Справа № 280/5012/21
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2021-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

13 жовтня 2021 року (14:00)Справа № 280/5012/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Калашник Ю.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області (70030, Запорізька область, Запорізький район, с. Михайлівка, вул. Слободчикова, буд. 17, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Приватне підприємство «КОБЗА» (керівник Бакаєв Віталій Васильович) (69104, м. Запоріжжя, вул. Європейська, 32, кв. 79, ) про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

16.06.2021 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач) до Виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області (далі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Приватне підприємство «КОБЗА» (керівник Бакаєв Віталій Васильович) (далі третя особа), в якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області № 39 від 09.02.2021 про надання дозволу на розміщення тимчасової споруди торгівельного призначення по АДРЕСА_2 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням № 122 від 14.07.2020 надано позивачу дозвіл на розміщення тимчасової споруди торговельного призначення орієнтовною площею 0,003 га по АДРЕСА_2 на землях комунальної власності житлової та громадської забудови, та зобов`язано позивача оформити паспорт прив`язки тимчасової споруди (ТС). На виконання вказаного рішення позивачем оформлено паспорт прив`язки тимчасової споруди торговельного призначення для провадження підприємницької діяльності номером № 19-16/03 від 06.04.2021, який дійсний до 06.04.2026. В подальшому рішенням № 39 від 09.02.2021 визнано таким, що втратило чинність рішення виконавчого комітету Михайлівської сільської ради від 14.07.2020 № 122 «Про надання ФОП ОСОБА_1 дозволу на розміщення тимчасової споруди торгівельного призначення по АДРЕСА_2 ». Цим же рішенням дозвіл на розміщення тимчасової споруди торгівельного призначення за вищевказаною (тією ж самою) адресою надано керівнику Приватного підприємства «КОБЗА» ОСОБА_2 . Позивач вважає, що вказане рішення № 39 від 09.02.2021 є незаконним та безпідставним, оскільки не містить жодної підстави та відповідного обґрунтування для визнання рішення № 122 від 14.07.2020 таким, що втратило чинності. На час прийняття рішення виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради від 09 лютого 2021 року №39, строк дії відповідного паспорту прив`язки тимчасової споруди не закінчився та їх не було анульовано. Разом з цим, з посиланням на рішення конституційного суду України №7/рп/2009 від 16.04.2009 у справі №1-9/2009 зазначає, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Нормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи зміненні органом місцевого самоврядування після їх виконання. Просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 22.06.2021 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначене підготовче засідання на 02.08.2021.

02.08.2021 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 43654), у якому зазначає, що на виконання прийнятого рішення виконавчим комітетом від 14.07.2020 № 122 «Про надання ФОП ОСОБА_1 дозволу на розміщення тимчасової споруди торгівельного призначення по АДРЕСА_2 » (дана споруда повинна знаходитись напроти будинку АДРЕСА_2 ), позивач, отримав Паспорт прив`язки тимчасової споруди торгівельного призначення для провадження підприємницької діяльності, яка розташована в АДРЕСА_2 . Отже, вказане рішення виконкому Михайлівської сільської ради, яке є ненормативним актом органу місцевого самоврядування, вичерпало свою дію внаслідок його виконання позивачем. При таких обставинах, оскаржуване рішення № 39 від 09.02.2021 «Про надання дозволу на розміщення тимчасової споруди торгівельного призначення по АДРЕСА_2 » не породжує жодних правових наслідків для ФОП ОСОБА_1 , оскільки він отримав паспорт прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності, реєстраційний № 19-16/03 від 06.04.2021, що є підставою для розміщення тимчасової споруди. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Від третьої особи будь-яких пояснень чи клопотань до суду не надходило.

02.08.2021 у підготовчому засіданні оголошено перерву до 18.08.2021.

Ухвалою суду від 18.08.2021 продовжено строк підготовчого провадження до 20.09.2021 та відкладено підготовче засідання до 16.09.2021.

Протокольною ухвалою суду від 16.09.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.10.2021.

11.10.2021 до суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження (вх. № 58302).

Інші учасники справи у судове засідання 11.10.2021 не прибули, жодних клопотань не надсилали, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до частини 3 статті 194 КАС України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно з частиною 9 статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статті 205 КАС України, враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з частиною четвертою статті 229 КАС України, при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 4 с. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 КАС України, суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Дослідивши матеріали справи, обставини якими обґрунтовуються позовні вимоги, перевіривши їх доказами, судом встановлено наступне.

