Справа № 540/5433/21
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2021-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/5433/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якому просить:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок пенсії на підставі довідки прокуратури Херсонської області від 08.04.2021 року № 21-151 вих.21 починаючи з 01.05.2021 року з розрахунку 90% від загальної суми складових місячної заробітної плати, зазначеної в довідці прокуратури Херсонської області від 08.04.2021 року № 21-151 вих.21 про заробітну плату, без обмеження її граничного розміру, з урахуванням раніше проведених виплат;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок призначеної позивачу пенсії за вислугу років з 01.05.2021 року в розмірі 90% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки Херсонської обласної прокуратури про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій від 08.04.2021 року № 21-151 вих, та виплачувати пенсію без обмеження максимального розміру пенсії, відповідно до вимог ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" 2014 р. №1697-VII, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 02 лютого 2005 року позивач отримує пенсію за вислугу років відповідно до вимог статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1999 року № 1789-ХІІ (у редакції, що діяла на момент виникнення права на отримання пенсії), виходячи з розміру 90 відсотків від чинної на той час заробітної плати на посаді працівника прокуратури. 05 квітня 2021 року позивач звернувся до Херсонської обласної прокуратури з заявою на отримання довідки про заробітну плату станом на 15.03.2021 року і отримав довідку за № 21-151 вих. від 08.04.2021 про заробітну плату за відповідною (прирівняною) посадою керівник окружної прокуратури (прокурор району) в розмірі 78 400 грн.

Позивач звернувся до територіального органу ПФУ із заявою про перерахунок його пенсії на підставі вказаної довідки. 09 травня 2021 року позивач отримав пенсію в розмірі 17 690 грн., що є максимальним розміром пенсії за віком у 2021 році.

27 травня 2021 року звернувся до Каховського сервісного центру Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області з письмовою заявою про перерахунок пенсії, починаючи з 01.05.2021 року з розрахунку 90% від загальної суми складових місячної заробітної плати, зазначеної в довідці прокуратури Херсонської області від 08.04.2021 року № 21-151 вих.21 про заробітну плату, без обмеження її граничного розміру, з урахуванням раніше проведених виплат.

Пенсійним органом здійснено перерахунок пенсії позивача на підставі вказаної довідки, однак при здійсненні перерахунку відповідачем зменшено відсоткове значення пенсії позивача з 90% до 60% та застосовані обмеження пенсії.

Позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку його пенсії виходячи з 90% від загального розміру заробітної плати та без обмежень максимальним розміром.

Вказану відмову позивач вважає протиправною, що і стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою від 24.09.2021 провадження у вказаній справі відкрите, розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідачем наданий відзив на позовну заяву, зі змісту якого убачається, що відповідач позов не визнає. Зокрема, свою позицію обґрунтовує тим, що позивач, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області, з 31.12.1996 року. З 02.02.2005 - ОСОБА_1 отримує пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України "Про прокуратуру".

12.04.2021 ОСОБА_1 звернувся до Управління із заявою про перерахунок пенсії за вислугу років та надав довідку Херсонської обласної прокуратури від 08.04.2021 за № 21- 151вих.-21.

У довідці зазначено, що заробітна плата за відповідною (прирівняною) посадою керівника окружної прокуратури (прокурор району) на 15.03.2021 визначена відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)2019 та статей 81, 86 Закону 1697 та у зв`язку з початком роботи окружних прокуратур (наказ Генерального прокурора від 17.02.2021 №40) і складає 78400,00 грн.

За результатом перерахунку пенсії, при заробітній платі 78400,00 грн., розмір пенсії з 01.04.2021 склав 47040,00 грн. (78400,00 грн х 60%).

Проте, враховуючи обмеження, визначені статтею 86 Закону 1697 та ст. 2 Закону №3668-VI, розмір пенсії з урахуванням підвищення "дітям війни" та пенсії за особливі заслуги, до виплати з 01.04.2021 становить 17690,00 грн (1769 грн х 10, де 1769 грн - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" з 01.12.2020).

Обґрунтовуючи правомірність зменшення відсоткового значення розміру пенсії, відповідач посилається на частину 2 статті 86 Закону №1697-VII, відповідно до якої пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до І січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Посилаючись на норми Закону України від 08.07.2011 року №3668-Vl "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", відповідач обґрунтовує правомірність застосування обмеження максимального розміру пенсії позивача.

