Справа № 520/14219/21
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2021-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

04 жовтня 2021 р. Справа № 520/14219/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Супруна Ю.О.,

при секретарі судового засідання - Мурадли А.І.,

за участю:

представника позивача - Медвідь А.О.,

представника відповідача - Милейко К.С.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хозленд" (вул. Морозова, буд. 13,м. Харків,61036, ) до Слобожанської митниці Держмитслужби (вул. Короленка, буд. 16-Б,м. Харків,61003, ) про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Хозленд" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Слобожанської митниці Держмитслужби, в якому просить суд:

- визнати протиправним і скасувати рішення Слобожанської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UА 807000/2021/000576/2 від 25.03.2021 р.;

- визнати протиправним і скасувати рішення Слобожанської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UА 807000/2021/001107/2 від 31.05.2021 р.

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Слобожанської митниці Держмитслужби (61003, м. Харків, вул. Короленко, 16-Б, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хозленд" (93400, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Єгорова, 11, ) судовий збір у сумі 6 156,47 грн.;

Крім того позивач просить суд у випадку задоволення позову, стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Слобожанської митниці Держмитслужби (61003, м. Харків, вул. Короленко, 16-Б, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хозленд" (93400, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Єгорова, 11, ) витрати на оплату професійної правничої допомоги в сумі відповідно до доказів, що додаються до позову та будуть надані додатково згідно ч.7 ст. 139 КАС України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані рішення Слобожанської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UА 807000/2021/000576/2 від 25.03.2021 та № UА 807000/2021/001107/2 від 31.05.2021 є протиправними та такими, що прийняті всупереч нормам законодавства, яке регулює спірні правовідносини. Позивач вказує, що ним були вчинені всі необхідні дії щодо митного оформлення товару та надано всі необхідні документи у відповідності до вимог чинного законодавства, однак відповідачем не прийнято їх до уваги при прийнятті спірних рішень. Позивач вважає, що висновки відповідача щодо невідповідності обраного декларантом 1 методу визначення митної вартості товару умовам, є необґрунтованими.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 06.08.2021 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу у підготовче засідання.

Представником відповідача до канцелярії Харківського окружного адміністративного суду 28.08.2021 надано відзив на позов, в якому просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити з огляду на те, що на думку відповідача, оскаржувані рішення винесені на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначений нормами Митного кодексу України та інших підзаконних нормативних актів, а також з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття відповідних рішень, а тому обставини для їх скасування відсутні.

До канцелярії Харківського окружного адміністративного суду 02.08.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив, позивач підтримав свою правову позицію, викладену в позовній заяві, та відхилив доводи відповідача.

Від уповноваженого представника відповідача - Слобожанської митниці Держмитслужби до Харківського окружного адміністративного суду 15.09.2021 надійшли заперечення на відповідь на відзив, зі змісту яких вбачається підтримання правової позиції відповідача викладеної у відзиві на позов в повному обсязі.

До канцелярії Харківського окружного адміністративного суду 21.09.2021 від позивача надійшли пояснення, згідно зі змістом яких позивач підтримав свою правову позицію.

В судове засідання представник позивача прибув, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі посилаючись на зміст правового обґрунтування в наявних в матеріалах справи документах.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі посилаючись на правову позицію, що викладена у відзиві на позов та запереченнях проти відповіді на відзив.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд дійшов наступних висновків.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Хозленд" у березні та в травні 2021 року імпортувало з Туреччини на територію України товар - клейонку з ПВХ-плівки з малюнком (код згідно УКТЗЕД ), надалі товар №1.

Товар №1 ввозився Позивачем на підставі зовнішньоекономічного контракту № 38/НС від 06.11.2020 р. (надалі за текстом Контракт).

Митне оформлення товару здійснювалося Слобожанською митницею Держмитслужби .

Відповідно до умов Контракту, сторони підписували специфікації, а постачальник надав Позивачу інвойси на оплату товару.

