Справа № 629/4435/21
Суддя: ХАРАБАДЗЕ К. Ш.
Дата ухвалення: 2021-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Лозова Харківської області
Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі:
головуючого - Харабадзе К.Ш.,
за участю секретаря - Фалькової І.М.,
Справа № 629/4435/21
Номер провадження 2-а/629/37/21
позивач - ОСОБА_1 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 )
представник позивача - Свистун Андрій Володимирович (місцезнаходження за адресою: м. Лозова Харківської області, вул. Володимирська, 44)
відповідач - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області (місцезнаходження за адресою: м. Дніпро, Троїцька площа, 2а)
третя особа - поліцейський взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП в Дніпропетровській області Розніченко Олексій Сергійович (місцезнаходження за адресою: м. Дніпро, Троїцька площа, 2а)
розглянувши адміністративний позов про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
08.08.2021 року ОСОБА_1 рухався на своєму автомобілі «SUZUKI SX-4» д.н. НОМЕР_1 , по автомобільній дорозі М-04. Близько 15.00 год., на 152 кілометрі автомобільної дороги М-04 ОСОБА_1 був зупинений інспектором взводу № 2 роти № 4 УПП в Дніпропетровській області капралом поліції Розніченко Олексієм Сергійовичем. Після зупинки працівник поліції пояснив причину зупинки тим, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом перед початком руху нібито не надав сигналу світловим покажчиком повороту відповідного напрямку чим порушим п. 9.2 ПДР України На підставі вищевказаного працівник поліції виніс постанову серії ДПО18 № 772154 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, якою накладено штраф у розмірі 510 гривен. З винесеною постановою ОСОБА_1 не згоден, оскільки Правил дорожнього руху не порушував та вважає, що дії інспектора щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення і винесення постанови про накладення на нього адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, є протиправними. Також останній вважає, що постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення, є незаконною, а тому підлягає скасуванню. Постанова складалася інспектором без врахування зауважень ОСОБА_1 , його пояснень та конкретної дорожньої обстановки. Доказів правопорушення не надано, свідків не опитано, факт скоєння правопорушення вказано не вірно, тобто факт порушення оснований на припущеннях, що є порушенням закону, протокол про адміністративне правопорушення не складався. Працівник поліції Розніченко О.С. в постанові від 08.08.2021 року не навів жодного доказу, на якому ґрунтувалася його правова позиція щодо винності ОСОБА_1 в правопорушенні, за яке передбачена відповідальність за ст. 122 ч. 2 КУпАП. ОСОБА_1 під час під час складання постанови, являючись особою яка не є фахівцем в області права просив інспектора про можливість скористатися правовою допомогою, але інспектор не тільки не надав йому цієї можливості, а ще й в порушення вимог ст. 268 КУпАП взагалі не роз`яснив йому його права. Також інспектором для з`ясування всіх обставин справи не було відібрано пояснення від нього при притягненні його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП. Більш того, після висловлення звинувачень, поліцейський Розніченко О.С. пішов до свого патрульного автомобілю, де виніс постанову. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Тобто своїми діями, поліцейський Розніченко О.С. не тільки порушив право на захист, а те й грубо порушив вимоги ст.ст. 278, 279 КУпАП. Ненадання інспектором можливості реалізувати клопотання особи про надання правової допомоги під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. (Постанова Верховного Суду від 18.02.2020 р. у справі № 524/9827/16-а).
ОСОБА_1 стверджує, що він після того, як відносно нього було винесено постанову за ст. 122 ч. 1 КУпАП, сів в свій автомобіль «SUZUKI SX-4» д.н. НОМЕР_1 , який стояв на узбіччі правої сторони дороги, лобовим склом перпендикулярно до неї. Включив покажчик повороту вправо, а також розуміючи, що від цих працівників поліції можливо побачити будь-що, а також те, що вони не бачать правої частини його автомобілю, у відповідності до п. 9.3 ПДР України, продублював сигнал ще й рукою. Але працівники поліції умисно не реагуючи на його дії, вчинені у відповідності до ПДР України, наздогнали його, зупинили та винесли відповідну постанову. З вищенаведених твердження слідує, що в діях ОСОБА_1 не тільки немає складу адміністративного правопорушення, а взагалі відсутнє сама подія.
Також працівник поліції не дав можливості ознайомитися ОСОБА_1 з відео, яким нібито зафіксовано правопорушення. З чого випливає єдиний висновок, що подія правопорушення ніяк не зафіксована, а значить її і не було - взагалі.
Також на вимогу ОСОБА_1 працівниками поліції не було надано документів про сертифікацію та стандартизацію засобів відеорегістрації, якими здійснювалася відеозйомка.
