Справа № 159/5147/21
Суддя: Волкова Ю. Ф.
Дата ухвалення: 2021-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/5147/21
Провадження № 2-а/159/118/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 рокум.Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Волкової Ю.Ф.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ткачука Олександра Вікторовича до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ковельської міської ради Волинської області, Виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ткачук О.В. звернуся із позовом до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ковельської міської ради Волинської області (далі Відповідач-1, Комісія), Виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області (далі Відповідач-2) про визнання протиправною та скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення від 20.08.2021 за статтею 186 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - Кодекс).

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

1.1. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскарженою постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 186 Кодексу та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 гривню. Суть правопорушення полягає у тому, що ОСОБА_1 самовільно захватала землі міської ради (проїзд) та протиправно встановила паркан між дачними присадибними ділянками по АДРЕСА_1 між будинками АДРЕСА_2 і АДРЕСА_3 .

Позивач вважає оскаржену постанову протиправною і просить її скасувати з огляду на те, що вона є законним орендарем земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 , кадастровий номер :25:032:0014, площею 0,0132 га, до 10.07.2039. За позовом ОСОБА_2 до Ковельської міської ради, третя особа - ОСОБА_1 , у судовому порядку вирішується питання про законність речового права ОСОБА_1 на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_2 , кадастровий номер :25:032:0014, площею 0,0132 га. Станом на 20.08.2021 справа не розглянута, а тому у Комісії не було жодних підстав для висновку про самовільний захватала землі міської ради (проїзд) та протиправне встановлення паркану на земельній ділянці.

Також зазначено, що відповідно до генерального плану міста Ковель, спірна земельна ділянка площею 132 кв м належить до території житлової садибної забудови та перебуває у комунальній власності. На генеральному плані міста проїзд не передбачено. Відповідно до проекту забудови кварталу в районі АДРЕСА_1 , затвердженого рішенням виконкому Ковельської міської ради № 455 від 23.10.1967 проїзд не передбачено.

Позивачем також вказано про порушення процедури розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності (неповний, необ`єктивний розгляд справи) та не зазначення в оскарженій постанові конкретної норми земельного законодавства, оскільки стаття 186 Кодексу є банкетною.

1.2. Ухвалу про залучення співвідповідача у даній справі та встановлення п`ятиденного строку для подачі відзиву відповідачі отримали 30.09.2021; однак правом його подачі не скористались, із клопотанням про продовження встановленого судом процесуального строку для подачі відзиву не звертались.

2. Заяви, клопотання учасників справи

Представник позивача у заяві від 12 жовтня 2021 року позовні вимоги підтримав у повному обсязі; просив справу розглядати без його участі і без участі позивачки; не заперечив проти розгляду справи за відсутності відповідачів.

З огляду на встановлені обставини розгляд справи здійснено у порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу (частина третя статті 194, частина четверта статті 229 КАС України).

3. Рух справи у суді; інші процесуальні дії у справі

За вказаним позовом, який надійшов до суду 06.09.2021, ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду від 10.09.2021 відкрито провадження у даній справі, розгляд якої постановлено проводити із особливостями, передбаченими статтею 286 КАС України. Судовий розгляд справи призначено на 17.09.2021.

Ухвалою суду від 17.09.2021 залучено співвідповідача у справі - Виконавчий комітет Ковельської міської ради Волинської області та встановлено п`ятиденний строк для подачі відзиву; розгляд справи відкладено на 12.10.2021.

Інші процесуальні дії у справі судом не вчинялись.

4. Встановлені судом обставини справи та застосовані норми права

4.1. Встановлення судом фактичних обставин справи здійснено за результатами перевірки доводів позивача у заявах по суті справи, дослідження доказів на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку у їхній сукупності.

4.2. Постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ковельської міської ради від 20.08.2021 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 186 Кодексу; накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 грн.

За змістом вказаної постанови, під час засідання Комісії 20.08.2021 заступник голови комісії оголосив матеріали справи про адміністративне правопорушення; на підставі протоколу № 629647 від 19.07.2021, складеного ст. ДОП СДОП ВП Ковельського РУП старшим лейтенантом поліції Демидюком Р.В., пояснень ОСОБА_1 . Комісія дійшла висновку про те, що остання самовільно, користуючись гаданим правом, встановила паркан між дачними присадибними ділянками по АДРЕСА_4 , чим вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 186 Кодексу.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі пункту 1 частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (частина перша статті 9 КАС України).