Підпунктом 1.1 Контракту передбачено, що постачальник зобов`язується поставити покупцю товар за асортиментом, кількістю та ціною, яка узгоджена сторонами в специфікації до контракту, а покупець зобов`язаний прийняти та оплатити товар, в передбачені Контрактом строки.

Також, відповідно до п. 2.1., 2.3., 3.1. Контракту, ціни на кожну одиницю товару та загальна вартість партії поставки узгоджуються сторонами на кожну окрему партію в специфікації та на умовах Інкотермс FCA м. Стамбул, поставка товару відбувається на умовах Інкотермс FCA м. Стамбул.

Відповідно до п. 2.5. Контракту, ціни на поставлений товар встановлюються постачальником з урахуванням витрат на виготовлення упаковки і робіт, пов`язаних з упаковкою товару, виробництвом та наклеюванням етикеток, виготовленням та нанесенням транспортного маркування, а також на підготовку необхідної документації на відвантаження товару.

Відповідно до п. 2.6. Контракту, кінцева сума кожної партії товару, кількість, ціна за одиницю товару визначається у відповідному інвойсі на таку партію.

В березні та в травні 2021 року Слобожанською митницею Держмитслужби під час митного оформлення товару за Контрактом безпідставно збільшила митну вартість товару ТОВ "Хозленд" за Контрактом в 3 рази шляхом коригування митної вартості, застосування шостого (резервного) методу визначення митної вартості та видання відповідних рішень.

Так, в березні 2021 року Слобожанською митницею Держмитслужби скориговано митну вартість рішенням № UA 807000/2021/000576/2 від 25.03.2021, а в травні 2021 року рішенням № UA 807000/2021/001107/2 від 31.05.2021.

Зазначені рішення ТОВ "Хозленд" вважає протиправними та звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з цим позовом про їх скасування на захист його порушених прав.

Судом з матеріалів справи стосовно рішення про коригування митної вартості товару №UA 807000/2021/000576/2 від 25.03.2021 встановлено наступне.

В березні 2021 року ТОВ "Хозленд" ввіз на територію України з Турції товар за Контрактом, специфікацією № 4 від 15.03.2021, інвойсом № ONC 062 від 19.03.2021 на загальну суму 17706,00 доларів США.

Відповідно до розділу 5 Контракту (з урахуванням положень Додаткової угоди № 4 від 15.03.2021 до Контракту) сторони узгодили, що оплата товару за специфікацією № 4 від 15.03.2021 на загальну суму 17 706,00 дол. США відбуватиметься двома платежами: 15 000 дол. США після підписання специфікації та решта суми після відвантаження товару на підставі рахунку постачальника.

Відповідно до п. 5.2. Контракту, кінцевий розрахунок за товар здійснюється на підставі інвойсу після отримання товару покупцем.

Слід зазначити, що за вказаною специфікацією № 4 від 15.03.2021 та інвойсом № ONC 062 від 19.03.2021, ТОВ "Хозленд" ввозився товар №1 - клейонка з ПВХ-плівки з малюнком (код згідно УКТЗЕД ) в кількості 750 рулонів на загальну суму 12 000,00 доларів США та товар № 2 - килимки з ПВХ в кількості 216 рулонів на загальну суму 5 706,00 доларів США. (код згідно УКТЗЕД ).

Коригування митної вартості було здійснено тільки товару № 1 - клейонки з ПВХ-плівки з малюнком (код згідно УКТЗЕД ) в кількості 750 рулонів.

