Справа № 640/23585/20
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2021-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Степанюка А.Г.,

суддів - Бєлової Л.В., Єгорової Н.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на прийняте у порядку спрощеного позовного провадження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - Відповідач, ГУ ПФ в м. Києві), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Пенсійного фонду України в м. Києві, викладене у листі від 15.05.2020 року №2600-0303-8/61434 про відмову в перерахунку позивачу - ОСОБА_1 пенсії за вислугу років;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 згідно з довідкою Офісу Генерального прокурора від 25.02.2020 року вих №21-101 зп, відповідно до вимог статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ (в редакції чинній на час призначення пенсії) та частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру», починаючи з 01 жовтня 2017 року з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, зазначеної у довідці Офісу Генерального прокурора про заробітну плату від 25.02.2020 року вих. № 21-101 зп, без обмеження граничного розміру пенсії й у подальшому;

- здійснити ОСОБА_1 виплату різниці суми між нарахованою після перерахунку та фактично отриманою пенсією разово та однією сумою, з урахуванням довідки Офісу Генерального прокурора за вих. №21-101зп від 25.02.2020 року про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.06.2021 року позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФ в м. Києві, викладене у листі від 15.05.2020 року №2600-0303-8/61434 про відмову в перерахунку ОСОБА_1 пенсії за вислугу років;

- зобов`язано ГУ ПФ в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 згідно з довідкою Офісу Генерального прокурора від 25.02.2020 року вих №21-101 зп, відповідно до вимог частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру», починаючи з 13 грудня 2019 року з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, зазначеної у довідці Офісу Генерального прокурора про заробітну плату від 25.02.2020 року вих. № 21-101 зп, без обмеження граничного розміру пенсії, з урахуванням вже виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги в частині, суд першої інстанції виходив з того, що із прийняттям Конституційним Судом України 13.12.2019 року рішення №7-р(ІІ)/2019 відновлено дію положень ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», яка передбачала право на перерахунок пенсії працівників прокуратури, у зв`язку з чим вимоги про перерахунок пенсії на підставі виданої згідно постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №657 довідки з 13.12.2019 року є обґрунтованими. Крім того, суд підкреслив, що розмір пенсії при перерахунку має визначатися у відсотках, які діяли на час призначення пенсії, а положення законодавства щодо обмеження пенсії максимальним розміром не поширюються на Позивача. Окремо суд зауважив, що рішенням суду, яке набрало законної сили, встановлено право Позивача на отримання пенсії у розмірі 90% та необхідність її виплати без обмеження граничного розміру.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині подальшої виплати пенсії та виплати різниці між нарахованою та перерахованою пенсією разово та однією сумою, суд першої інстанції зазначив, що такі вимоги є передчасними та такими, які визначають спосіб і порядок виконання рішення, що не передбачено приписами КАС України.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та винести нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що судом першої інстанції не було враховано, що станом на 13.12.2019 року нормативні акти про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури не приймалися, що унеможливлює проведення перерахунку пенсії Позивача з цієї дати. Наголошує, що приписи ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» передбачають, що пенсійне забезпечення здійснюється з розрахунку 60% від заробітної плати, що унеможливлює її обчислення у розмірі 90%. Також зауважує, що в силу приписів Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», норми якого є чинними, обмеження максимального розміру пенсії поширюється на Позивача. Окремо звертає увагу на відсутність правових підстав для стягнення судового збору за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФ у м. Києві.

Після усунення визначених в ухвалі від 15.07.2021 року про залишення апеляційної скарги без руху недоліків ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.07.2021 року відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Свою позицію обґрунтовує тим, що право на перерахунок пенсії у розмірі 90% від заробітної плати та без обмежень її максимальним розміром випливає із змісту норм чинного законодавства, підтверджено рішенням суду, яке набрало законної сили, а також практикою Верховного Суду в аналогічній категорії справ.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.09.2021 року справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову не є предметом апеляційного оскарження, то судова колегія вважає за необхідне здійснювати перевірку його законності та обґрунтованості у межах доводів та вимог апеляційної скарги ГУ ПФ в м. Києві.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 з 2005 року перебуває на обліку в ГУ ПФ в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 90 відсотків посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок.

