Справа № 826/17387/17
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Єгорової Н.М.,

суддів - Коротких А.Ю., Федотова І.В.,

при секретарі - Поляновській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Державна продовольча-зернова корпорація України" до Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення в частині, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2017 року Публічне акціонерне товариство "Державна продовольчо-зернова корпорація України" звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 11 грудня 2017 року в частині визначення суми завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 59 831 405,86 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 червня 2021 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Офіс великих платників податків ДПС подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Свої доводи обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції прийняте без дотримання норм матеріального та процесуального права.

Відповідач зазначив, що судом залишено поза увагою відсутність у контрагентів позивача земельних ділянок та іншого нерухомого майна у власності та користуванні, товари придбання яких задекларовано позивачем не вироблялися, відповідно не могли бути реалізовані останньому. Окрім того апелянт наголосив, що надані позивачем товарно-транспортні накладні на підтвердження руху придбаних товарів є недостовірними.

У відзиві на апеляційну скаргу Публічне акціонерне товариство "Державна продовольча-зернова корпорація України" просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. В обґрунтування своєї позиції вказує на те, що факт здійснення господарських операцій між ПАТ «ДПЗКУ» та його контрагентами підтверджується наявними в матеріалах справи первинними документами, а саме: договорами поставки з специфікаціями; видатковими накладними, податковими накладними, банківськими виписками, платіжними дорученнями, актами приймання-передачі зерна, складськими квитанціями на зерно, ж/д накладними, товарно-транспортними накладними, картками аналізу зерна, зведеною інформацією, посвідченням про якість зерна, реєстрами отримання зерна, що містять всі необхідні реквізити, належним чином підписані та скріплені печатками сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.

Вирішуючи вказаний спір, суд першої інстанції встановив, що Офісом ВПП ДФС проведено документальну позапланову перевірку ПАТ «ДПЗКУ» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за серпень 2017 року, за результатами якої складено акт від 16 листопада 2017 року №3947/28-10-41-04/37243279.

Згідно висновку акта перевірки контролюючий орган під час перевірки, крім іншого, виявив, що в порушення п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198, п. 200.1, 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України ПАТ «ДПЗКУ» завищено суми податкового кредиту по взаємовідносинах з: ТОВ «Агрофід» на суму 270932,77 грн, ТОВ «Зернолідер» на суму 530328,15 грн, ТОВ «Навада Груп» на суму 1621993,06 грн, ТОВ «Росток Агро» на суму 736800,11 грн, ТОВ «Флінт» на суму 3821941,30 грн, ФГ «Агро-Промінь» на суму 8333850,16 грн, ТОВ Фірма «САН» на суму 12746741,82 грн, ПП «Агротекс-2004» на суму 6183733,81 грн, ПП «Примстрой» на суму 5774170,05 грн, ТОВ «Євротрейд - Одеса» на суму 9749494,47 грн, ПП «Зерноінтрейд» на суму 1293786,64 грн, ТОВ «Авізо-Лтд» на суму 774761,55 грн, ТОВ «Агро Партнер-2016» на суму 1008656,67 грн, ТОВ «Кормторг» на суму 1650035,08 грн, ТОВ «Лима-ЮГ» на суму 54530,72 грн, ТОВ «СПЕЦИНВЕСТ» на суму 153851,30 грн, ТОВ «Оптіма - Експерт» на суму 1519075,35 грн, ТОВ «Далтер Груп» на суму 3218230,33 грн, ТОВ «АГРОС-ПЛЮС» на суму 365596,74 грн, ПП«Зерно-15» на суму 22895,78 грн, що призвело до завищення значення р. 21 «Сума від`ємного значення, що зараховується до податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду» податкової декларації на суму 59 831 405,86 грн.

За змістом акта перевірки, діяльність контрагентів позивача має ознаки нереальності здійснення операцій, оскільки відсутній рух активів, зобов`язань чи власного капіталу у процесі здійснення господарської операції; відсутні фізичні, технічні та технологічні можливості до вчинення задекларованих господарських операцій.

Також ревізори-інспектори зазначають в акті про те, що під час перевірки ПАТ «ДПЗКУ» не надано жодних документів щодо якості придбаних товарів, сертифікатів відповідності, інших документів, які реально можуть ідентифікувати товар стосовно виробника, гарантійних зобов`язань, сертифікації; договорів оренди складських, торгівельних приміщень; товаро-транспортних накладні на придбання товару; складського зберігання товару згідно даних Державного підприємства «Держреєстри України».