Під час митного оформлення товару, на підтвердження митної вартості товару декларант надав Відповідачу наступні документи:

1. Митну декларацію МД № UA 807170/2021/017243 від 25.03.2021 з декларацією митної вартості до МД;

2. Контракт з постачальником № 38/НС від 06.11.2020 з додатковою угодою №1 від 11.11.2020; додатковою угодою №4 від 15.03.2021;

3. Специфікацію № 4 від 15.03.2021 до Контракту;

4. Сертифікат щодо технічних характеристик товару № 1 від 02.01.2020;

5. Інвойс № ONC062 від 19.03.2021 від постачальника;

6. Пакувальний лист до інвойсу № ONC062 від 19.03.2021;

7. Сертифікат про походження товару форми А D0295923 від 19.03.2021;

8. Прайс-лист постачальника товару № б/н від 15.03.2021;

9. Лист постачальника № б/н від 06.11.2020;

10. Міжнародну товарно-транспортну накладну CMR А № 23 від 19.03.2021;

11. Експортну митну декларацію постачальника № 21341200ЕХ094833 від 19.03.2021, що стосується оцінюваних товарів;

12. Платіжні доручення № 12 від 18.03.2021, № 14 від 22.03.2021 на підтвердження оплати за товар постачальнику;

13. Документи, що підтверджують витрати по перевезенню товару до кордону України: договір на транспортно-експедиторське обслуговування № 20/01/21 від 20.01.2021, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг № М-12 від 19.03.2021;

14. Документи на підтвердження повноважень митного декларанта.

Зазначені документи були надані декларантом до митниці відповідним електронним повідомленням 25.03.2021, ідентифікатор повідомлення 8C205539-CE5A-4C3D-9E95-5F43FD90F47B.

Для митного оформлення товару ТОВ "Хозленд" визначено митну вартість товару за ціною товару згідно зі ст.ст. 57, 58 Митного кодексу України (надалі за текстом МК України).

Так, в графі 12 митної декларації № UA 807170/2021/017243 від 25.03.2021, ТОВ "Хозленд" зазначив митну вартість 506576,84 грн., яка вираховується при додаванні загальної вартості товару за інвойсом та витрат на транспортування товару до кордону України наступним чином: фактурна вартість товару 493476,84 грн. (17706,00 доларів США х 27,8706 грн. за курсом Національного Банку України на момент подачі митної декларації) + 13 100,00 грн. (витрати на транспортування до кордону України).

Сума витрат на транспортування товару у розмірі 13100,00 грн. підтверджена декларантом відповідними документами: договором на транспортно-експедиторське обслуговування № 20/01/21 від 20.01.2021, рахунком-фактурою про надання транспортно-експедиційних послуг № М-12 від 19.03.2021, копії вказаних документів надаються до позову.

За декларацією митної вартості UA 807170/2021/017243 від 25.03.2021, ТОВ "Хозленд" заявлена митна вартість у гривнях 506576,84 грн.

Декларантом 25.03.2021 від митниці отримано повідомлення про вимогу надання перелічених у ч. 3 ст. 53 МК України документів, у зв`язку з тим, що вже надані декларантом документи містять розбіжності, не містять всіх відомостей, які підтверджують числові значення складових митної вартості товару (ідентифікатор повідомлення № dba716c1-7071-485c-a548-afb130588266).

Декларантом у відповідь на повідомлення від 25.03.2021 до митного органу надіслані додатково наявні документи:

- виписка з бухгалтерської документації ТОВ "Хозленд" 1/24/03 від 24.03.2021;

- довідка від експедитора № 1 калькуляція транспортно-експедиційних витрат від 19.03.2021;

- лист ТОВ "Хозленд" від 25.03.2021 №1/25/03 пояснення щодо наданих до митної декларації документів.

Додаткові документи були направлені декларантом електронним повідомленням № 66B9D8D6-02EF-4022-9B7A-6ED93469CD9B.

Після направлення додаткових документів, декларантом від митниці отримане рішення про коригування митної вартості товару № UA 807000/2021/000576/2 від 25.03.2021.

Вказаним рішенням було скориговано митну вартість товару № 1 - клейонки з ПВХ-плівки з малюнком за шостим (резервним) методом відповідно до ст. 64 МК України.