Рішенням виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області № 122 від 14.07.2020 вирішено: надати ФОП ОСОБА_1 дозвіл на розміщення тимчасової споруди торговельного призначення орієнтовною площею 0,003 га по АДРЕСА_2 на землях комунальної власності житлової та громадської забудови, відповідно до доданої схеми. Зобов`язано ФОП ОСОБА_1 : оформити паспорт прив`язки тимчасової споруди (ТС); встановлення ТС здійснити відповідно до паспорта прив`язки ТС; після розміщення ТС подати до виконавчого комітету Михайлівської сільської ради заяву, у якій зазначити, що ним виконані вимоги паспорта прив`язки.

На виконання вказаного рішення, ФОП ОСОБА_1 оформлено паспорт прив`язки тимчасової споруди торговельного призначення для провадження підприємницької діяльності за адресою: АДРЕСА_2 . Паспорт прив`язки виданий Начальником відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства Запорізької районної державної адміністрації А.Неумивака, за реєстраційним номером № 19-16/03 від 06.04.2021 та дійсний до 06.04.2026.

В подальшому, рішенням виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області №39 від 09.02.2021, надано керівнику Приватного підприємства «КОБЗА» ОСОБА_2 дозвіл на розміщення тимчасової споруди торговельного призначення орієнтовною площею 0,003 га по АДРЕСА_2 на землях комунальної власності житлової та громадської забудови, відповідно доданої схеми. Зобов`язано ОСОБА_2 : оформити паспорт прив`язки тимчасової споруди (ТС); встановлення ТС здійснити відповідно до паспорта прив`язки ТС; після розміщення ТС подати до виконавчого комітету Михайлівської сільської ради заяву, у якій зазначити, що ним виконані вимоги паспорта прив`язки; підтримувати належний експлуатаційний стан ТС та відповідного технологічного обладнання, що використовується разом з ТС.

Разом з цим, рішенням виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області №39 від 09.02.2021, визнано таким, що втратило чинність рішення виконавчого комітету Михайлівської сільської ради від 14.07.2020 № 122 «Про надання ФОП ОСОБА_1 дозволу на розміщення тимчасової споруди торгівельного призначення по АДРЕСА_2 ».

Позивач вважає протиправним рішення №39 від 09.02.2021, у зв`язку із чим звернувся до суду із позовом про його скасування.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи вважає, що позовна заява є обґрунтованою, а позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню через наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VІ від 17.02.2011 (в редакції Закону від 01.09.2015), тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.

Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до Закону України «Про благоустрій населених пунктів».

Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Відповідно до п. 1.1 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку; будівництва та житлово-комунального господарства України № 244 від 21.10.2011 (далі - Порядок № 244) цей Порядок визначає механізм розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності.

Так, відповідно до п. 1.4 Порядку №244, паспорт прив`язки ТС - комплект документів, у яких визначено місце встановлення ТС на топографо-геодезичній основі М 1:500, схему благоустрою прилеглої території.

Згідно з п.2.1 Порядку № 244, підставою для розміщення ТС є паспорт прив`язки ТС (додаток 1).

Відповідно до п.п.2.2, 2.3 Порядку №244 замовник, який має намір встановити ТС, звертається до відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації із відповідною заявою у довільній формі про можливість розміщення ТС.

До заяви додаються: графічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування ТС, виконані замовником у довільній формі на топографо-геодезичній основі М 1:500 кресленнями контурів ТС з прив`язкою до місцевості; реквізити замовника (найменування, П.І.Б., адреса, контактна інформація). Цей перелік документів є вичерпним.

Згідно з п. 2.4 Порядку №244, відповідність намірів щодо місця розташування ТС комплексній схемі розміщення ТС (у разі її наявності), будівельним нормам визначає відповідний орган з питань містобудування та архітектури, який утворено у складі виконавчого органу відповідної сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації, протягом десяти робочих днів з дня подання зазначеної заяви.

У разі відсутності у складі відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради органу з питань містобудування та архітектури відповідність намірів щодо місця розташування ТС на території сільської, селищної, міської ради визначає орган з питань містобудування та архітектури відповідної районної державної адміністрації за територіальною належністю. У такому випадку строк розгляду заяви становить п`ятнадцять робочих днів.

Пунктом 2.5 Порядку №244 встановлено, що про відповідність намірів замовника щодо місця розташування ТС комплексній схемі розміщення ТС (у разі її наявності), будівельним нормам замовник повідомляється відповідним органом з питань містобудування та архітектури письмово протягом трьох робочих днів з дня такого визначення відповідності намірів або замовнику надається аргументована відмова щодо реалізації намірів розміщення ТС.