На підставі акта перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 11 грудня 2017 року №, яким встановлено завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного податкового періоду на суму 59 843 255,40 грн.

Під час розгляду справи суд першої інстанції дійшов наступних висновків:

- факт здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами підтверджується наявними в матеріалах справи первинними документами, що містять всі необхідні реквізити, належним чином підписані та скріплені печатками сторін, які є первинними в розумінні статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»;

- придбаний товар у контрагентів ТОВ «Зернолідер», ТОВ «Навада груп», ТОВ «Росток Агро», ТОВ «Флінт», ФГ «Агро-Промінь», ТОВ Фірма «САН», ПП «Агротекс-2004», ТОВ «Примстрой», ТОВ «Євротрейд-Одеса» ПП «Зерноінтрейд», ТОВ «Авізо-Лтд», ТОВ «Лима-ЮГ», ТОВ «Специнвест», ТОВ «Оптима-експерт», ТОВ «Далтер-груп», ПП «Зерно-15» був експортований, на підтвердження чого надано митні декларації щодо експорту продукції, зовнішньоекономічні контракти, угоди щодо придбання продукції та банківські виписки по розрахункам;

- придбаний товар у контрагентів «Агрофід», ТОВ «Агро Партнер-2016», ТОВ «Кормторг» придбаний з метою використання у своїй господарській діяльності філією ПАТ «ДПЗКУ» «Ізюмський КХП», а саме з метою переробки у комбікорм для подальшого продажу, на підтвердження чого надано договори щодо придбання продукції, рапорти про переробку, видаткові накладні та банківські виписки по розрахункам;

- відповідачем не надано жодних доказів, що на час укладення та виконання договорів контрагентами позивача, вони не були зареєстрованими у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, тобто не мали достатній об`єм правоздатності для складання первинних документів та укладання будь-яких правочинів;

- наявність або відсутність окремих документів, таких як товарно-транспортні накладні, а так само помилки у їх оформленні не є безумовною підставою для висновків про відсутність господарської операції;

- відповідачем у акті перевірки не зазначено жодного недоліку в оформленні первинних документів, складених за результатами господарських операцій;

- необґрунтованості посилань контролюючого органу, як на підставу неправомірності формування даних податкового обліку, на відсутність у позивача документів, які б свідчили про транспортування придбаного товару, оскільки такі документи, зокрема, товарно-транспортна накладна призначені для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення, а відтак визначають взаємовідносини по виконанню перевезення вантажів для обліку транспортної роботи. У розглядуваному випадку позивач здійснював операції з придбання товару та не виступав в якості замовника за договором перевезення, у зв`язку з чим, відсутність товарно-транспортних накладних не можна розцінювати як беззаперечне свідчення безтоварності спірних операцій;

- зміст акта перевірки, на підставі якого було складено податкове повідомлення-рішення, вказує на те, що перевірка обставин укладення і виконання спірних операцій був занадто поверхневим, без з`ясування всіх фактів які могли слугувати підставою для висновку про нереальність господарських операцій, акт не містить посилань на відповідні достатні і беззаперечні докази, висновки не узгоджуються із встановленими під час перевірки обставинами. Під час розгляду справи відповідачем правильність таких висновків суду не доведена.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися з огляду на наступне.

Згідно усталеної судової практики при розгляді справ даної категорії судам належить з`ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції (фактичне здійснення господарських операцій); підтвердження господарських операцій належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Таким чином, в межах даного спору слід встановити факт здійснення (реальність) господарських операцій позивачем з його контрагентами; мету придбання та обставини використання придбаних товарів у власній господарській діяльності позивача, встановити спеціальну податкову правосуб`єктність учасників господарської операції.

Наявні у справі докази підтверджують, що між ПАТ "ДПЗК" (покупець) та контрагентами (постачальники) укладено ряд договорів поставки:

- ТОВ «Агрофід» () договір поставки від 30 червня 2017 року №30//06-16 (зокрема: «Макуха соняшникова» та «Висівки пшеничні»);

- з ТОВ «Зернолідер» () договір поставки від 07 червня 2017 року №ОДН 0311-С (зокрема: «кукурудза 3 кл.», «пшениця 3 кл. урожай 2015 року» «пшениця 5 кл.», «пшениця 6 кл.»);