Також відповідач зазначає, що розмір пенсії позивача на дату набрання чинності Закону №3668-Vl не перевищував десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність (784,00 грн х 10 = 7840 грн.).

З огляду на викладене, відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України. З 31 березня 1999 року по 02 лютого 2005 року позивач отримував пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

З 02 лютого 2005 року позивач отримує пенсію за вислугу років відповідно до вимог статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1999 року № 1789-ХІІ (у редакції, що діяла на момент виникнення права на отримання пенсії), виходячи з розміру 90 відсотків від чинної на той час заробітної плати на посаді працівника прокуратури.

У січні 2017 року на підставі рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 07.11.2016 року у справі № 658/3189/16-а здійснено перерахунок пенсії позивача у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09 грудня 2015 року у розмірі 90% від суми місячного заробітку на підставі статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ.

16.03.2020 відповідно до Рішення Конституційного суду України від 13.12.2019 у справі № 7-р(ІІ) /2019 та постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. № 657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури" від 30.08.2017 № 657 прокуратурою Херсонської області складено довідку за № 18-179 вих-20 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) ОСОБА_1 , що враховується для перерахунку пенсій, за норма чинними на 06.09.2017 за відповідною ( прирівняною посадою).

18.09.2020 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Херсонській області із заявою щодо перерахунку пенсії на підставі рішення Другого сенату Конституційного суду України від 13.12.2019 у справі № 7-р(ІІ) /2019, додавши до цієї заяви вказану довідку від 16.03.2020 №18-179вих-20.

23.09.2020 року комісією відділу з питань перерахунків пенсій № 5 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області прийнято рішення №8487/03-16 про розгляд заяви на перерахунок пенсії гр. ОСОБА_1 від 18.09.2020 №2506 про відсутність законодавчих підстав щодо перерахунку пенсії за довідкою від 11.03.2020 №18-179вих-20 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), складові якої визначені згідно із постановою Уряду від 30.08.2017 № 657 (до набрання чинності рішення Другого сенату Конституційного суду України від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)2019), обґрунтовуючи тим, що 11 грудня 2019 року за № 1155 прийнята постанова Кабінету Міністрів України "Про умови оплати праці прокурорів" (набрала чинності 16.01.2020), пунктом 7 якої встановлено, що зміна посадових окладів для працівників прокуратури, передбачених цією постановою, не є підставою для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом України "Про прокуратуру".

Вважаючи таке рішення протиправним, позивач звернувся до суду і рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 у справі №540/3865/20 визнане протиправним і скасоване рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області від 23.09.2020 за №8487/03-16 про розгляд заяви на перерахунок пенсії громадянину ОСОБА_1 від 18.09.2020 №2506 про відмову у перерахунку пенсії за вислугою років, а також зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області з 13.12.2019 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII на підставі довідки прокуратури Херсонської області від 16.03.2020 р. № 18-179 вих-20 з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

Цим же рішенням позивачу відмовлено у задоволенні вимог в частині зобов`язання відповідача здійснення перерахунку його пенсії у розмірі 90 % від суми заробітної плати і щодо обмеження пенсії максимальним розміром, з огляду на передчасність таких вимог.

Як убачається з матеріалів пенсійної справи позивача Головним управлінням ПФУ в Херсонській області проведено перерахунок пенсії позивача на підставі вказаної довідки.

05 квітня 2021 року наказом Генерального прокурора № 40 від 17.02.2021 з 15 березня 2021 року почали роботу окружні прокуратури, працівникам яких були підвищена заробітна плата згідно з ст. 81, п. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» і рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 р. № б-р/2020.

У зв`язку з вказаним 05 квітня 2021 року позивач звернувся до Херсонської обласної прокуратури з заявою про видачу довідки про заробітну плату станом на 15.03.2021 року та отримав довідку за № 21-151 вих. від 08.04.2021 про заробітну плату за відповідною (прирівняною) посадою керівник окружної прокуратури (прокурор району) в розмірі 78 400 грн.

12.04.2021 року позивач звернувся до територіального органу ПФУ із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки №21-151 вих. від 08.04.2021 та надав цю довідку до Управління Пенсійного фонду України в м. Каховці та Каховському районі.