Так, Відповідно до гр. 28, 30 рішення № UA 807000/2021/000576/2 від 25.03.2021, Слобожанською митницею Держмитслужби скориговано вартість товару ТОВ "Хозленд" в сторону збільшення з 12377, 27 доларів США до 37718,52 доларів США (збільшення в 3 рази);

За товаром № 2 (килимки з ПВХ) коригування не відбувалося, митне оформлення товару здійснено за ціною договору, окреслена обставина в ході розгляду справи з боку представників сторін не заперечувалась та не є предметом позовних вимог.

На підставі рішення про коригування митної вартості товару, 25.03.2021 Слобожанською митницею Держмитслужби також видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 807170/2021/00534.

Позивач не погодився із завищенням митної вартості, карткою відмови і звернувся до Слобожанської митниці Держмитслужби з проханням про випуск товару у вільний обіг під гарантійні зобов`язання згідно із ч. 7 ст. 55 МК України.

ТОВ "Хозленд" після отримання такого дозволу:

- надав Відповідачу нову митну декларацію № UA 807170/2021/017379 від 25.03.2021 з повторним наданням документів, які підтверджують митну вартість товару і вказані в гр. 44 такої митної декларації;

- здійснив доплату митних платежів від скорегованої Відповідачем митної вартості на загальну суму 177698, 97 грн., з якої: переплата ввізного мита 30369,85 грн. та ПДВ 20% - 147329,12 грн. (відповідно до гр. 47-48 МД № UA UA807170/2021/017379 від 25.03.2021). Факт здійснення оплат ввізного мита та ПДВ підтверджується платіжним дорученням, не заперечувалось в ході розгляду справи з боку представників сторін.

Відповідач здійснив митне оформлення товару з відміткою в гр. 48 митної декларації «відстрочення платежів до 23.06.2021» згідно із ч. 7 ст. 55 МК України.

На виконання положень ч. 8 ст. 55 МК України, ТОВ "Хозленд" листом № 10/10/06 від 10.06.2021 звернувся до митного органу з проханням скасувати рішення про митну вартість ввезеного товару і підтвердити заявлену ТОВ "Хозленд" митну вартість.

В обґрунтування заявленої митної вартості, ТОВ "Хозленд" додатково надав Слобожанській митниці Держмитслужби документи, які підтверджують митну вартість товару та пояснення щодо складових митної вартості товару.

ТОВ "Хозленд" додатково надані такі документи:

1. платіжне доручення № 1410 від 01.04.2021 про оплату послуг експедитора з відміткою банку про виконання;

2. акт прийому-передачі експедиторських послуг № М-13 від 26.03.2021;

3. заявка на перевезення товару № 3/21 від 16.03.2021;

4. CMR А № 23 від 19.03.2021 з відміткою ТОВ "Хозленд" про отримання товару.

5. довідку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 № 1 від 28.05.2021 про здійснення перевезення товару за CMR А № 23 від 19.03.2021 фізичної особи-підприємця

ОСОБА_2 договір перевезення між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 № М/П-6 від 16.03.2021 (копія завірена ФОП ОСОБА_1 ).

7. калькуляцію собівартості товару від виробника з перекладом № б/н від 31.03.2021 із зазначенням відсоткового відношення складових вартості товару з перекладом.

8. Інвойс № ONC062 від 19.03.2021 від постачальника з перекладом;

9. Експортну митну декларацію постачальника № 21341200ЕХ094833 від 19.03.2021, що стосується оцінюваних товарів з перекладом.

На підставі вказаних документів митним органом виданий лист № 7.14-08-2/7.14-15-03/13/7877 від 18.06.2021 про відмову в скасуванні рішення про коригування митної вартості товару.

Судом з матеріалів справи стосовно рішення про коригування митної вартості товару № UA 807000/2021/001107/2 від 31.05.2021 встановлено наступне.