- ТОВ «Навада груп» () договори поставки від 27 березня .2017 року № ОДН 0126-С, від 07 лютого 2017 року №ОДН 0105-С (зокрема: «Соя врожаю 2016 р.», «Кукурудза 3 класу врожаю 2016 р.», «Пшениця 3 класу врожаю 2016 р.»);

- ТОВ «Росток Агро» () договір поставки №МИК 0123-С від 02 лютого 2017 року (зокрема: «Соя»);

- ТОВ «Флінт» () договори поставки №КИВ0071-С від 26 травня 2016 року, №КИВ0078-С від 10 червня 2016 року, № КИВ0079-С від 17 червня 2016 року, №КИВ0080-С від 25 червня 2016 року (зокрема: «Пшениця 3,5,6 кл.», «Ячмінь 3кл», «Кукурудза 3 класу»);

- ФГ «Агро-Промінь» () договори поставки: №ДНП0208-С від 05 липня 2016 року, № ДНП0214-С від 08 липня 2016 року, №ХРН 0179-С від 04 липня 2016 року, №ХРН 0141-С від 06 липня 2016, №ДНП0217-С від 11 липня 2016 року, №ДНП0216-С від 11 липня 2016 року, №ХАР0302-С від 07 липня 2016 року, №ДНП0010-С від 21 липня 2016 року, №ДНП0021-С від 25 липня 2016 року, №ДНП0022-С від 26 липня 2016 року, №ДНП0032-С від 03 серпня 2016 року, №ДНПООЗЗ-С від 03 серпня 2016 року, №ДНП0037-С від 05 серпня 2016 року (Зокрема: «Пшениця 3,5,6 кл. врожаю 2016», «Ячмінь 3кл врожаю 2016 року»);

- ТОВ Фірма «САН» () договори поставки: № МИК 0323-С від 30 червня 2016 року, МИК 0314-С від 29 червня 2016 року, МИК 0332-С від 04 липня 2016 року, МИК 0340-С від 06. липня 2016 року, МИК 0341-С від 06 липня 2016 року, МИК 0335-С від 05 липня 2016 року, МИК 0351-С від 08 липня 2016 року, МИК 0347-С від 08 липня 2016 року, МИК 0350-С від 08 липня 2016 року, МИК 0008- С від 14 липня 2016 року, МИК 0016-С від 20 липня 2016 року, МИК 0024-С від 21 липня 2016 року, МИК 0029-С від 25 липня 2016 року, МИК 0040-С від 29 липня 2016 року, МИК 0045-С від 02 серпня 2016 року, МИК 0050-С від 03 серпня 2016 року, МИК 0055-С від 05 серпня 2016 року, МИК 0058-С від 08 серпня 2016 року (зокрема: «ріпак 1 класу 2016 року», «Горох 1 класу», «Ячмінь 3-го класу врожаю 16р.», «Пшениця 2, 3, 5,6-го класу, врожаю 2016»);

- ПП «Агротекс-2004» ( ) договори поставки: №ДНП0186-С від 01 червня 2016 року, ХРН 0117-С від 23 червня 2016 року, ДНП0201-С від 30 червня 2016 року, ДНП0202-С від 30 червня 2016 року, ДНП0203-С від 30 червня 2016 року, ДНП0204-С від 30 червня 2016 року, ДНП0205-С від 30 червня 2016 року, ХРН 0144-С від 07 липня 2016 (Зокрема: «Пшениця 3,5,6 кл. врожаю 2016 року та 2015 року», «Ячмінь 3кл врожаю 2016 року»);

- ТОВ «Примстрой» ( ) договори поставки №ОДН 0313-С від 08 червня 2016 року, ОДН 0312-С від 07 червня 2016 року, ОДН 0317-е від 17 червня 2016 року, ОДН 0323-С від 29.06.2016, ОДН 0326-С від 29.06.2016, ОДН 0325-С від 29.06.2016, ОДН ОЗЗЗ-С від 30 червня 2016 року, ОДН 0371-С від 06 липня 2016 року, ОДН 0372-С від 06 липня 2016 року, ОДН 0376-С від 07 липня 2016 року, ОДН 0346-С від 05 липня 2016 року, ОДН 0378-С від 08 липня 2016 року, ОДН 0379-С від 08 липня 2016 року, ОДН 0361-С від 08 липня 2016 року, ОДН 0362-С від 08 липня 2016 року (Зокрема: «Пшениця 3 кл. врожаю 2016 року та 2015 року», «Ячмінь 3 кл. врожаю 2016 року», «кукурудза 3 кл. 2015 року»);