Як убачається з матеріалів пенсійної справи територіальним органом ПФУ здійснено перерахунок пенсії позивача на підставі довідки №21-151 вих. від 08.04.2021, однак із застосуванням обмежень максимального розміру пенсії та зменшивши відсотковий розмір пенсії з 90% до 60%. Таким чином, за результатом перерахунку пенсії, при заробітній платі 78400,00 грн., розмір пенсії позивача з 01.04.2021 склав 47040,00 грн (78400,00 грн х 60%) та враховуючи обмеження визначені статтею 86 Закону 1697 та ст. 2 Закону №3668-VI, розмір пенсії з урахуванням підвищення "дітям війни" та пенсії за особливі заслуги позивачу виплачено пенсію в розмірі 17 690 грн, (1769 грн х 10, де 1769 грн - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" з 01.12.2020).

27 травня 2021 року позивач звернувся до Каховського сервісного центру Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області з письмовою заявою про перерахунок пенсії за вислугу років на підставі довідки прокуратури Херсонської області від 08.04.2021 року № 21-151 вих. відповідно до вимог ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII, починаючи з 01.05.2021 року з розрахунку 90% від загальної суми складових місячної заробітної плати, зазначеної в довідці прокуратури Херсонської області від 08.04.2021 року № 21-151 вих.21 про заробітну плату, без обмеження її граничного розміру, з урахуванням раніше проведених виплат.

Відповідно до листа ГУ ПФУ в Херсонській області від 09.06.2021 року № 3746-3494/Ж-02/8-2100/21 позивачу повідомлено наступне: «за результатом перерахунку при заробітній платі 78400 грн., розмір пенсії з 01.04.2021 складає 47040 грн. (78400x60%), проте, враховуючи обмеження, визначені статтею 86 Закону 1697, розмір пенсії до виплати з 01.04.2021 становить 17 690,00 грн.

Здійснити перерахунок пенсії в розмірі 90% від суми заробітної плати, зазначеної в довідці Херсонської обласної прокуратури від 08.04.2021 № 21-151 вих.21, без обмеження граничного її розміру згідно із статтею 50-1 Закону 1789 немає підстав, оскільки зазначена норма з 01.01.2015 є нечинною. На сьогодні діє норма розрахунку пенсії відповідно до статті 86 Закону 1697, яка визначає відсотковий розмір пенсії від суми місячної чинної заробітної плати, а саме 60% та обмеження максимального розміру пенсії у розмірі десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність».

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд враховує наступні обставини та приписи законодавства.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Як зазначалось вище, з 31 березня 1999 року по 02 лютого 2005 року позивач отримував пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», а з 02 лютого 2005 року він отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1999 року № 1789-ХІІ.

Станом на 2005 рік особливості пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих прокуратури визначалися статтею 50-1 Закону №1789-ХІІ (до 15 липня 2015 року).

Частиною 1 вказаної статті Закону № 1789-ХІІ встановлено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Відповідно до ч.12 ст.50-1 Закону №1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Частиною 17 статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ визначено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Законом №3668-VI до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ були внесені зміни, унаслідок яких наведена вище частина сімнадцята статті 50-1 Закону 1789-ХІІ з 1 жовтня 2011 року стала вісімнадцятою, - тобто відбулась зміна порядкового номеру частини статті, що регламентувала порядок та підстави перерахунку пенсії, проте її текст залишився незмінним.

14 жовтня 2014 року прийнято Закон № 1697-VІІ (набрав чинності 15 липня 2015 року), при цьому у первинній редакції частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VІІ мала такий текст: "призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

Отже, первинна редакція частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VІІ та частина сімнадцята (з 1 жовтня 2011 року - вісімнадцята) статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.

Розділ XII «Прикінцеві положення» Закону № 1697-VІІ щодо набрання ним чинності (в розрізі конкретних статей закону) неодноразово змінювався, переважна більшість статей (у тому числі й стаття 86) цього Закону набрали чинності з 15 липня 2015 року. Водночас з 15 липня 2015 року втратив чинність Закон № 1789-XII (крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів).

