визначено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Порядок здійснення габаритно-вагового контролю затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 "Про заходи збереження автомобільних доріг загального користування" (далі Порядок № 879).

Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції (пункт 3 Порядку № 879).

Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів (пункт 6 Порядку № 879).

У пунктах 12 та 13 Порядку № 879 зазначено, що вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Особливості габаритно-вагового контролю та вимоги до нього закріплені у пунктах 15-25 зазначеного Порядку.

Зокрема, в п. 18 цього Порядку вказано, що за результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця.

Крім того, суд звертає свою увагу на те, що згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

За приписами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі статтею 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

За приписами ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Разом з тим, згідно з ч. 2 ч. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до 2.4-2 ПДР України у разі виявлення під час здійснення габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових та/або габаритних параметрів установленим нормам і правилам рух такого транспортного засобу та/або причепу забороняється до отримання в установленому порядку дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, про що складається відповідний акт.

Проте, в матеріалах справи відсутній такий акт, складання якого передбачено вказаною нормою, і який є належним доказом, що засвідчує перевищення допустимих габаритів.

Окрім того, з наданого відеозапису не вбачається здійснення замірів габаритів вантажу, що перевозився та перевищував за шириною більше 2,6 м, складання відповідного акту, а діями поліцейських рух такого транспортного засобу було продовжено.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними і обґрунтованими.

Керуючись, ст.ст. 7, 9, 132-1, 251, 265-2, 278-280, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 19-20, 77, 286 КАС України, суд, -

У х в а л и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Полтавській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Постанову серії ЕАМ № 2514495 від 11.05.2020 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.132-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду безпосередньо, або через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Полтавській області, місцезнаходження: м. Полтава, вул. Європейська, 164, код 40108630.

Суддя: