Справа № 320/3543/21
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2021-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2021 року справа №320/3543/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправною бездіяльність,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Державної архітектурно-будівельної інспекції України щодо не звернення до Державної казначейської служби України із поданням про повернення грошових коштів ОСОБА_1 помилково сплачених за постановою Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 25.03.2016 року № 3-2503/3-10/10-91/2503/09/02;

- зобов`язати Державну архітектурно-будівельну інспекцію України звернутися до Державної казначейської служби України з поданням про повернення грошових коштів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на рахунок НОМЕР_2 ІВАN НОМЕР_3 , в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», Київ, Україна, призначення платежу: поповнення рахунку ОСОБА_1 НОМЕР_4 , помилково сплачених за постановою Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 25.03.2016 року №3-2503/3-10/10-91/2503/09/02 у виконавчому провадженні № 52091186 Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби, відповідно до:

1) платіжного доручення №7317 від 29 жовтня 2019 року по ВП № 52091186 сума 12777,37 грн. сплачено до місцевого бюджету;

2) платіжного доручення № 5397 від 17 листопада 2017 року по ВП № 52091186 сума 2012, 73 грн. сплачено до державного бюджету;

3) платіжного доручення № 5448 від 27 листопада 2017 року по ВП № 52091186 сума 1052,13 грн. сплачено до державного бюджету;

4) платіжного доручення № 5848 від 22 грудня 2017 року по ВП № 52091186 сума 3273,15 грн. сплачено до державного бюджету;

5) платіжного доручення № 7047 від 02 травня 2018 року по ВП № 52091186 сума 6449,89 грн. сплачено до державного бюджету;

6) платіжного доручення №7914 від 23 липня 2018 року по ВП №52091186 сума 3224,95 грн. сплачено до державного бюджету;

7) платіжного доручення №45 від 27 вересня 2018 року по ВП №52091186 сума 4837, 42 грн. сплачено до державного бюджету;

8) платіжного доручення № 1822 від 22 грудня 2018 року по ВП №52091186 сума 3224,61 грн. сплачено до державного бюджету;

9) платіжного доручення № 1821 від 22 вересня 2018 року по ВГІ №52091186 сума 1612,47 грн. сплачено до державного бюджету;

10) платіжного доручення №2945 від 20 лютого 2019 року по ВП №52091186 сума 3231,51 грн. сплачено до державного бюджету;

11) платіжного доручення № 1527 від 30 квітня 2020 року по ВП№ 52091186 сума 11 197,25 грн. сплачено до державного бюджету;

12) платіжного доручення № 2864 від 15 травня 2020 року по ВП № 52091186 сума 5790,59 грн. сплачено до державного бюджету;

13) платіжного доручення № 8835 від 25 червня 2020 року по ВП № 52091186 сума 2052,79 грн. сплачено до державного бюджету.

В обгрунтування таких вимог зазначив, що 29.04.2016 він звернувся до суду з позовом, у якому просив: визнати незаконним та скасувати припис Департаменту ДАБІ від 11.03.2016 № С-1103/1 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; визнати протиправною та скасувати постанову Департаменту ДАБІ від 25.03.2016 року № 3-2503/3-10/10-91/2503/09/02 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абзацом 4 пункту 4 частини другої статті 2 Закону України від 14.10.1994 № 208/94-ВР «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» (далі - Закон № 208/94-ВР) та накладено штраф у розмірі 124 020,00 грн.

Постановою від 08.08.2016 року Броварський міськрайонний суд Київської області у вищезазначеній адміністративній справі № 361/2536/16-а задовольнив такі позовні вимоги в повному обсязі.

Суд першої інстанції визнав протиправною та скасував постанову Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 25.03.2016 року №3-2503/3-10/10-91/2503/09/02 про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 124020 грн. за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Постановою від 16.02.2017 року Київський апеляційний адміністративний суд скасував рішення суду першої інстанції та ухвалив нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

На виконання вимог постанови від 16.02.2017 року Київського апеляційного адміністративного суду було відкрито виконавче провадження № 52091186.

Постановою від 13.05.2020 року Верховний Суд, розглянувши в порядку письмового розгляду за наявними у справі матеріалами в суді касаційної інстанції адміністративну справу № 361/2536/16-а за позовом ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 16.02.2017 року у справі № 361/2536/16-а за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області (далі - Департамент ДАБІ) про визнання протиправним та скасування припису, вирішив касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 16.02.2017 року у справі № 361/2536/16-а скасувати, а постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 08.08.2016 року - залишити в силі.

При проведенні виконавчих дій за виконавчим провадженням № 52091186 у рахунок погашення штрафу в цілому з позивача було стягнуто 58 684,07 грн., які перераховано до Броварського управління Державної казначейської служби України Київської області, як сплата штрафу; також частково утримано виконавчий збір у цілому 5868,40 грн., які були перераховані до Державної казначейської служби України у м. Київ.

Постановою про закінчення виконавчого провадження від 02.06.2020 року виконавче провадження з примусового виконання постанови №3-2503/3 від 25.03.2016 року, виданої Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області про стягнення боргу на користь держави в розмірі 124020,00 грн. закінчено.

Позивачем подано до Державної архітектурно-будівельної інспекції України заяву про повернення коштів з бюджету.

Державна архітектурно-будівельна інспекція України, розглянувши його заяву, що надійшла за вх. № 3440-С-20 від 26.10.2020, зазначила, що враховуючи рішення Верховного Суду від 13 травня 2020 року задля повернення сплачених коштів необхідно звернутись до головного державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) і що так як кошти з депозитного рахунку органу державної виконавчої служби перераховано на відповідний казначейський рахунок Державного бюджету України, але підлягають повернення на рахунок боржника, то державний виконавець в такому випадку керується Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Державного казначейства України № 787 від 03.09.2013 року.

Повернення таких коштів має здійснюватися на підставі та в порядку визначеному Порядком повернення коштів, помилково або надмірно зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року № 787 (далі - Порядок № 787).

Позивач також звернувся до Головного державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Броварський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) листом від 01.02.2021 року за № 6304 позивачу також відмовив у поверненні коштів та підготовці подання про повернення коштів.

Вважаючи протиправною бездіяльність Державної архітектурно-будівельної інспекції України щодо не звернення до Державної казначейської служби України із поданням про повернення грошових коштів ОСОБА_1 помилково сплачених за постановою Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 25.03.2016 року № 3-2503/3-10/10-91/2503/09/02, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 05.04.2021 відкрито спрощене позовне провадження без проведення судового засідання.

Заперечуючи проти позову у письмовому відзиві, Державна архітектурно-будівельна інспекція України просить суд відмовити в його задоволенні та зазначає, що за результатами звернення ОСОБА_1 від 26.10.2020 № 3440-С-20. листом від 24.11.2020 № 40-604-(90-9)/7332-20 повідомила останнього, у разі якщо кошти з депозитного рахунку органу державної виконавчої служби перераховані на відповідний рахунок Державного бюджету України, але підлягають поверненню на рахунок боржника, то державний виконавець в такому випадку керується положеннями Порядку № 787, а відтак для повернення сплачених Позивачем коштів в рамках виконавчого провадження ВП № 520911186, ОСОБА_1 необхідно було звернутися до Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

На думку відповідача, оскільки в Держархбудінспекції були відсутні правові підстави для повернення зазначених вище коштів, а отже бездіяльність з боку його відсутня.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з огляду на наступне.

Згідно із п. 3 Порядку № 787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

Повернення платежів у національній валюті здійснюється на рахунки одержувачів коштів, відкриті в банках або органах Казначейства, вказані у поданні або заяві платника. Повернення платежів фізичним особам, які не мають рахунків у банках, може здійснюватись шляхом повернення у готівковій формі коштів за чеком органу Казначейства з відповідних рахунків, відкритих у банках на ім`я органу Казначейства, або з відповідних рахунків банку чи підприємства поштового зв`язку, вказаних у поданні або заяві платника (його довіреної особи).

Пунктом 5 Порядку № 787 встановлено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України (далі - органи ДФС)) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Подання за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Заява про повернення коштів з бюджету, яка подається до відповідного органу Казначейства, складається платником у довільній формі з обов`язковим зазначенням такої інформації: причини повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб`єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону, сума платежу, що підлягає поверненню, спосіб перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів чи у готівковій формі.

Таким чином, відповідно до Порядку № 787 обов`язковою умовою для повернення надміру зарахованих до бюджету коштів є підготовка органами, що контролюють справляння надходжень бюджету, відповідного подання.

Наказом Міністерства фінансів України від 14.01.2011 року №11 «Про бюджетну класифікацію» затверджено класифікацію доходів бюджету. Відповідно до розшифровки бюджетної класифікації, код класифікації 21081100 відповідає таким надходженням до бюджету, як «адміністративні штрафи та інші санкції».

Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання ведення обліку податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету» від 16 лютого 2011 року № 106 затверджено Перелік кодів бюджетної класифікації в розрізі органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. При цьому, вказаною Постановою установлено, що перелік податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету визначається відповідно до переліку кодів бюджетної класифікації в розрізі органів, що контролюють справляння надходжень бюджету (далі - Перелік), згідно з додатком.

Вказаною постановою КМУ встановлено, що надходження за кодом бюджетної класифікації 21081100 (адміністративні штрафи та інші санкції) контролюють органи ДФС, Держадміністрації та органи місцевого самоврядування, НКРЕКП, Держпродспоживслужба, Держгеокадастр, суди, ДСА, Адміністрація Держприкордонслужби, Антимонопольний комітет, Держгеонадра, а також органи державної влади та інші державні органи.

Відповідно до Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою КМУ від 09.07.2014 року № 294 у редакції постанови КМУ від 07.06.2017 року №408, Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно- будівельного контролю та нагляду.

Держархбудінспекція є юридичною особою публічного права, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, власні бланки, рахунки в органах Казначейства та фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

Виходячи з зазначеного, вбачається, що Державна архітектурно-будівельна інспекція України відноситься до органів, які здійснюють контроль за справлянням надходжень за кодом класифікації бюджету 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції».

З аналізу положень пунктів 3 та 5 Порядку № 787 слідує, що для повернення коштів сплачених на погашення штрафу, орган не має бути власником чи розпорядником цих коштів. Відповідач є контролюючим органом в розумінні положень пункту 5 Порядку, оскільки саме на виконання рішень його територіальних органів сплачено штрафи позивачем.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 30.10.2018 року у справі № 826/13636/14.

Пунктом 7 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою КМУ від 09.07.2014 року №294, визначено, що Держархбудінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо через апарат та свої територіальні органи.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

З аналізу зазначених норм слідує, що право на захист виникає у випадку порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод та інтересів особи, яка звертається за захистом порушеного її права.

При цьому протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень має місце у тому випадку, коли в межах повноважень суб`єкта владних повноважень існує обов`язок вчинити конкретні дії, але він не виконаний.

З огляду на те, що саме Державна архітектурно-будівельна інспекція України є юридичною особою публічного права, саме цей орган повинен здійснювати підготовку подання до органів Державної казначейської служби про повернення сплачених коштів.

Оскільки відповідачем не вчинено таких дій, відповідно така його бездіяльність є протиправною.

Бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб, тобто відсутність дій, які повинен був вчинити суб`єкт владних повноважень, але не вчинив, що потягло за собою порушення прав чи інтересів фізичної чи юридичної особи.

Надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 4 КАС України позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суд.

Відтак, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах, яка звернулася до суду з позовом.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини 2 статті 55 Конституції України, в Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив діючи допустив бездіяльність, має право на захист.

Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Аналізуючи дані положення Кодексу, можна дійти висновку, що законодавством передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов`язувати суб`єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії, якщо не передбачено право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Приймаючи до уваги, що повноваження відповідача здійснювати підготовку подання до органів Державної казначейської служби про повернення сплачених коштів у даному випадку не передбачають дискреційних повноважень як суб`єкта владних повноважень, належним способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправною бездіяльності відповідача, а також зобов`язання відповідача звернутися до Державної казначейської служби України з поданням про повернення грошових коштів позивачу.

Верховний Суд України у постанові від 16 вересня 2015 року у справі № 826/4418/14 зазначив, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виконання цих вимог відповідачем не доведено належними та допустимими доказами правомірність вчинених дій.

Водночас докази, подані позивачем, підтверджують обставини, на які він посилається в обґрунтування позовних вимог, та не були спростовані відповідачем.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим, тому його слід задовольнити.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Державної архітектурно-будівельної інспекції України щодо не звернення до Державної казначейської служби України із поданням про повернення грошових коштів ОСОБА_1 помилково сплачених за постановою Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 25.03.2016 року № 3-2503/3-10/10-91/2503/09/02.

Зобов`язати Державну архітектурно-будівельну інспекцію України () звернутися до Державної казначейської служби України з поданням про повернення грошових коштів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на рахунок НОМЕР_2 ІВАN НОМЕР_3 , в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», Київ, Україна, призначення платежу: поповнення рахунку ОСОБА_1 НОМЕР_4 , помилково сплачених за постановою Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 25.03.2016 року №3-2503/3-10/10-91/2503/09/02 у виконавчому провадженні № 52091186 Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби, відповідно до:

1) платіжного доручення №7317 від 29 жовтня 2019 року по ВП № 52091186 сума 12777,37 грн. сплачено до місцевого бюджету;

2) платіжного доручення № 5397 від 17 листопада 2017 року по ВП № 52091186 сума 2012, 73 грн. сплачено до державного бюджету;

3) платіжного доручення № 5448 від 27 листопада 2017 року по ВП № 52091186 сума 1052,13 грн. сплачено до державного бюджету;

4) платіжного доручення № 5848 від 22 грудня 2017 року по ВП № 52091186 сума 3273,15 грн. сплачено до державного бюджету;

5) платіжного доручення № 7047 від 02 травня 2018 року по ВП № 52091186 сума 6449,89 грн. сплачено до державного бюджету;

6) платіжного доручення №7914 від 23 липня 2018 року по ВП №52091186 сума 3224,95 грн. сплачено до державного бюджету;

7) платіжного доручення №45 від 27 вересня 2018 року по ВП №52091186 сума 4837, 42 грн. сплачено до державного бюджету;

8) платіжного доручення № 1822 від 22 грудня 2018 року по ВП №52091186 сума 3224,61 грн. сплачено до державного бюджету;

9) платіжного доручення № 1821 від 22 вересня 2018 року по ВГІ №52091186 сума 1612,47 грн. сплачено до державного бюджету;

10) платіжного доручення №2945 від 20 лютого 2019 року по ВП №52091186 сума 3231,51 грн. сплачено до державного бюджету;

11) платіжного доручення № 1527 від 30 квітня 2020 року по ВП№ 52091186 сума 11 197,25 грн. сплачено до державного бюджету;

12) платіжного доручення № 2864 від 15 травня 2020 року по ВП № 52091186 сума 5790,59 грн. сплачено до державного бюджету;

13) платіжного доручення № 8835 від 25 червня 2020 року по ВП № 52091186 сума 2052,79 грн. сплачено до державного бюджету.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Терлецька О.О.