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФ в м. Києві із заявою, в якій просив провести перерахунок пенсії згідно довідки від 25.02.2020 року №21-101зп, виданої Офісом Генерального прокурора (а.с. 27).

Листом від 15.05.2020 року №2600-0303-8/61434 ГУ ПФ в м. Києві повідомило ОСОБА_1 про відсутність підстав для перерахунку пенсії, оскільки він може бути проведений на підставі звернень, які надходять починаючи з 13.12.2019 року і для яких виникнення права на перерахунок настало не раніше цієї ж дати. Крім того, у листі зазначено, що приписами постанови Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року №1155 не передбачено перерахунок пенсій прокурорів (а.с. 29).

На підставі встановлених вище обставин, виходячи з системного аналізу приписів ст. ст. 19, 46, 92 Конституції України, ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ (далі - Закон №1789-ХІІ), ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII (далі - Закон №1697-VII), а також ряду рішень Конституційного Суду України, суд першої інстанції прийшов до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог з огляду на виникнення у Позивача права на перерахунок пенсії у розмірі 90% заробітної плати без обмеження максимальним розміром.

З такими висновками суду першої інстанції не можна повністю погодитися з огляду на таке.

На час призначення Позивачу пенсії у 2005 році особливості пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих визначалися статтею 50-1 Закону №1789-ХІІ.

Частиною 1 указаної статті Закону було передбачено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком (ч. 12 ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ, у подальшому ч. 13 ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ з 01.10.2011 року).

Відповідно до ч. 17 ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ (у подальшому ч. 18 ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ з 01.10.2011 року) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

14.10.2014 року ухвалено новий Закон України «Про прокуратуру» №1697-VІІ.

Частина 20 статті 86 Закону №1697-VІІ (у первинній редакції) мала такий текст: «Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Отже, первісна редакція ч. 20 ст. 86 Закону №1697-VІІ та ч. 18 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.

У подальшому, 01.01.2015 року набрав чинності Закон України від 28.12.2014 року №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 76-VIII), яким, з-поміж іншого, внесено такі зміни:

- частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ (діяла до 15.07.2015 року) викладено в такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України»;

- частину двадцяту статті 86 Закону України від 14.10.2014 року «Про прокуратуру» №1697-VІІ (набрала чинності 15.07.2015 року) викладено у такій редакції: « 20. Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(II)/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України..

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Конституційний Суд України встановив такий порядок виконання рішення №7-р(II)/2019:

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

« 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Викладене, з урахуванням рішення Верховного Суду у зразковій справі № 560/2120/20, дає підстави для висновку, що перерахунок пенсії проводиться за заявою особи, до якої додаються необхідні документи на підтвердження умов, що зумовлюють перерахунок пенсії; відповідно до ч. 20 ст. 86 Закону № 1697-VII перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Частина 20 статті 86 Закону № 1697-VII, як зазначено Верховним Судом у згаданому рішенні, набрала чинності з 13.12.2019 року, а відтак ефективним способом відновлення порушених прав позивача є зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з 13.12.2019 року. Поширення дванадцяти місячного періоду або будь-якого іншого періоду в цьому випадку є неможливим.

Колегія суддів звертає увагу, що рішення у зразковій справі №560/2120/20 стосувалося не лише питання перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №1789-ХІІ, а й підстав для такого перерахунку. У вказаному рішенні зазначено, що перерахунок пенсії необхідно проводити на підставі відповідних довідок прокуратур, виданих на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 657.

Як свідчать матеріали справи, довідка від 25.02.2020 року №21-101зп про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, видана Офісом Генерального прокурора відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7(ІІ)/2019 та постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №657 (а.с. 27). Викладене, у свою чергу, спростовує посилання Відповідача у листі від 15.05.2020 року №2600-0303-8/61434 на те, що перерахунок пенсії прокурорів неможливий на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року №1155, оскільки Позивач про такий перерахунок орган Пенсійного фонду України не просив.

Відтак висновки суду першої інстанції про наявність у Позивача права на перерахунок пенсії з 13.12.2020 року саме на підставі згаданої довідки відповідають нормам матеріального права та позиції Верховного Суду у неодноразово згаданій вище зразковій справі.