- ТОВ «Євротрейд-Одеса» () договори поставки № ОДН 0331-С від 30 червня 2016 року, ОДН 0341-С від 01 липня 2016 року, ОДН 0332-С від 30 червня 2016 року, ОДН 0340-С від 01 липня 2016 року, ОДН 0021-С від 27 липня 2016 року, ОДН 0017-С від 27 липня 2016 року, ОДН 0016-С від 27 липня 2016 року, ОДН 0019-С від 27 липня 2016 року, ОДН 0018-С від 27 липня 2016 року, ОДН 0023-С від 27 липня 2016 року, ОДН 0022-С від 27 липня 2016 року (Зокрема: «Пшениця 6 кл.», «Ячмінь 3кл»,);

- ПП «Зерноінтрейд» () договір поставки №ОДН 0026-С від 27 липня 2016 року (Зокрема: «Пшениця 5,6 кл. врожаю 2016 року», «Ячмінь 3кл врожаю 2016 року»);

- ТОВ «Авізо-Лтд» () договори поставки №ОДН 0318-С від 20 червня 2016 року, ОДН 0357-С від 07 липня 2016 року, ОДН 0373-С від 08 липня 2016 року, ОДН 0352-С від 04 липня 2016 року (Зокрема: «Пшениця 5,6 кл. врожаю 2016 року», «Ячмінь 3кл врожаю 2016 року»);

- ТОВ «Агро Партнер-2016» () договори поставки № 03/11 від 03 листопада 2016 року, № 1511 від 15 листопада 2016 року, № 2211 від 22 листопада 2016 року, № 512 від 05 грудня 2016 року, № 612 від 06 грудня 2016 року, № 1212/1 від 12 грудня 2016 року, № 1212/2 від 12 грудня 2016 року (Зокрема: «Макуха соєва», «Олія рослинна (соєва)»;

- ТОВ «Кормторг» () договори поставки № 04/11-1 від 09 листопада 2016 року, № 06/09-1 від 06 вересня 2016 року, № 09/09-2 від 09 вересня 2016 року, № 12/09-4 від 12 вересня 2016 року, № 14/09-3 від 14 вересня 2016 року, № 17/11-1 від 17 листопада 2016 року, № 19/09-4 від 19 вересня 2016 року, № 21/09-1 від 21 вересня 2016 року, № 23/09-1 від 23 серпня 2016 року, № 27/09-1 від 27 вересня 2016 року, №28/09-1 від 28 вересня 2016 року, № 28/11-2 від 28 листопада 2016 року, № 30/08-1 від 30 серпня 2016 року, № 08/08-1 від 08 серпня 2016 року, № 08/08-2 від 08 серпня 2016 року, № 25/07-2 від 25 липня 2016 року, № 25/07-3 від 25 липня 2016 року (Зокрема: «Пшениця», «Ячмінь», «кукурудза»);

- ТОВ «Лима-ЮГ» () договір поставки №МИК 0321-С від 29 червня 2016 року (Зокрема: «Пшениця»);

- ТОВ «Специивест» () договір поставки № МИК 0281-С від 23 квітня 2016 року (Зокрема: «Пшениця», «кукурудза»);

- ТОВ «Оптима-експерт» () договори поставки №ОДН 0339-С від 01 липня 2016 року, ОДН 0320-С від 20 червня 2016 року, ХРН 0126-С від 24 червня 2016 року, ОДН 0335-С від 30 червня 2016 року, ОДН 0377-С від 07 липня 2016 року (Зокрема: «Пшениця», «Ячмінь»);

- ТОВ «Далтер-груп» () договори поставки №ХРН 0122-С від 29 червня 2016 року, ХРН 0119-С від 29 червня 2016 року, ХРН 0120-С від 29 червня 2016 року, ХРН 0122-С від 29 червня 2016 року (Зокрема: «Пшениця», «Ячмінь»);

- ПП «Зерно-15» () договір поставки №ХАР0245-С від 19 квітня 2016 року (Зокрема: «Пшениця», «Ячмінь», «кукурудза»).

За умовами вказаних договорів поставок продавець зобов`язався поставити і передати у власність покупця, а покупець прийняти і оплатити зерно українського походження врожаю 2015 - 2016 років. Культура та клас товару зазначається в додаткових угодах до цього договору, які є невід`ємними частинами додаткової угоди.