З 1 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року №76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" (далі - Закон № 76-VIII), яким, зокрема, частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ (діяла до 15 липня 2015 року) та частину двадцяту статті 86 Закону № 1697-VІІ (набрала чинності 15 липня 2015 року) викладено у новій редакції, відповідно до якої умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Прийняття зазначеного Закону, як убачається з пояснювальної записки до його законопроєкту, обумовлено необхідністю реалізації заходів щодо економного та раціонального використання державних коштів та приведення до фінансових можливостей держави дії положень окремих законів України, створення умов для стабілізації фінансового стану держави та удосконалення окремих положень соціальної політики.

Таким чином, починаючи з 1 січня 2015 року в Україні жоден закон не визначав ані умов (підстав), ані порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі Закону України "Про прокуратуру".

Слід звернути увагу, що постановою Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 826/8546/18 залишено без змін рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 7 листопад 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2019 року, визнано протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України в частині неприйняття порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури та зобов`язано Кабінет Міністрів України протягом 30 днів з дня набрання рішенням законної сили вжити заходів та прийняти рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури.

При цьому, Верховний Суд звернув увагу, що Кабінет Міністрів України протягом тривалого часу ухиляється від прийняття рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, необхідність прийняття яких Законом покладено саме на Уряд.

Крім того, рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(ІІ)/2019 у справі №3-209/2018(2413/18, 2807/19) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Пунктом 3 установлено такий порядок виконання цього рішення:

- частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: "20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

Отже, законодавством України передбачено можливість перерахунку раніше призначених пенсій відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII, відповідно до якої таке право може бути реалізовано за умови прийняття нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури та надання позивачем довідки про заробітну плату при звернення до органів Пенсійного фонду України з відповідною заявою.

Вказаний правовий висновок узгоджується із правовою позицією, висловленою у рішенні Верховного Суду від 14 вересня 2020 року у зразковій справі №560/2120/20, залишеному без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 січня 2021 року (провадження № 11-337заі20).

З наведеного убачається, що позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до статті 86 Закону №1697-VII на підставі довідки Херсонської обласної прокуратури від 08.04.2021 №21-151вих.

Більш того, матеріалів справи, у тому числі пенсійної справи та доводів відповідача, викладених у відзиві убачається, що пенсійний орган погоджується з наявністю у позивача права на перерахунок пенсії, проте заперечує щодо перерахунку пенсії виходячи із розміру 90% від розміру заробітної плати, що визначена у вищевказаній довідці без обмеження максимального розміру пенсії.

Отже, спірним у межах даної справи є право позивача на перерахунок його пенсії на підставі довідки від 08.04.2021 №21-151вих саме у розмірі 90% від заробітної плати, визначеної у довідці та без обмеження максимального розміру пенсії.

Відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VІІ з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(ІІ)/2019 призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Таким чином, оскільки призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення, внесені зміни до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 90, а потім 80 і згодом 60 процентів від суми місячного (чинного) заробітку, а також положення частини другої статті 86 Закону №1697-VII, якими встановлено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, отже при перерахунку пенсії прокурорів має застосовуватись норма, що визначає розмір місячного (чинного) заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Наведена позиція щодо послідовності застосування норм закону, якими визначається відсоток, з якого обчислюється пенсія, збігається з висновками Верховного Суду, викладеними у рішенні від 4 лютого 2019 року, яке набрало законної сили 16 жовтня 2019 року, у зразковій справі №240/5401/18, в якій йдеться про зменшення відсоткового значення грошового забезпечення при перерахунку пенсії військовослужбовців, а також у постанові Верховного Суду від 10 вересня 2021 у справі №580/5238/20 про зменшення відсоткового значення заробітної плати прокурора та обмеження максимального розміру пенсії.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 8 червня 2021 року у справі №263/15245/16-а висловив позицію щодо зміни розміру відсотків пенсії колишнім працівникам прокуратури при її перерахунку. Вказана позиція зводиться до того, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а внесені зміни до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ на момент звернення позивача із заявлю про перерахунок пенсії, щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Подібна правова позиція за схожих обставин також була застосована Верховним Судом у постановах від 3 травня 2018 року у справа № 308/11498/16-а, від 22 червня 2018 року у справі №635/6663/16-а, від 19 червня 2018 року у справі №725/1352/16-а) та від 29 червня 2020 року у справі № 490/5366/16-а, від 10 вересня 2021 у справі №580/5238/20.