Крім того, в постанові не зазначено який покажчик повороту не включив ОСОБА_1 , правий чи лівий, з чого слідує, що суть правопорушення не відображена у відповідності до норм чинного законодавства.
Тобто ОСОБА_1 вважає, що дії, вчинені інспектором поліції при розгляді справи про адміністративне правопорушення, слід визнати неправомірними, а постанову серії ДП018 № 772154 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, якою накладено штраф у розмірі 510 гривен слід вважати як винесену бездоказово, так як вона основана на припущеннях і в порушення його прав, а тому її слід скасувати.
На підставі вищевикладеного, просить визнати постанову серії ДПО18 № 772154 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, якою накладено штраф у розмірі 510 гривен, незаконною та скасувати її.; провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП - закрити.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, в наданій суду заяві просив розгляд справи проводити за його відсутнотсі, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі.
Представник позивача Свистун А.В. у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив.
Представник відповідача Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області у судове засідання не з`явився, у встановлений судом строк відзив на позов, будь-яких клопотань не подав.
Третя особа поліцейський взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП в Дніпропетровській області Розніченко О.С. в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється..
Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Статтею 7 КУпАПвстановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Судом встановлено, що відповідно до постанови серії ДОП18 № 772154 від 08.08.2021, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеної поліцейським взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП в Дніпропетровській області Розніченко О.С. позивача - ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень 00 копійок /а.с. 14/.
Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 08.08.2021 у Діпропетровській області Криничанський район, траса М-04, 152 км, керував транспортним засобом Suzuki SX-4, не надав сигналу світловим показчиком повороту відповідного напрямку, чим порушив п. 9.2 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Відповідно до ч. 3 ст.283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Як вбачається із зазначеної постанови, остання не містить жодних посилань на будь-які фактичні дані, на підставі яких поліцейський взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП в Дніпропетровській області Розніченко О.С. дійшов висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП. Також, в порушення ст. 283 КУпАП оскаржувана постанова не містить відомостей щодо відеофіксації, технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).
Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно дост. 251 КУпАПдоказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача.
Відповідно дост. 62 Конституції Україниусі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП настає за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.
Як зазначено у постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності серії ДОП18 № 772154 від 08.08.2021, позивач, керуючи транспортним засобом на 152 кілометрі автомобільної дороги М-04 у Діпропетровській області Криничанський район, не надав сигналу світловим показчиком повороту відповідного напрямку, чим порушив п. 9.2 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Відповідно до п. 9.2 ПДР України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку:
a) перед початком руху і зупинкою;
б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.
Необхідно зазначити, що судом було направлено копію ухвали про відкриття провадження до відповідача, в якій роз`яснено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, проте, відповідач не скористався наданим йому право подати відзив на позовну заяву, відповідачем беззаперечних та достовірних доказів на підтвердження викладених ним обставин до суду надано не було, і не повідомлено суд про причини їх не надання чи не можливості їх надання, жодних клопотань з боку відповідача відносно цього до суду заявлено не було.
Згідно положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
За таких обставин вина відповідача не може вважатись доведеною.
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі Аллене де Рібермон проти Франції підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.
Правова природа адміністративної відповідальності по своїй суті аналогічна кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.
У справі Надточій проти України (скарга № 7460/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу про адміністративні правопорушення (п. 21 рішення).
Крім того, у рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 Конституційний Суд України дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. (п. 4.1)
У відповідності до вимог закону відповідачем не надано доказів правомірності своїх дій, не спростовано доводи позивача та не поданого жодного безспірного доказу, який би свідчив про вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 772154 від 08.08.2021, складена поліцейським взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП в Дніпропетровській області Розніченко О.С. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.
Згідно із ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до службового чеку від 16.08.2021 року позивачем за подання позову до суду було сплачено судових збір у розмірі 454 гривні 00 копійок.
Поліцейський взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП в Дніпропетровській області Розніченко О.С. виносив оскаржувану постанову в порядку ч. 2 ст. 222 КУпАП від імені органу Національної поліції - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції.
Відтак на користь позивача ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань цього підрозділу Національної поліції слід стягнути судовий збір в сумі 454 гривні 00 копійок.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 77, 241, 243-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України,
Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову поліцейського взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП в Дніпропетровській області Розніченко Олексія Сергійовича серії ДПО18 № 772154 від 08.08.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Закрити справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 гривні 00 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.
позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1
відповідач - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, місцезнаходження за адресою: м. Дніпро, Троїцька площа, 2а
третя особа - поліцейський взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП в Дніпропетровській області Розніченко Олексій Сергійович, місцезнаходження за адресою: м. Дніпро, Троїцька площа, 2а
Суддя: Карина ХАРАБАДЗЕ