У свою чергу, надаючи оцінку правильності рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог щодо здійснення перерахунку пенсії з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати та без обмеження її граничного розміру, колегія суддів, з урахуванням доводів апеляційної скарги, вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

«Ефективний засіб правого захисту» у розумінні статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату, винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Ключовим правовим питанням у справі, щодо якого фактично виник спір, є право Позивача на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури відповідно.

Тому, на переконання судової колегії, суд першої інстанції не врахував, що питання щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і питання обмеження пенсії максимальним розміром є похідними і повинні вирішуватися після розгляду вимог про наявність відповідного права на перерахунок.

Як вбачається з матеріалів справи, ГУ ПФ в м. Києві за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 відмовив йому у перерахунку пенсії з огляду на відсутність на те правових підстав через невиникнення права на проведення перерахунку пенсії з 13.12.2019 року та неможливості перерахунку пенсії Позивачу згідно постанови Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року №1155. Відтак, всупереч висновків суду першої інстанції, спору щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і щодо обмеження пенсії максимальним розміром на час звернення Позивача до суду не існувало. Відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку призначеної Позивачу пенсії за вислугу років на виконання цього рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права ОСОБА_1 у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних, що залишив поза увагою суд першої інстанції щодо визначення відсоткового розміру пенсії та щодо її обмеження максимальним розміром.

Аналогічну позицію висловив Верховний Суд у рішенні від 14.09.2020 року, залишеному без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.01.2021 року, у вже згаданій вище зразковій справі №560/2120/20, вказавши, що вимоги щодо відсотку заробітної плати, з якого відбувається перерахунок пенсії, та вимоги щодо здійснення перерахунку пенсій без обмеження їх граничного розміру, задоволенню не підлягають як передчасні (заявлені на майбутнє).

Посилання ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу на те, що пенсія останньому була призначена ще у 2005 році у розмірі 90% від заробітної плати, його право на отримання її у такому розмірі та без обмежень граничним встановлено рішенням суду у справі №753/22377/17, яке набрало законної сили, а неможливість зменшення відсоткового відношення пенсії та обмеження її граничним розміром підтверджується практикою Верховного Суду, судовою колегією у розрізі вищенаведених мотивів відхиляються, позаяк, як було встановлено вище, заявлені позовні вимоги у цій частині є передчасними, що унеможливлюють формулювання судового висновку по суті таких доводів.

До того ж колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оскільки будь-яких доводів щодо відсутності у ОСОБА_1 права на перерахунок пенсії у розмірі 90% заробітної плати та без обмеження граничним розміром ГУ ПФ в м. Києві у листі від 15.05.2020 року не наведено, то суд першої інстанції з урахуванням наведених вище мотивів прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову у цій частині з огляду на передчасність відповідних позовних вимог.

У свою чергу посилання Апелянта на відсутність підстав для стягнення з нього судом першої інстанції судових витрат колегія суддів вважає необґрунтованими і такими, що суперечать ч. 1 ст. 139 КАС України, якою прямо передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, суд першої інстанції, правильно вказавши на наявність у ОСОБА_1 права на перерахунок пенсії, дійшов до неправильного висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині визначення відсоткового розміру пенсії та неможливість обмеження її граничного розміру, оскільки перерахунок пенсії Позивачу на виконання цього судового рішення ще не було проведено. Наведені вище обставини є підставою для зміни судового рішення у відповідній частині.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. п. 1, 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу - задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції - змінити у мотивувальній частині та шляхом виключення з резолютивної частини судового рішення формулювання « 90%» та «без обмеження граничного розміру пенсії».

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

З урахуванням наведеного судова колегія приходить до висновку про відсутність підстав для зміни розподілу судових витрат, оскільки судом першої інстанції було частково задоволено позовні вимоги та, відповідно, присуджено за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача на користь Позивача суму сплаченої за подання позовної заяви судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 139, 242-244, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 червня 2021 року - змінити у мотивувальній частині та викласти абзац третій його резолютивної частини у наступній редакції:

«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 згідно з довідкою Офісу Генерального прокурора від 25.02.2020 року вих №21-101 зп, відповідно до вимог частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру», починаючи з 13 грудня 2019 року з урахуванням вже виплачених сум».

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 червня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді Л.В. Бєлова

Н.М. Єгорова

Повний текст постанови складено та підписано « 13» жовтня 2021 року.