Справа № 264/2595/21
Суддя: Іванченко А. М.
Дата ухвалення: 2021-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/2595/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2021 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області під головуванням судді Іванченко А.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського молодшого лейтенанта поліції 1 батальйону 2 роти УПП в Донецькій області Департаменту ПП України Бевзика Ернеста Альбертовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського молодшого лейтенанта поліції 1 батальйону 2 роти УПП в Донецькій області Департаменту ПП України Бевзика Ернеста Альбертовича, в якому просив скасувати постанову поліцейського молодшого лейтенанта поліції 1 батальйону 2 роти УПП в Донецькій області Департаменту ПП України Бевзика Ернеста Альбертовича, серія ЕАН № 4098578 від 21.04.2021 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП та закрити провадження по адміністративній справі, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.04.2021 року поліцейський УПП молодший лейтенант поліції Бевзик Ернест Альбертович ухвалив постанову серії ЕАН № 4098578 від 21.04.2021 р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.2 КУпАП України з накладенням стягнення у вигляді штрафу. Відповідно до змісту постанови, 21.04.2021 р. о 09 г. 15 хв., ОСОБА_1 по вул. Бахчиванджи, 16, керуючи транспортним засобом HYUNDAI SONATA державний номер НОМЕР_1 , здійснив обгін ближче ніж 50 м пішохідного переходу у населеному пункті, чим порушив на думку поліцейського п.14.6.в. ПДР України - порушення правил обгону на пішохідному переході. Вказує, що ніякого порушення 21.04.2021 року не вчиняв, оскільки рухався на транспортному засобі HYUNDAI SONATA державний номер НОМЕР_1 з дотриманням всіх правил ПДР України і не здійснював обгін в зоні дії знаку «пішохідний перехід» у м.Маріуполі. Вказує, що по вул. Бахчиванджи у м.Маріуполі встановлені на дорозі разом з «лежачими поліцейськими» знаки дії пішохідного переходу (один - починає дію знаку, другий-закінчує дію знаку), тому він не здійснював ніякий обгін ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті, тому всі його дії були правомірними, оскільки після закінчення дії знаку «пішохідний перехід», він тільки тоді став проводити випередження автомобіля, що їхав попереду у боці (іномарки, красного кольору), який своїми діями створював аварійну ситуацію на дорозі, оскільки їхав з дуже низькою швидкістю, намагаючись зупинитися в невстановленому місці дороги. Стверджує, що в цій дорожній ситуації, він не здійснював «обгін» перед пішохідним переходом та на відео фіксації має бути зображено тільки те, що «випередження» проводиться після дії знаку «пішохідний перехід» і тому вважає дії співробітника поліції незаконними та неправомірними. З самого початку, коли він зупинився за вимогою, до нього підійшов поліцейський та став вказувати про дію знаку «пішохідний перехід», але він відповів, що ніякого порушення не вчиняв та рухався згідно вимог ПДР України та попросив надати докази того, що саме він почав порушення саме до дії знаку «пішохідний перехід» та звернув увагу на аварійну ситуацію на дорозі, яку вчинив автомобіль, що їхав попереду. Коли поліцейський разом з ним став роздивлятися відеозапис, то відразу було видно про те, що зафіксований автомобіль починає випередження після дії другого знаку про закінчення дії «пішохідний перехід», але поліцейський став вказувати мені, що він не мав право зовсім проводити обгін, так як на його думку заборонений обгін не тільки 50 метрів «перед», але також і 50 метрів «після» дії знаку пішохідний перехід», що не відповідає вимогам ПДР України, оскільки у п.14.6.в. ПДР України вказується про заборону обгону ближче ніж за 50 м тільки перед пішохідним переходом. Таким чином, ніяких доказів його винуватості в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.2 КУПАП України у поліцейського з самого початку не було. Вважає, що постанова серії ЕАН № 4098578 від 21.04.2021 року по справі про адміністративне правопорушення прийнята з порушеннями КУпАП України, Конституції та законів України, не є обґрунтованою і законною, тому підлягає скасуванню у судовому порядку.

Ухвалою Іллічівського райсуду м.Маріуполя від 11.06.2021 року було відкрито провадження по справі та призначено судовий розгляд.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, просив суд позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач позовні вимоги не визнав, надіслав до суду відзив, зазначив, що позивачем було допущено порушення правил дорожнього руху. За скоєне правопорушення позивача на законних підставах було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 510 грн. У підтвердження доводів, надав диск з відеозаписом. На підставі цього, просив відмовити у задоволенні адміністративного позову. Розгляд справи просив провести без його участі.

Оскільки обидві сторони у справі надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі ч.3 ст. 194, ч.9 ст. 205 КАС України.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4098578 від 21.04.2021 р. слідує, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом HYUNDAI SONATA державний номер НОМЕР_1 , в м.Маріуполі по вул. Бахчиванджи, 16, здійснив обгін ближче ніж 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті, чим порушив п.14.6.в. ПДР України - порушення правил обгону на пішохідному переході, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, внаслідок чого на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлений Правилами дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, (далі Правила дорожнього руху).

Згідно з п. 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пп. «в» п. 14.6 Правил дорожнього руху, обгін заборонено ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м поза населеним пунктом.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, засоби фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є доказами у справах про адміністративне правопорушення.

Досліджуючи наданий відповідачем відеозапис, суд встановив, що вказаним відеозаписом зафіксовано факт здійснення обгону ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті та закінчив маневр після того, як перетнув цей пішохідний перехід.

Посилання позивача про те, що ним було дотримано вимоги Правил дорожнього руху в частині обгону, оскільки він здійснював обгін транспортного засобу, що рухався дуже повільно судом до уваги не приймаються, оскільки вказане твердження залежить виключно від власного переконання позивача про швидкість руху іншого транспортного засобу.

При цьому, заборона щодо здійснення маневру обгону ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом, є імперативною та виключення щодо її дотримання Правила дорожнього руху не мають.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналізуючи обставини по справі та досліджені матеріали справи, суд доходить висновку про наявність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, за порушення якого його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи наявність у справі доказів, які підтверджують порушення позивачем Правил дорожнього руху, за порушення якого позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 122 КУпАП, суд доходить висновку про необхідність відмови у задоволенні позову, що відповідає положенням п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України.

Керуючись ст. 2, 18, 19, 241 246, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського молодшого лейтенанта поліції 1 батальйону 2 роти УПП в Донецькій області Департаменту ПП України Бевзика Ернеста Альбертовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: А. М. Іванченко