Відповідно до положень пунктів 2, 4 договорів поставки кількість товару зазначається в додаткових угодах до цього договору, які є невід`ємними частинами.

Поставка товару підтверджується та супроводжується наступними документами:

а) видатковою накладною, що оформлена на підставі довіреності покупця на отримання товарно - матеріальних цінностей;

б) рахунком - фактурою продавця із зазначенням точної кількості та ціни товару та номеру і дати додаткової угоди до цього Договору згідно якої здійснюється поставка товару;

в) посвідченням якості, виданим сертифікованою лабораторією.

У разі, якщо поставка товару відбувається на умовах EXW ("Франко завод") (у редакції Інкотермс 2010) додатково поставка товару підтверджується та супроводжується наступними документами:

а) складським документом (складська квитанція, просте або подвійне складське свідоцтво), зареєстрованим в ДП "Держреєстри України" у день його видачі. При поставці товару на не сертифікованому зерновому складі - довідкою зернового складу;

б) актом приймання - передачі Товару, підписаного уповноваженими представниками обох сторін і зерновим складом.

У разі коли поставка товару здійснюється на умовах CPT ("Доставка оплачена до …") (у редакції Інкотермс 2010), за виключенням умов, які можуть бути обумовлені в цьому договорі.

Поставка товару підтверджується та супроводжується наступними документами:

а) видатковою накладною, що оформлена на підставі довіреності покупця на отримання товарно - матеріальних цінностей;

б) рахунком - фактурою продавця із зазначенням точної кількості та ціни товару та номеру і дати додаткової угоди до цього договору, згідно якої здійснюється поставка Товару;

в) при постачанні залізничним транспортом - карткою аналізу зерна, виданою сертифікованою лабораторією, а також на вимогу покупця ветеринарним свідоцтвом Ф2;

г) копіями товарно - транспортної накладної чи залізничної накладної, в залежності від виду транспорту.

Підпункт 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (тут і далі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначає податковий кредит як суму, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

За правилами п. 198.3 ст.198 Податкового кодексу України встановлює, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

В силу наведених правових норм право платника податку на додану вартість на формування податкового кредиту знаходиться у прямій залежності від підтвердження таких витрат розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, а також з фактом використання придбаних товарів (робіт, послуг) у власній господарській діяльності. Надання таких документів є визначеним п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України обов`язком платника податків.

Встановлюючи обов`язкове підтвердження платником податків задекларованих показників податкового обліку належними документами, законодавець визначає, що ці документи відображають реальний стан речей щодо задекларованих об`єктів оподаткування, зокрема, якщо йдеться про податковий облік з податку на додану вартість, щодо операцій з постачання товарів (послуг) як об`єкта оподаткування та операцій з придбання товарів (послуг) як підстави для формування податкового кредиту.

Для цілей оподаткування податком на додану вартість операції з постачання (придбання) товарів (послуг) мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кодекс України передбачає тільки один випадок не включення до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв`язку з придбанням товарів (послуг) - це не підтвердження податковими накладними або оформлення з порушенням вимог чи не підтвердження митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п.201.11 ст. 201 цього Кодексу) (пункт 198.6 статті 198).

Згідно з п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

За приписом пункту 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Проте, суд звертає увагу, що наявність у позивача податкових накладних не є безумовною підставою для віднесення до складу податкового кредиту відповідних сум податку на додану вартість по сумнівним господарським операціям.

Так, досліджуючи питання реальності господарських операцій із ТОВ «Агрофід», ТОВ «Зернолідер», ТОВ «Навада груп», ТОВ «Росток Агро», ТОВ «Флінт», ФГ «Агро-Промінь», ТОВ Фірма «САН», ПП «Агротекс-2004», ТОВ «Примстрой», ТОВ «Євротрейд-Одеса» ПП «Зерноінтрейд», ТОВ «Авізо-Лтд», ТОВ «Агро Партнер-2016», ТОВ «Кормторг», ТОВ «Лима-ЮГ», ТОВ «Спецінвест», ТОВ «Оптима-експерт», ТОВ «Далтер-груп», ТОВ «Агрос-плюс», ПП «Зерно-15» та пов`язаність придбаних позивачем товарів та послуг із з його господарською діяльністю, суд зазначає про наступне.

Відповідно до визначення частини першої статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Підпункт 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначає господарську діяльність як діяльність особи, що пов`язану з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямовану на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Суд встановив, що за даними Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПАТ "ДПЗКУ" здійснює діяльність зокрема із вирощування зернових культур, бобових культур і насіння олійних культур; виробництва продуктів борошномельно-круп`яної промисловості; оптової торгівлі зерном.