За змістом пункту 1 статті 213 Кодексу, справи про адміністративні правопорушення розглядаються адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад.

Відповідно до статті 218 Кодексу, адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 186 цього Кодексу.

У відповідності до статті 245 Кодексу завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналіз норм КАС, Кодексу України про адміністративні правопорушення, свідчить, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з її правової природи та завдань, відповідач мав всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення та забезпечити особі можливість захисту.

Адміністративна відповідальність за статтею 186 Кодексу настає за самоуправство, тобто самовільне, всупереч встановленому законом порядку, здійснення свого дійсного або гаданого права, що не завдало істотної шкоди громадянам або державним чи громадським організаціям.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері державного управління.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у самовільному, всупереч встановленому законом порядку, здійсненні свого дійсного або гаданого права, що не завдало істотної шкоди громадянам або державним чи громадським організаціям. До того ж дійсним правом необхідно вважати право, яке особа набуває на підставі закону або іншого нормативно-правового акта, а гаданим - право, якого особа не має, але, добросовісно помиляючись, вважає таким, що в неї є. Оскільки Конституція України встановлює, що закріплені нею права і свободи людини і громадянина не є вичерпними, невід`ємною ознакою самоуправства є порушення законних прав та інтересів фізичних та юридичних осіб, яке, однак, не завдало їм істотної шкоди. Поняття істотної шкоди є оціночним, а встановлення означеної шкоди повинно здійснюватися з урахуванням наслідків, які мали дії винної особи.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.

Суд звертає увагу, що норма статті 186 Кодексу носить бланкетний характер, а тому для встановлення ознак такого адміністративного правопорушення у складених документах обов`язково мають бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлені відповідні правила, всупереч якому діяла особа або не дотрималася особа, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 29.10.2014 ОСОБА_1 є орендарем земельної ділянки, площею 132 кв м, у АДРЕСА_2 , кадастровий номер :25:032:0014 на підставі договору оренди № 1/111 від 31.07.2014, орендодавець Ковельська міська рада.

На підставі інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку (дата запиту - 16.06.2021) судом установлено, що суб`єктом речового права на земельну ділянку із кадастровим номером :25:032:0014 є ОСОБА_1 із 29.10.2014.

У заяві від 04.07.2021 року сусідка ОСОБА_1 громадянка ОСОБА_3 (визначивши себе володільцем речового права на земельну ділянку по АДРЕСА_3 ) звернулась до правоохоронного органу із заявою про самовільне зайняття землі міської ради (проїзду) і встановлення на її території паркану позивачкою.

Виконувач обов`язків начальника Ковельського районного управління поліції 06.07.2021 звернувся до начальника відділу містобудування та архітектури Ковельської міської ради із запитом про надання інформації щодо наявності або відсутності проїзду між земельними ділянками по АДРЕСА_4 .

На вказаний запит запитувач інформації отримав лист-відповідь, відповідно до якого проїзд між земельними ділянками по АДРЕСА_2 і АДРЕСА_3 генеральним планом міста не визначений. Додатково зазначено, що відповідно до проекту забудови кварталу в районі вулиць ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ОСОБА_6 , Поштової, затвердженого рішенням виконкому Ковельської міської ради № 455 від 23.10.1967 проїзд не передбачено.

Копії вказаних листів та проекту забудови кварталу АДРЕСА_5 , затвердженого рішенням виконкому Ковельської міської ради у 1967 році, містяться в матеріалах справи.

Відтак, судом встановлено, що ОСОБА_1 , встановлюючи паркан між земельними ділянками по АДРЕСА_4 , не діяла самовільно, всупереч встановленому законом порядку, реалізовуючи своє дійсне або гадане право.

Станом на день розгляду Комісією справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за самоуправство жодним судовим рішенням не встановлено протиправності у частині реалізації її речового права (оренди) на вказану земельну ділянку по АДРЕСА_2 .

В свою чергу, досліджуючи оскаржену постанову, суд зазначає, що у даному випадку відповідачем-1 не наведено жодного нормативно-правового акта, підзаконного нормативно-правового акта, норми якого порушила ОСОБА_1 , встановлюючи паркан між земельними ділянками по АДРЕСА_4 .