В травні 2021 року ТОВ "Хозленд" ввіз на територію України з Турції товар № 1 за Контрактом, специфікацією № 5 від 12.05.2021, інвойсом № ONC 106 від 21.05.2021 на загальну суму 16000,00 доларів США.

Відповідно до розділу 5 Контракту (з урахуванням положень Додаткової угоди № 5 від 12.05.2021 до Контракту) сторони узгодили, що оплата товару за специфікацією № 5 від 12.05.2021 на загальну суму 16000,00 дол. США відбуватиметься двома платежами: 13000 доларів США після підписання специфікації та решта суми після відвантаження товару на підставі рахунку постачальника.

Відповідно до п. 5.2. Контракту, кінцевий розрахунок за товар здійснюється на підставі інвойсу після отримання товару покупцем.

На підставі специфікації № 5 від 12.05.2021 та інвойсу 106 від 21.05.2021, ТОВ "Хозленд" ввозився товар №1 - клейонка з ПВХ-плівки з малюнком (код згідно УКТЗЕД ) в кількості 1000 рулонів на загальну суму 16000,00 доларів США.

В ході митного оформлення товару, на підтвердження митної вартості товару декларант надав митному органу документи:

1. МД № UA 807180/2021/003005 від 31.05.2021 з декларацією митної вартості до МД № UA 807180/2021/003005 від 31.05.2021;

2. Контракт з постачальником № 38/НС від 06.11.2020 з додатковою угодою № 5 від 12.05.2021;

3. Специфікацію № 5 від 12.05.2021до Контракту;

4. Інвойс № ONC106 від 21.05.2021 від постачальника;

5. Пакувальний лист до інвойсу № ONC106 від 21.05.2021;

6. Сертифікат про походження товару форма А D486092 від 21.05.2021;

7. Сертифікат якості (Certificate of quality) техн. характеристики № б/н від 01.01.2021 з перекладом.

8. Книжку МДП (TIR carnet) № XZ.83887506 від 24.05.2021;

9. Міжнародну товарно-транспортну накладну CMR А № 454293-1 від 24.05.2021;

10. Експортну митну декларацію постачальника № 21341300ЕХ377188 від 21.05.2021, що стосується оцінюваних товарів з перекладом.

11. Платіжні доручення № 20 від 19.05.2021, № 23 від 25.05.2021 на підтвердження оплати за товар постачальнику з відмітками банку про виконання;

12. Документи, що підтверджують витрати по перевезенню товару до кордону України: договір на транспортно-експедиторське обслуговування № 25/11/20 від 25.11.2020 між ТОВ "Хозленд" та ФОП ОСОБА_4 ; довідку від перевізника ФОП ОСОБА_4 щодо вартості послуг з перевезення товару № 5 від 25.05.2021; рахунок-фактуру на оплату послуг з перевезення товару № 40 від 25.05.2021 від ФОП ОСОБА_4 ;

13. Прайс-лист постачальника товару б/н від 01.05.2021;

14. Лист від постачальника щодо товару № б/н від 06.11.2020;

15. Документи на підтвердження повноважень митного декларанта.

Зазначені документи були надані декларантом до митниці відповідним електронним повідомленням 31.05.2021 (ідентифікатор повідомлення № 7721C16D-A65C-4DF2-B430-813C3CEA173E про направлення митниці декларації та доданих до неї документів).

Для митного оформлення товару ТОВ "Хозленд" визначено митну вартість товару за ціною товару згідно зі ст.ст. 57, 58 МК України.

Так, в графі 12 митної декларації UA 807180/2021/003005 від 31.05.2021, декларант зазначив митну вартість 458206,40 грн., яка вираховується при додаванні загальної вартості товару за інвойсом та витрат на транспортування товару до кордону України наступним чином: фактурна вартість товару 440006,40 грн. (16 000,00 доларів США х 27,5004 грн. за курсом Національного Банку України на момент подачі митної декларації) + 18 200,00 грн. (витрати на транспортування до кордону України).