Проте, здійснення позивачем такого роду діяльності не звільняє його обов`язку надати докази на підтвердження позовних вимог, зокрема реальності/товарності спірних господарських операцій, з урахуванням їх специфіки, що прямо випливає із положень частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як встановлено в акті перевірки та не спростовано позивачем, до перевірки надано товарно-транспортні накладні:

від 09 червня 2016 року серія 12 ААЕ №137561, автомобіль/причіп Рено НОМЕР_1 /НОМЕР_51, згідно з листом Регіонального сервісного центру МВС в Кіровоградській області від 07 червня 2018 року №31/11-3351 транспортний засіб зареєстрований за №ВА3753/ВІ є легковим автомобілем ЗАЗ 110307;

від 22 березня 2017 року №34487 автомобіль/причіп МАН НОМЕР_2 НОМЕР_3 , від 23 березня 2017 року № НОМЕР_4 автомобіль КАМАЗ НОМЕР_5 , від 30 березня 2017 року №34495 автомобіль КАСАЗ НОМЕР_6 НОМЕР_7 , згідно із листом Регіонального сервісного центру МВС в Миколаївській області від 07 червня 2018 року №31/14-2054 причіп з номерним знаком НОМЕР_8 не зареєстрований, транспортні засоби зареєстрвоані за № НОМЕР_9 , Ве6921ВМ є легковими транспортними засобами Chery Amulet, Ssang Yong Koranado;

від 28 лютого 2017 року №864685 автомобіль/причіп Рено НОМЕР_10 , згідно з листом Регіонального сервісного центру МВС в Миколаївській області від 07 червня 2018 року №31/14-2054 причіп з номерним знаком НОМЕР_52 14 лютого 2017 року знятий з обліку;

від 03 липня 2016 року серія 12ААЕ №564877 автомобіль/причіп МАН НОМЕР_11 / НОМЕР_12 , від 03 липня 2016 року серія 12ААЕ №564858 автомобіль/причеп Сканія НОМЕР_13 / НОМЕР_14 , від 16 червня 2016 року серія 12ААЕ №137646 автомобіль/причеп МАН НОМЕР_15 / НОМЕР_16 , від 15 червня 2016 року серія 12ААЕ №137624 автомобіль/причеп КАМАЗ НОМЕР_17 / НОМЕР_18 , від 04 липня 2016 року серія 12ААЕ №564836 автомобіль/причеп НАН НОМЕР_19 / НОМЕР_20 , від 03 липня 2016 року серія 12ААЕ №564890 автомобіль/причеп КАМАЗ НОМЕР_21 / НОМЕР_22 , від 02 липня 2016 року серія 12ААЕ №184967 автомобіль/причеп ДАФ НОМЕР_23 / НОМЕР_24 , від 02 червня 2016 року серія 12ААЕ №564882 автомобіль/причеп Вольво НОМЕР_25 / НОМЕР_26 , від 02 липня 2016 року серія 12ААЕ №184834 автомобіль/причеп ДАФ НОМЕР_27 / НОМЕР_28 , від 03 липня 2016 року серія 12ААЕ №564758 автомобіль/причеп ДАФ НОМЕР_29 / НОМЕР_30 , від 04 липня 2016 року серія 12ААЕ №564837 автомобіль/причеп ДАФ НОМЕР_31 / НОМЕР_32 , від 02 липня 2016 року серія 12ААЕ №184970 автомобіль/причеп МАН НОМЕР_33 / НОМЕР_34 , від 02 липня 2016 року серія 12ААЕ №184974 автомобіль/причеп ДАФ НОМЕР_35 / НОМЕР_36 , від 05 липня 2016 року серія 12ААЕ №564751 автомобіль/причеп ДАФ НОМЕР_37 / НОМЕР_38 , від 16 червня 2016 року серія 12ААЕ №137610 автомобіль/причеп МАН НОМЕР_39 / НОМЕР_40 згідно з листами Регіонального сервісного центру МВС в Рівненській області від 06 червня 2018 року №31/17-2016, транспортні засоби зареєстровані за № НОМЕР_11 , НОМЕР_13 є легковими транспортними засобами Opel Omega, Ford Granada, транспортний засіб МАН з номерним знаком № НОМЕР_15 , причіп з номерним знаком № НОМЕР_15 не реєструвалися, Регіонального сервісного центру МВС в Вінницькій області від 04 червня 2018 року №№31/2-2221 інформація щодо транспортних засобів з номерним знаком №№ НОМЕР_19 , НОМЕР_21 , НОМЕР_30 , відсутня, автомобілі ДАФ з номерними знаками №№ НОМЕР_23 , НОМЕР_27 , Volvo з номерним знаком НОМЕР_25 не зареєстровані та не реєструвались, під номерним знаком НОМЕР_24 зареєстровано причіп до легкового автомобіля, під номерним знаком НОМЕР_31 зареєстровано автогідропідіймач з вантажопідйомністю 150 кг. Належить ПАТ «Вінницяобленерго». Згідно з листа Регіонального сервісного центру МВС в Чернігівській області від 05 червня 2018 року №31/24-1784 транспортний засіб зареєстрований за № НОМЕР_25 є легковим автомобілем марки ВАЗ 21099. Згідно з листа Регіонального сервісного центру МВС в Кіровоградській області від 07 червня 2018 року №31/11-3351 транспортні засоби зареєстровані за № НОМЕР_33 , НОМЕР_35 легковими автомобілями Daewoo FSO Lanos, Saab 9000. Згідно з листа Регіонального сервісного центру МВС в Київській області від 07 червня 2018 року №31/10-2743 транспортні засоби зареєстровані за № НОМЕР_38 , НОМЕР_40 є причепами для легкових автомобілів;