Таким чином, при перерахунку пенсії прокурорів має застосовуватися норма, що визначає розмір місячного (чинного) заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а наступні зміни законодавства стосувалися зміни розміру відсотків при призначенні пенсії прокурорам.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про задоволення позову у частині вимог про зобов`язання відповідача перерахувати позивачу пенсію, виходячи із розміру 90% (в редакції станом на час призначення пенсії відповідно до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ) від розміру заробітної плати, що визначена у довідці Херсонської обласної прокуратури від 08.04.2021 №21-151вих.

Щодо обмеження максимального розміру пенсії суд звертає увагу на таке.

Обмеження максимального розміру пенсії вперше були введені в дію Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року № 3668-VІ (далі - Закон № 3668-VІ).

За положеннями статті 2 Закону №3668-VI, який набрав чинності 1 жовтня 2011 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до, зокрема, Закону України «Про прокуратуру" не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Відтак, на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону № 3668-VІ, зокрема, Закону України "Про прокуратуру", та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений цим Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку.

Зазначені вище положення Закону №3668-VI не визнавались Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), отже, є чинними і підлягають виконанню.

Вказана позиція узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 2 травня 2018 року у справі №704/87/17, від 3 квітня 2018 року у справі №361/4922/17, від 15 травня 2019 року у справі №554/4191/17, від 21 листопада 2019 року у справі №161/14321/16-а та від 10 грудня 2020 року у справі №580/492/19, від 10 вересня 2021 у справі №580/5238/20.

Згідно з абзацом 1 пункту 2 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положення» Закону №3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Як було зазначено вище, згідно з абзацом першим пункту 2 розділу II "Прикінцевих та перехідних положення" Закону № 3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

При цьому абзацом другим пункту 2 розділу ІІ "Прикінцевих та перехідних положення" Закону №3668-VI визначено, що пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Наведені в пункті 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668-VI норми є спеціальними, оскільки дія їх розповсюджується на окрему групу суб`єктів, яка обумовлена певними особливостями (зокрема, осіб, пенсія яким призначена до набрання чинності цим Законом, в яких розмір пенсії перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом тощо).

Слід зауважити, що колегія суддів Верховного Суду у постанові від 10 вересня 2021 у справі №580/5238/20 зазначила, що положення цього пункту спрямовані на врегулювання питань, які виникають у зв`язку із застосуванням Закону № 3668-VI щодо осіб, права яких внаслідок такого застосування могли підлягати звуженню. У зв`язку з цим положення пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 3668-VI, а саме - усі його чотири абзаци, застосовуються у системному зв`язку між собою.

Таким чином, пункт 2 розділу ІІ Закону № 3668-VI в контексті перехідних положень не регулює питання обмеження максимальним розміром пенсії осіб, у яких на 1 жовтня 2011 року вона не досягала максимального розміру (десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність).

Оскільки на момент набрання чинності Законом №3668-VI пенсія позивача у справі не перевищувала законодавчо встановленого максимального розміру (5717,59 грн при максимальному розмірі пенсії 7840,00 грн), суд приходить до висновку, що на нього не поширюються норми пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 3668-VI.

Текстуальний аналіз пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668-VI дає підстави для висновку, що метою вказаної норми є деталізація умов дії положень статті 2 цього ж Закону лише щодо категорії пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом та перевищує встановлений максимальний розмір пенсії.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 10 вересня 2021 у справі №580/5238/20.

Також, суд приймає до уваги, що тлумачення пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI в контексті розмежування пенсіонерів на дві категорії: 1) яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) була встановлена до 1 жовтня 2011 року і розмір якої перевищував максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений Законом № 3668-VI, 2) яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) була встановлена до 1 жовтня 2011 року, але розмір якої не перевищував максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, може призвести до порушення принципів рівності й справедливості, спотворення розуміння сутності обов`язку держави щодо гарантування права застрахованих осіб на пенсію.

Виокремлення осіб другої групи, без застосування до них положень пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668-VI, може призвести до здійснення їм подальших перерахунків (підвищень, індексацій, тощо) пенсій з можливим перевищенням встановленого статтею 2 даного Закону обмеження максимального розміру пенсії, що ставить у нерівне становище з пенсіонерами першої виділеної вище групи.