Згідно з п. 2.6 Порядку №244, для оформлення паспорта прив`язки замовник звертається до органу з питань містобудування та архітектури із додатковою заявою щодо оформлення паспорта прив`язки ТС, до якої додає: схему розміщення ТС (додаток 1); ескізи фасадів ТС у кольорі М 1: 50 (для стаціонарних ТС), які виготовляє суб`єкт господарювання, що має ліцензію на виконання проектних робіт, або архітектор, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат (додаток 1); схему благоустрою прилеглої території, складену замовником або суб`єктом підприємницької діяльності, який має відповідну ліцензію, архітектором, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат, відповідно до Закону України "Про благоустрій населених пунктів України"; технічні умови щодо інженерного забезпечення (за наявності), отримані замовником у балансоутримувача відповідних інженерних мереж. Зазначені документи замовником отримуються самостійно.

Пунктом 2.7 Порядку №244 визначено, що паспорт прив`язки ТС оформлюється органом з питань містобудування та архітектури протягом десяти робочих днів з дня подання зазначеної заяви.

Згідно п. 2.10 Порядку № 244 паспорт прив`язки ТС оформлюється органом з питань містобудування та архітектури за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку.

Строк дії паспорта прив`язки визначається органом з питань містобудування та архітектури виконавчого органу відповідної ради або районної державної адміністрації відповідно до генерального плану, плану зонування та детального плану територій та з урахуванням строків реалізації їх положень (п. 2.17 Порядку №244).

Відповідно до п. 2.23 Порядку №244, після розміщення ТС замовник подає до виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або відповідної районної державної адміністрації письмову заяву за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку, у якій зазначає, що він виконав вимоги паспорта прив`язки ТС.

За приписами п. 2.27 Порядку №244 дія паспорта прив`язки ТС анулюється за таких умов: недотримання вимог паспорта прив`язки при її встановленні; не встановлення ТС протягом 6 місяців з дати отримання паспорта прив`язки; надання недостовірних відомостей у документах, зазначених у пункті 2.6 цього Порядку, під час підготовки паспорта прив`язки ТС.

Із аналізу вищезазначених положень слідує, що законодавцем передбачено вичерпні підстави для анулювання дії паспорта прив`язки.

У разі закінчення строку дії, анулювання паспорта прив`язки, самовільного встановлення ТС така ТС підлягає демонтажу (п. 2.30 Порядку №244).

Розміщення ТС самовільно забороняється (п. 2.31 Порядку №244).

Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що при прийняті рішення № 39 від 09.02.2021 відповідач керувався пп.8 п.а ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Порядком №244 від 21.10.2011.

Разом з цим, суд зазначає, що зазначене рішення не містить жодної підстави та відповідного обґрунтування для визнання рішення № 122 від 14.07.2020 таким, що втратило чинність.

Відповідно до пп.8 п.а ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: організація місцевих ринків, ярмарків, сприяння розвитку всіх форм торгівлі.

Так, судом встановлено, що 05.02.2021 складений акт обстеження території Михайлівської сільської ради, в якому зазначено, що в ході здійснення огляду земельної ділянки в АДРЕСА_2 для розміщення, за заявою ПП «КОБЗА», тимчасової споруди торгівельного призначення орієнтовною площею 0,003 га для провадження підприємницької діяльності, комісія встановила, що земельна ділянка напроти будинку АДРЕСА_2 знаходиться на землях комунальної власності житлової та громадської забудови, площа земельної ділянки складає 2500 кв. м. На вищеназваній земельній ділянці відсутні будь які забудови та/або тимчасові споруди торгівельного призначення. Земельна ділянка знаходиться в стані придатному для використання (а.с.32).

Суд зазначає, що рішенням № 122 від 14.07.2020 «Про надання ФОП ОСОБА_1 дозволу на розміщення тимчасової споруди торговельного призначення по АДРЕСА_2 », позивача одночасно було зобов`язано оформити паспорт прив`язки тимчасової споруди (ТС).

Разом з цим, зазначеним рішення відповідачем не було встановлено строків на оформлення позивачем паспорту прив`язки тимчасової споруди.

В подальшому, на виконання рішення виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області № 122 від 14.07.2020, ФОП ОСОБА_1 оформлено паспорт прив`язки тимчасової споруди торговельного призначення для провадження підприємницької діяльності за адресою: АДРЕСА_2 , за реєстраційним номером № 19-16/03 від 06.04.2021 та дійсний до 06.04.2026.

Таким чином, дія паспорта прив`язки тимчасової споруди за реєстраційним номером № 19-16/03 від 06.04.2021 не анульована, та строк його дії не закінчився.

Стосовно можливості скасування відповідачем власного рішення, суд зазначає наступне.

Згідно ч.6 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

При цьому, ч.9 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що рішення виконавчого комітету ради з питань, віднесених до власної компетенції виконавчих органів ради, можуть бути скасовані відповідною радою.

Частиною 10 ст.59 цього ж Закону передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Статтею 3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Цей принцип знайшов своє відображення у ст.74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», згідно з якою органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами.