від 10 липня 2016 року серія НОМЕР_41 автомобіль/причеп Рено НОМЕР_42 / НОМЕР_43 , від 10 липня 2016 року серія НОМЕР_44 автомобіль/причеп ДАФ НОМЕР_45 , від 04 липня 2016 року серія НОМЕР_46 автомобіль/причеп ДАФ НОМЕР_47 / НОМЕР_48 , згідно з листом Регіонального сервісного центру МВС в Рівненській області від 06 червня 2018 №31/17-2061 транспортний засіб зареєстрований за № НОМЕР_43 є легковим транспортним засобом Jak J5, транспортний засіб ДАФ з номерним знаком № НОМЕР_45 не зареєстровано, згідно з листом Регіонального сервісного центру МВС в Вінницькій області від 04 червня 2018 року №31/2-2221 автомобіль ДАФ з номерним знаком НОМЕР_47 не зареєстрований та не реєструвався;

від 02 липня 2016 року серія ААЕ №200108 автомобіль/причеп МАН НОМЕР_49 / НОМЕР_50 згідно з листом Регіонального сервісного центру МВС в Миколаївській області від 07 червня 2018 року №31/14-2054 транспортний засіб зареєстрований за № НОМЕР_49 є легковим транспортним засобом Toyota Camry.

Перевіркою встановлено, що безпосередні контрагенти-постачальники не є виробниками сільськогосподарської продукції, постачанням зерна не займалися та наявність складів відсутня.

Відповідач на підставі аналізу податкових накладних, зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних, дійшов висновку, що відбулося лише документальне оформлення операції з реалізації товарів на адресу покупців; перевіркою також не встановлено наявність автомобільного чи іншого транспорту, устаткування, а також трудових ресурсів, що необхідно для здійснення фінансово - господарської діяльності підприємства.

Також перевіркою встановлено, що за результатом проведеного дослідження руху придбання пшениці по ланцюгу постачання, співставлення звітних документів, податкових декларацій наданих до перевірки та іншої податкової інформації, що надійшла засобами АС "Податковий блок" та за даними Єдиного реєстру податкових накладних не встановлено законного джерела походження товару в кількості, яка реалізована постачальниками на адресу ПАТ "ДПЗКУ"; при дослідженні ланцюгу постачання, згідно баз даних "Архів електронної звітності" (ЄРПН) та зареєстрованих податкових накладних придбані товари відмінні від тих, що були в подальшому реалізовано на адресу контрагентів-покупців, що ставить під сумнів реальність господарських операцій; враховуючи відсутність достатніх трудових ресурсів, недостатності або відсутності землі для вирощування зерна, виробничо - складських приміщень та транспортних засобів, які економічно необхідні для виконання постачання товару у значних об`ємах свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності.

При цьому суд звертає увагу, що встановлені за результатами перевірок контрагентів даних про недоведеність товарності операцій по ланцюгу постачання та факту придбання безпосередніми контрагентами позивача зерна, його транспортування, складського зберігання, має оцінюватись як доказ безтоварності поставки між ПАТ "ДПЗКУ" та постачальниками, про що зазначено у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №814/1932/17, адміністративне провадження №К/9901/15857/19.