Такий підхід відповідно до пункту 3 частини першої статті 1 Закону України "Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні" від 6 вересня 2012 року №5207-VI вважається непрямою дискримінацією - ситуація, за якої внаслідок реалізації чи застосування формально нейтральних правових норм, критеріїв оцінки, правил, вимог чи практики для особи та/або групи осіб за їх певними ознаками виникають менш сприятливі умови або становище порівняно з іншими особами та/або групами осіб, крім випадків, коли їх реалізація чи застосування має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

При цьому, норми пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668-VI є лише частиною вказаного нормативно-правового акта, не дублюються іншими актами, встановлюють межі застосування норм інституту "обмеження максимального розміру пенсії" за колом осіб в момент набуття чинності Закону №3668-VI та спрямовані на збереження соціальних прав і інтересів в сфері пенсійних відносин, реалізація яких мала місце до набуття вступу в силу даного Закону.

Разом з тим, з часу набрання чинності вказаним Законом він поширює свою дію на всю територію України і розповсюджується на всіх осіб, які отримують пенсії за законодавством України (зокрема, призначені (перераховані) відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону №3668-VI).

Відтак, на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону № 3668-VI, та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений даним Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку.

З матеріалів справи убачається, що внаслідок перерахунку пенсії позивача її розмір перевищив максимальний.

Оскільки таке перевищення стало результатом перерахунку в період дії загальної норми частини першої статті 2 Закону № 3668-VI, то до регулювання спірних правовідносин слід застосовувати положення вказаної статті, яка встановлює обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Зазначені положення Закону №3668-VI неконституційними не визнавалися, є чинними, а тому обов`язкові для застосування.

Аналогічну правову позицію щодо застосування статті 2, абзацу 1 пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668-VI, висловлено Верховним Судом у складі палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 24 червня 2020 року у справі №580/234/19, а також Верховним Судом у постановах від 8 липня 2020 року у справі №607/7115/17, від 10 вересня 2020 року у справі №280/5154/19 та від 24 вересня 2020 року у справі №640/5854/19, 10 вересня 2021 у справі №580/5238/20.

Отже, позовні вимоги в частині здійснення перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 77 КАС України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Вирішуючи питання, чи підлягає позов задоволенню або відмові у задоволенні повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позивач обрав неналежний спосіб захисту свого права.

Так, він просить визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок пенсії на підставі довідки прокуратури Херсонської області від 08.04.2021 року № 21-151 вих починаючи з 01.05.2021 року з розрахунку 90% від загальної суми складових місячної заробітної плати, зазначеної в довідці прокуратури Херсонської області від 08.04.2021 року № 21-151 вих про заробітну плату, без обмеження її граничного розміру, з урахуванням раніше проведених виплат.

Разом з тим, в ході розгляду даної справи судом встановлено, що право позивача порушено діями відповідача щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії позивача з 90% до 60% суми заробітної плати, визначеної у довідці Херсонської обласної прокуратури від 08.04.2021 №21-151вих.

Отже, з метою захисту порушеного права позивача, ГУ ПФУ в Херсонській області слід зобов`язати здійснити перерахунок призначеної позивачу пенсії за вислугу років з 01.05.2021 року в розмірі 90% від суми заробітної плати, вказаної у довідці Херсонської обласної прокуратури про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій від 08.04.2021 року № 21-151 вих.

Підсумовуючи вищевикладене, суд доходить висновку про часткове задоволення позову.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (ч.3 ст.139 КАС України).

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії позивача з 90% до 60% суми заробітної плати, визначеної у довідці Херсонської обласної прокуратури від 08.04.2021 №21-151вих.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, м. Херсон, вул. 28 Армії, буд.6, ) здійснити перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії за вислугу років у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати, визначеної у довідці Херсонської обласної прокуратури від 08.04.2021 №21-151вих, починаючи з 01.05.2021 року, з урахуванням раніше здійснених виплат.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн 40 (сорок) коп за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області (73005, м. Херсон, вул. 28 Армії, буд.6, ).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя А.С. Пекний

кат. 112010201