Сума витрат на транспортування товару у розмірі 18200,00 грн. підтверджена документами: договором на транспортно-експедиторське обслуговування № 25/11/20 від 25.11.2020 між ТОВ "Хозленд" та ФОП ОСОБА_4 ; довідкою від перевізника щодо вартості послуг з перевезення товару № 5 від 25.05.2021 від ФОП ОСОБА_4 ; рахунком-фактурою на оплату послуг з перевезення товару № 40 від 25.05.2021 від ФОП ОСОБА_4 ..

За декларацією митної вартості № UA 807180/2021/003005 від 31.05.2021, Позивачем заявлена митна вартість у гривнях 458206,40 грн..

Декларантом 31.05.2021 від митниці отримано повідомлення про вимогу надання перелічених у ч. 3 ст. 53 МК України документів, у зв`язку з тим, що вже надані декларантом документи містять розбіжності, не містять всіх відомостей, які підтверджують числові значення складових митної вартості товару (ідентифікатор повідомлення № afc0dd1e-15f0-4f66-ad24-9ea06c765ec7).

Так як у вимозі митниці про надання додаткових документів не було зазначено, у чому саме полягають виявлені неточності вже наданих документів, то декларантом до митниці надіслані додатково наявні документи:

- Виписка з бухгалтерської документації ТОВ "Хозленд" 2/28/05 від 28.05.2021;

- лист ТОВ "Хозленд" від 31.05.2021 № 2/31/05 пояснення щодо наданих до митної декларації документів.

Додаткові документи були направлені декларантом електронним повідомленням №12978A8E-52BB-4228-BEAB-47A75C4CB299.

Після направлення додаткових документів, декларантом від митного органу отримане рішення про коригування митної вартості товару № UA 807000/2021/001107/2 від 31.05.2021.

Окресленим рішенням було скориговано митну вартість товару № 1 - клейонки з ПВХ-плівки з малюнком за шостим (резервним) методом відповідно до ст. 64 МК України.

Так, згідно з гр. 28, 30 рішення 807000/2021/001107/2 від 31.05.2021, Відповідачем скориговано вартість товару № 1 Позивача в сторону збільшення з 16661,81 доларів США до 50 298,00 доларів США (збільшення більш, ніж в 3 рази).

Так 31.05.2021 на підставі рішення про коригування митної вартості товару, митним органом також видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 807180/2021/00325.

ТОВ "Хозленд" не погодився із завищенням митної вартості, карткою відмови і звернувся до Відповідача з проханням про випуск товару у вільний обіг під гарантійні зобов`язання згідно із ч. 7 ст. 55 МК України.

Після отримання ТОВ "Хозленд" дозволу, з боку Позивача зроблено:

1. надано нову митну декларацію № UA 807180/2021/003049 від 31.05.2021 з повторним наданням документів, які підтверджують митну вартість товару і вказані в гр. 44 такої митної декларації;

2. здійснено доплату митних платежів від скорегованої Відповідачем митної вартості на загальну суму 232732,19 грн., з якої: переплата ввізного мита 39775,37 грн. та ПДВ 20% - 192956,81 грн. (відповідно до гр. 47-48 МД № UA 807180/2021/003049 від 31.05.2021).

Факт здійснення оплат ввізного мита та ПДВ підтверджується платіжним дорученням, та не заперечується з боку представників сторін.

Таким чином, збільшення митної вартості товару за рішенням митниці призвело до сплати митних платежів на загальну суму 232732,19 грн..

Митний орган здійснив митне оформлення товару з відміткою в гр. 48 митної декларації «відстрочення платежів до 29.08.2021» згідно із ч. 7 ст. 55 МК України.

Позивач не погодився з визначеною відповідачем митною вартістю, винесеними рішеннями та звернувся до суду за даним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному аналізі в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд виходить з таких мотивів та норм права.

Правовідносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справляння митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України, Податкового кодексу України та інших законів України з питань оподаткування.

Частиною 1 ст. 7 Митного кодексу України встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з ч. 1 ст. 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України).

Згідно з положеннями ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Стаття 50 Митного кодексу України вказує, що відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці. Міжнародно-правовим стандартом, на який зорієнтоване українське митне законодавство, є угоди по застосуванню статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (ГААТ).

Згідно з ч. 2 ст. VII ГААТ, оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

За правилами статті 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

У свою чергу, ч. 1 ст. 54 Митного кодексу України передбачає, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

До того ж, ч. 2 ст. 54 Митного кодексу України наголошується, що контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Частинами 1, 2 статті 53 Митного кодексу України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

З аналізу вищенаведених положень вбачається, що Кодекс містить вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Разом з тим, ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України містить застереження, за яким у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

В силу положень ч. 5 ст. 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Дана норма кореспондується з положеннями ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України, якою встановлено те, що митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15 лютого 2011 року за № 3018-VI "Про внесення змін до Закону України "Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур", якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Крім того, це узгоджується з проголошеними у статті 8 Митного кодексу України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі; заохочення доброчесності.

Частиною 6 ст. 54 Митного Кодексу України вичерпно визначені підстави, за яких митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів встановлено, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

Дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До них, зокрема, належить процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.

При цьому, законом чітко окреслено умову, за наявності якої у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів, а саме наявність обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.

Таким чином, з викладених правових норм вбачається, що єдиною правовою підставою для прийняття митним органом рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару за резервним методом є наявність сукупності наступних умов: 1) подання суб`єктом господарювання до митного оформлення не повного пакету документів, перелік яких закріплено у статті 53 Митного кодексу України; 2) ненадання на вимогу контролюючого органу додаткової уточнюючої документації на підтвердження саме числового значення заявленої митної вартості; 3) виявлення митним органом розбіжностей у поданій документації, які унеможливлюють визначення безпосередньо митної вартості товару за основним методам (за ціною договору); 4) обґрунтування причин неможливості визначення митної вартості товару за жодним із методів, що передують резервному.

Суд звертає увагу, що аналіз норм Митного кодексу України дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Так, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Цей висновок суду, відповідає правовій позиції в подібних правовідносинах, викладеній в постановах Верховного Суду від 20.02.2018 в справі №809/1884/16 та Верховного Суду України від 31.03.2015 в справі №21-127а15 та від 02.06.2015 в справі №21-498а15.

Разом з цим суд зауважує, що митним органом не наведено достатнього обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визначено та вказано інформацію про попередні розмитнення позивача за нижчою ціною, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

Суд не погоджується з окресленим та констатує, що розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів, проте окресленого зроблено з боку Відповідача в ході прийняття оскаржуваних рішень не здійснено.

Окреслена правова позиція відображена в постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 22.04.2019 у справі № 815/6242/17, яка беззаперечно підлягає застосуванню в рамках розгляду адміністративної справи № 520/14219/21.

Як встановлено судом, позивачем до митного органу для підтвердження заявленої митної вартості товару подані документи зазначені в графі 44 декларації.

Вищевказані документи не містять жодних розбіжностей щодо кількості, найменування, якості, ціни задекларованого позивачем товару, а тому суд дійшов висновку, що такі документи містять всі реквізити, необхідні для ідентифікації придбаного позивачем товару та його ціни.

Отже, суд вважає, що позивачем при здійсненні імпортування товарів на митну територію України, на підтвердження заявленої ним митної вартості на підставі положень контракту було надано повний пакет документів, у відповідності до переліку, закріпленого статтею 53 Митного кодексу України, а тому суд не може погодитися з висновками відповідача, що використані декларантом відомості при визначенні митної вартості товару не підтверджені документально або не визначені кількісно і недостовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою, оскільки даний висновок спростовано наявними у справі письмовими доказами.

Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 19.12.2019 у справі № 810/5295/15, від 06.02.2020 у справі № 540/2219/18.

Що стосується визначення контролюючим органом митної вартості товарів за другорядним методом (резервний метод), суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

При цьому, згідно частини 2 зазначеної статті, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Частина 3 статті 57 Митного кодексу України визначає, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до частин 4 - 8 статті 57 Митного кодексу України застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

За приписами частини 1 статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Згідно частин 2, 3 статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини 1 статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 59 Митного Кодексу України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята митним органом вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.

Ціна договору щодо ідентичних товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари. У разі відсутності такого продажу використовується вартість операції з ідентичними товарами, що продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена (частини 4, 5 стаття 59 Митного Кодексу України).

Згідно частини 7 статті 59 МК України у разі якщо для цілей застосування цього методу виявляється більш як одна вартість договору щодо ідентичних товарів, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується найменша така вартість.

Також, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 21.12.2018 у справі №815/228/17: наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильності її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Крім того, посилання відповідача в рішенні про коригування митної вартості товару на відомості з баз даних ЄАІС Держмитслужби України не є доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта всіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару за ціною договору.

Слід зазначити, що Єдина автоматизована інформаційна система (ЄАІС) ДФС (Держмитслужби) України закрита для вільного доступу, що позбавляє декларанта можливості перевірити наявну у ній інформацію.

Верховний Суд сформував правову позицію, зазначивши, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено.

Також слід урахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень із питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

З урахуванням наведеного, дослідивши надані позивачем документи, суд дійшов висновку, що у відповідача були в наявності усі документи для визначення митної вартості за ціною договору щодо товару, який імпортується позивачем. Отже, висновки Слобожанської митниці Держмитслужби про неможливість визначення митної вартості за першим основним методом - за ціною контракту є помилковими.

При цьому, повноваження митниці щодо витребування додаткових документів для перевірки правильності визначення митної вартості товару можуть бути реалізовані за наявності обґрунтованих підстав для сумніву у правильності митної оцінки товару.

Ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Відтак, враховуючи, що позивач за вказаним зовнішньоекономічним договором (контрактом) надано до Слобожанської митниці Державної митної служби усі необхідні документи для визначення митної вартості імпортованого товару, котрі цілком достатні для підтвердження кількісних та вартісних показників імпортованого товару, повноти і достовірності митної вартості товару, суд дійшов висновку, що визначення відповідачем митної вартості не за основним методом визначення митної вартості товарів (за ціною договору), не є обґрунтованим, а тому суперечить основним принципам здійснення державної митної справи, визначеним статтею 8 Митного кодексу України, зокрема, законності, додержання прав, та охоронюваних законом інтересів осіб, та відповідно відсутності підстав для коригування митним органом митної вартості товару.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку щодо безпідставності, та неправомірності коригування Слобожанською митницею Державної митної служби заявленої декларантом митної вартості товарів, а відтак наявності законодавчо передбачених підстав для задоволення позовних вимог ТОВ "Хозленд" .

Разом із тим, суд зазначає, що вимога п. 1 ст. 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

У ході розгляду справи суд надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору та здатні вплинути на результат вирішення спору. Інші доводи сторін висновки суду не спростовують.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України).

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 139, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Хозленд" до Слобожанської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним і скасувати рішення Слобожанської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UА 807000/2021/000576/2 від 25.03.2021.

Визнати протиправним і скасувати рішення Слобожанської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UА 807000/2021/001107/2 від 31.05.2021.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Слобожанської митниці Держмитслужби (вул. Короленка, буд. 16-Б, м. Харків, 61003, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хозленд" (вул. Морозова, буд. 13,м. Харків,61036, ) сплачений судовий збір у розмірі 6156 (шість тисяч сто п`ятдесят шість) гривень 47 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 18.10.2021.

Суддя Ю. О. Супрун