Суд також вказує на відсутність у справі складських документів на зерно, документів (сертифікатів) щодо проходження карантинного, санітарного, ветеринарного контролю, сертифікатів відповідності за нормам Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні".

Так, згідно із частинами першою, другою, сьомою ст. 24 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні" зерно підлягає зберіганню у зернових складах.

Власники зерна мають право укладати договори складського зберігання зерна на зберігання зерна у зернових складах з отриманням складських документів на зерно, а також зберігати зерно у власних зерносховищах.

Видача зерна володільцеві складського документа на зерно здійснюється в обмін на виписані на це зерно складські документи.

Відповідно до частини першої та другої ст. 26 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні" договором складського зберігання зерна зерновий склад зобов`язується за плату зберігати зерно, що передане йому суб`єктом ринку зерна. Договір складського зберігання зерна укладається в письмовій формі, що підтверджується видачею власнику зерна складського документа.

Як установлює частина перша статті 36 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні", зернові склади зобов`язані вести реєстр зерна, прийнятого на зберігання.

Згідно із нормами статті 37 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні" зерновий склад на підтвердження прийняття зерна видає один із таких документів: подвійне складське свідоцтво; просте складське свідоцтво; складську квитанцію.

Складський документ на зерно виписується після передачі зерна на зберігання не пізніше наступного робочого дня.

Після заповнення обов`язкових реквізитів простого або подвійного складського свідоцтва на зерно, реєстрації їх у реєстрі з присвоєнням порядкового номера заповнений бланк простого або подвійного складського свідоцтва на зерно передається особі, яка здала зерно на зберігання.

Зерновий склад зобов`язаний виписувати окремо складські документи на зерно для партій зерна, що належать різним товарним класам, відповідно до державних стандартів.

На вимогу особи, яка здала зерно на зберігання, зерновий склад зобов`язаний виписувати окремі складські документи на зерно на будь-які частини зданого на зберігання зерна. Нові складські документи на зерно видаються в обмін на раніше виписані.

Відповідно до акту перевірки ДП «Держреєстри України» листом від 07 листопада 2017 року №359 повідомило, що в період здійснення взаємовідносин погашення складських квитанцій наступних контрагентів-постачальників не було: ТОВ «Зернолідер» на зерно пшениці та кукурудзи; ТОВ «Навада Груп» на зернові культури; ТОВ «Росток Агро» на зберігання сої; ТОВ «Флінт» на зберігання зерна; ТОВ «Фірма «САН» на зберігання ріпаку, гороху; ПП «Зерноінтрейд» на зерно ячменю, пшениці; ТОВ «Авізо ЛТД» на зерно ячменю, пшениці; ТОВ «Кормторг» на зерно кукурудзи, ячменю; ТОВ «Лима-ЮГ» на пшеницю; ТОВ «Специнвест» на зернові культури; ТОВ «Оптіма-Експерт» на зерно пшениці; ТОВ «Примстрой» було погашено складських квитанцій на пшеницю 6 класу в загальному обсязі 411,71 т. ячмінь 3 класу в загальному обсязі 1103,62 т., на зерно кукурудзи погашення складських квитанцій не було.

У свою чергу обов`язкова наявність таких документів випливає із правової позиції Верховного Суду, що викладена зокрема у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі №818/3683/14, адміністративне провадження №К/9901/8178/18.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що документально оформлені поставки на ПАТ "ДПЗКУ" товару, що ідентифікується за найменуванням (характеристикою) не підтверджується реальним його одержанням (придбанням) від постачальників, а відсутність придбання товару по ланцюгу постачання свідчить про нереальність здійснення поставки (продажу) товару на користь ПАТ "ДПЗКУ".

Надані позивачем копії первинних документів по взаємовідносинам із вказаними постачальниками лише фіксують господарські операції та не підтверджують їх товарність.

За таких обставин та враховуючи встановлені вище обставини суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 11 грудня 2017 року в частині визначення суми завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 59 831 405,86 грн.

Крім іншого, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 червня 2021 року - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Державна продовольча-зернова корпорація України" до Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення в частині - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Н.М. Єгорова

Судді А.Ю. Коротких

І.В. Федотов

Повний текст постанови складено « 11» жовтня 2021 року.