Окрім цього, в рішенні №7-рп/2009 Конституційний Суд України вказав, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є гарантією стабільності суспільних відносин між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Відповідно до пункту 18 частини першої статті 4 КАС України, нормативно-правовий акт - це акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який установлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування.

Натомість індивідуальний акт - це акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (пункт 19 частини першої статті 4 КАС).

За владно-регулятивною природою всі юридичні акти поділяються на правотворчі, правотлумачні (правоінтерпретаційні) та правозастосовні. Нормативно-правові акти належать до правотворчих, а індивідуальні - до правозастосовних.

У теорії права загальновизнано, що нормативно-правовий акт - це письмовий документ компетентного органу держави, уповноваженого нею органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта, в якому закріплено забезпечуване нею формально обов`язкове правило поведінки загального характеру. Такий акт приймається як шляхом безпосереднього волевиявлення народу, так і уповноваженим на це суб`єктом за встановленою процедурою, розрахований на невизначене коло осіб і на багаторазове застосування.

Натомість індивідуально-правові акти як результати правозастосування адресовані конкретним особам, тобто є формально обов`язковими для персоніфікованих (чітко визначених) суб`єктів; містять індивідуальні приписи, у яких зафіксовані суб`єктивні права та/чи обов`язки адресатів цих актів; розраховані на врегулювання лише конкретної життєвої ситуації, а тому їх юридична чинність (формальна обов`язковість) вичерпується одноразовою реалізацією. Крім того, такі акти не можуть мати зворотної дії в часі, а свій зовнішній прояв можуть отримувати не лише в письмовій (документальній), але й в усній (вербальній) або ж фізично-діяльнісній (конклюдентній) формах.

Отже, нормативно-правовий акт містить загальнообов`язкові правила поведінки (норми права), тоді як акт застосування норм права (індивідуальний акт) - індивідуально-конкретні приписи, що є результатом застосування норм права; вимоги нормативно-правового акта стосуються всіх суб`єктів, які опиняються в нормативно регламентованій ситуації, а акт застосування норм права адресується конкретним суб`єктам і створює права та/чи обов`язки лише для цих суб`єктів; нормативно-правовий акт регулює певний вид суспільних відносин, а акт застосування норм права - конкретну життєву ситуацію; нормативно-правовий акт діє впродовж тривалого часу та не вичерпує свою дію фактами його застосування, тоді як дія індивідуального акта закінчується у зв`язку з припиненням існування конкретних правовідносин.

Виходячи з наведеного оскаржуване рішення є актом індивідуальної дії, оскільки: не містить загальнообов`язкових правил поведінки, а передбачає індивідуалізовані приписи адресовані конкретній особі.

З огляду на викладене правильним є те, що право на оскарження індивідуального акта суб`єкта владних повноважень надано особі, щодо якої цей акт прийнятий або прав, свобод та інтересів якої він безпосередньо стосується.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові від 17 лютого 2021 року по справі № 9901/152/20.

З огляду на те, що судом встановлено неможливість відповідачем скасовувати своє попереднє рішення, якщо відповідно до приписів цього рішення виникли правовідносини, а в даному випадку рішенням № 39 від 09.02.2021 визнано було таким, що втратило чинність рішення № 122 від 14.07.2020 на підставі якого позивач виготовив паспорт прив`язки, у зв`язку з чим суд вважає, що позовні вимоги щодо скасування рішення виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області № 39 від 09.02.2021 підлягають задоволенню в частині, яка стосується лише позивача, а саме п.3 зазначеного рішення.

Рішення № 39 від 09.02.2021 в частині що стосується третьої особи, суд вважає не підлягає скасуванню, так як цей акт не стосується прав, свобод та інтересів позивача та суду не було доведено, що в цій частині рішення порушує права та інтереси позивача.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України). Оскільки суб`єктом владних повноважень у справі був Виконавчий комітет Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, то з бюджетних асигнувань цього органу повинні бути присуджені позивачу судові витрати, документально підтверджені у сумі 2270,00 грн.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області (70030, Запорізька область, Запорізький район, с. Михайлівка, вул. Слободчикова, буд. 17, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Приватне підприємство «КОБЗА» (керівник Бакаєв Віталій Васильович) (69104, м. Запоріжжя, вул. Європейська, 32, кв. 79, ) про визнання протиправним та скасування рішення, задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати п.3 рішення виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області № 39 від 09.02.2021 що стосується визнання нечинним рішення Виконавчого комітету від 14.07.2020 за №122 «Про надання ФОП ОСОБА_1 дозволу на розміщення тимчасової споруди торговельного призначення по АДРЕСА_2 ».

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 13.10.2021.

Суддя Ю.В. Калашник