Відповідно до статті 9 Кодексу, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суть правопорушення це докладний опис події вчиненого проступку необхідний для її правильної кваліфікації, тобто для визначення статті Особливої частини Кодексу або статті закону, що передбачає адміністративну відповідальність за подібні діяння.

Отже, викладені в постанові у справі про адміністративне правопорушення обставини повинні чітко та однозначно свідчити про повноту та об`єктивність встановлених обставин справи та її розгляду, а також відображати конкретний склад адміністративного правопорушення, що повинно підтверджуватись відповідними доказами.

Натомість оскаржена постанова не містить інформації про те, яка саме норма законодавства чи нормативно-правового акту зокрема і органу місцевого самоврядування, діями ОСОБА_1 була порушена, крім того, постанова не містить інформації про те, що вказані дії ОСОБА_1 завдали шкоди будь-якій особі.

При цьому слід зазначити, що складовою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого статтею 186 Кодексу, є завдання не істотної шкоди громадянам або державним чи громадським організаціям.

Однак з оскарженої постанови від 20.08.2021 року не вбачається, що за результатом вчиненого ОСОБА_1 самоуправства, яке їй поставлено у провину, була завдана будь-яка шкода. Зі змісту постанови вбачається, що потерпілі у справі також відсутні.

На переконання суду об`єктивна сторона протиправного діяння ОСОБА_1 не підтверджена доказами, а відтак судом встановлено відсутність складу адміністративного правопорушення за статтею 186 Кодексу.

Окрім того, застосований вид відповідальності не відповідає санкції норми, за якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності: не містить попередження, яке входить до складу альтернативного виду покарання «накладення штрафу на громадян від трьох до п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і попередження».

Таким чином вбачається, що правопорушення, яке поставлене у провину ОСОБА_1 , не є конкретизованим, без визначеної в ньому об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого статтею 186 Кодексу, що в свою чергу позбавляє права особи, що притягається до відповідальності на захист від конкретного правопорушення і є фактично порушенням права на захист та порушенням принципу правової визначеності.

Згідно із статтею 7 Кодексу ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до пункту 1 статті 247 Кодексу обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

На підставі статті 280 Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, тільки за наявності складу адміністративного правопорушення особа, яка його вчинила, може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини третьої статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

5. Висновок суду

На підставі зазначеного, враховуючи, що відповідачем не дотримано порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, не з`ясовані обставин, які мають важливе значення для встановлення в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 186 Кодексу, не визначено конкретні норми нормативно-правового акта, які порушено позивачем, не встановлено наявність шкоди та потерпілих від дій, які поставлені у провину позивачці, не надано суду належних і достатніх доказів, які б спростовували вимоги позивача, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 186 Кодексу, внаслідок чого оскаржена постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю. При формуванні такого висновку судом також враховано вимоги пункту 10 частини другої статті 245 КАС України у частині обраного способу захисту порушених прав, свобод, інтересів позивачки, який не суперечить закону і є ефективним.

6. Щодо судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (частина перша статті 39 КАС України).

Враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 18.03.2020 у справі № 543/775/17, з відповідача-2 на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір у сумі 454 грн.

Частиною першою статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем при подачі адміністративного позову сплачено судовий збір в сумі 454 гривні.

Задовольняючи позовні вимоги, суд стягує з відповідача в користь позивача понесені судові витрати в сумі 454 гривні.

Керуючись статтями 2, 6, 9, 73 - 77, 242-246, 286, 293, 295 КАС України, суд

ухвалив:

Позов представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ткачука Олександра Вікторовича до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ковельської міської ради Волинської області, Виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ковельської міської ради Волинської області від 20.08.2021 у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за статтею 186 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою накладено адміністративне стягнення у виді штрафу;провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області на користь ОСОБА_1 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні понесених витрат на сплату судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його отримання.

Повне найменування сторін:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

представник позивача Ткачук Олександр Вікторович, адреса: АДРЕСА_6 ;

відповідач Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Ковельської міської ради Волинської області, адреса: 45008, Волинська область, місто Ковель, вулиця Незалежності, 73;

відповідач Виконавчий комітет Ковельської міської ради Волинської області, ідентифікаційний код юридичної особи 04051313, адреса: 45008, Волинська область, місто Ковель, вулиця Незалежності, 73.

Повний текст рішення складено 12.10.2021.

Головуючий:Ю. Ф. Волкова