Справа № 459/2440/21
Суддя: Отчак Н. Я.
Дата ухвалення: 2021-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 459/2440/21
Провадження № 2-а/459/49/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2021 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Отчак Н.Я.

з участю секретаря Савіцької Б.Б.

представника позивача Сковронського Т.С.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, інспектора Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області рядового поліції Зінько Володимира Ігоровича, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

04.08.2021 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 4530544 від 24.07.2021 року, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510,00 грн. за ч.5 ст. 121 КУпАП, у зв`язку з порушенням п.п. 2.3(в) ПДР України. Адміністративний позов обґрунтовує тим, що правил дорожнього руху позивач не порушував, докази вчинення такого порушення відсутні, дії та рішення поліцейського були безпідставні у зв`язку з відсутністю належних доказів проступку.

05.08.2021 р. судом відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 06.09.2021 р. у залі судових засідань Червоноградського міського суду Львівської області, з викликом сторін, яке було відкладено на 11.10.2021 р., у зв`язку із неявкою сторін в судове засідання.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції у Львівській області у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повдомленим про час та місце розгляду справи, заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності не подавав, про причини неявки не повідомляв. Відзиву на позовну заяву представником відповідача не було подано.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити.

Відповідач інспектор Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області рядового Зінько В.І. у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що проїжджаючи назустріч відповідачу, він помітив, що останній не пристебнутий ременем безпеки. Коли поліцейська машина стала рухатись за ним, відповідач почав тікати, наздогнали його на вул. Сокальська у м.Червонограді. На місці зупинки водій не заперечував, що не був пристебнутий ременем безпеки. Відпосно відповідача також було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП.

Оцінивши докази у справі, суд вважає, що слід постановити судове рішення про таке.

Як видно оскаржуваної постанови серії ЕАО № 4530544 від 24.07.2021 р., яку виніс інспектор Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області рядовий поліції Зінько Володимир Ігоровичвідносно позивача, останньому ставиться у провину те, що він 24.07.2021 р. о 06:12 год. у м.Червонограді на вул. Сокальська, 10, керував транспортним засобом «Peugeot» д.н.з. НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки, та був непристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3 «в»Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.

Відповідно до п. 2.3 (в) Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Частиною 5 статті 121 КУпАП (в редакції на час винесення оспорюваної постанови) передбачено відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В даному випадку належним захистом порушеного права позивача є скасування оскаржуваної постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Законом України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання (п.8. ч.1 ст. 23 цього Закону).

За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Так, нормами ст.222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів, в тому числі відповідальність за які передбачена ч.2 ст. 126, ст. 125 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За правилами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Таким чином, вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачу слід було довести протиправність правопорушення (проступку), зокрема об`єктивну сторону інкримінованого йому правопорушення.

При цьому, доведеність вини позивача підлягає доказуванню шляхом збирання та перевірки доказів, передбачених ст. 251 КпАП України.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Аналіз положень вказаних статей КУпАП, дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП.

У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Крім цього, у відповідності до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх. Крім того, у зв`язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб`єкта владних повноважень, ч. 4 ст. 70 КАС України, зобов`язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Виходячи зі змісту висновків Касаційного адміністративного суду Верховного Суду, що викладені у пп. 36, 37 постанови від 23.10.2019 р. по справі № 357/10134/17, візуальне спостереження працівником поліції за порушенням не може бути доказом порушення.

Однак у даній адміністративній справі відповідач жодних доказів (матеріалів фото- та відеофіксації на підтвердження факту, що правопорушення дійсно мало місце, пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності), які встановлювали б факт вчинення позивачем вказаного правопорушень, не надав.

На оглянутому у судовому засіданні відеозаписі не зафіксовано порушення позивачем правил користування ременями безпеки.

З огляду на наведене, а також те, що позивач в своєму позові категорично заперечив свою вину у вчиненні правопорушення, належними та допустимими доказами спростував обставини, які йому ставляться у провину, а відповідачами жодними доказами не спростовано наведених позивачем обставин та не доведено його винуватість у даному адміністративному правопорушенні, шляхом подання доказів, на підставі яких можна було б встановити наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення та його винуватість у вчиненні такого, суд приходить до висновку про те, що оскаржувана постанова є протиправною, внаслідок чого підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір у сумі 454,00 грн. підлягає стягненню з Головного управління Національної поліції у Львівській області у користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 90, 134, 139, 243-246, 250, 255, 286, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції у Львівській області (, м. Львів, пл. Генерала Григоренка, 3), інспектора Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області рядового поліції Зінько Володимира Ігоровича (м. Львів, пл. Генерала Григоренка, 3), про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАО № 4530544, що винесена 24.07.2021 року інспектором Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області рядового поліції Зінько В.І. про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 за ч.5 ст. 121 КУпАП у виді штрафу розміром 510,00 грн.

Справу про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 121 КУпАП закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 454 грн.

На рішення може бути подана апеляційна скарга через Червоноградський міський суд Львівської області до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено 11.10.2021 р.

Суддя: Н. Я. Отчак