Справа № 855/226/19
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2021-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 855/226/19
У Х В А Л А

13 жовтня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сорочка Є.О.,

суддів Лічевецького І.О.,

Мєзєнцева Є.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву Державної судової адміністрації України про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центральної виборчої комісії про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову Центральної виборчої комісії від 25.06.2019 № 1317 «Про відмову в реєстрації кандидатів у народні депутати України ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , висунутих у порядку самовисування на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року» в частині відмови в реєстрації кандидата у народні депутати України ОСОБА_1 , висунутого у порядку самовисування в одномандатному виборчому округу позачергових виборах народних депутатів України 21.07.2019;

- зобов`язати Центральну виборчу комісію повторно розглянути подані документи щодо реєстрації ОСОБА_1 кандидатом у народні депутати України, який балотується в одномандатному виборчому окрузі № 213 шляхом самовисування на позачергових виборах народних депутатів України 21.07.2019 та прийняти рішення відповідно до вимог Закону України «Про вибори народних депутатів України».

Рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2019 позов задоволено:

- визнано протиправною та скасовано постанову Центральної виборчої комісії від 25 червня 2019 року № 1317 «Про відмову в реєстрації кандидатів у народні депутати України ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , висунутих у порядку самовисування на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року» в частині відмови в реєстрації кандидата у народні депутати України ОСОБА_1 , висунутого у порядку самовисування в одномандатному виборчому округу позачергових виборах народних депутатів України 21.07.2019;

- зобов`язано Центральну виборчу комісію повторно розглянути подані документи щодо реєстрації ОСОБА_1 кандидатом у народні депутати України шляхом самовисування на позачергових виборах народних депутатів України 21.07.2019 та прийняти рішення відповідно до вимог Закону України «Про вибори народних депутатів України» з урахуванням висновків суду.

- стягнуто з Центральної виборчої комісії до спеціального фонду Державного бюджету України на рахунок Шостого апеляційного адміністративного суду витрати по сплаті судового збору у розмірі 1536 грн.

На адресу Державної судової адміністрації України 22.11.2019 направлено виконавчий лист у даній справі.

До Шостого апеляційного адміністративного суду 13.09.2021 Державною судовою адміністрацією України подано заяву, у якій вона просить суд поновити строк пред`явлення до виконання виконавчого листа Шостого апеляційного адміністративного суду, виданого 22.11.2019 у справі №855/226/19 про стягнення з Центральної виборчої комісії до спеціального фонду Державного бюджету України судового збору у розмірі 1536 грн.

Розглянувши подану заяву, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до частини першої статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно частин першої, третьої статті 373 КАС виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконавчий лист, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Згідно частин першої, шостої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно частини першої статті 376 КАС стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Враховуючи викладене, у спірних правовідносинах строк пред`явлення до виконання виконавчого листа становив три місяці, перебіг якого починався з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2019 набрало законної сили 04.02.2019, а тому у строк до 05.10.2019 виконавчий лист міг бути пред`явлений до виконання. Водночас, виконавчий лист був виданий лише 22.11.2019.

Беручи до уваги, що виконавчий лист у даній справі був виданий вже після закінчення строку пред`явлення його до виконання, то за певних обставин судом можуть бути поновленні перші три місяці строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, які слідують за його видачею, тобто до 22.02.2020.

Проте, у даному випадку строк пред`явлення виконавчого листа до виконання пропущений Державною судовою адміністрацією України більш як на 23 місяці.

Правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у даному випадку може бути виключно наявність поважних причин його пропуску. Такі причини мають створювати об`єктивні, непереборні та незалежні від волі особи перешкоди, які унеможливили реалізацію нею процесуальних прав та обов`язків у встановлені законом строки. У разі звернення із заявою про поновлення строку, на заявника покладається обов`язок доведення таких непереборних обставин.

В обґрунтування поданої заяви Державна судова адміністрація України посилається на показники надходжень та направлень виконавчих документів, здійсненням претензійно-позовної роботи, що здійснюють лише три працівники відділу юридичного управління. Також заявник посилається на перешкоди в опрацюванні документів, пов`язані із захворюванням працівників та запровадженими карантинними обмеженнями.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 73 КАС передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно частин першої, другої статті 72 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Проте, заявник не надав на підтвердження вказаних ним обставин будь-яких доказів.

Саме лише посилання на певні обставини без надання ним жодних доказів, не дає суду можливості вважати такі обставини об`єктивно існуючими. Тому, у колегії суддів відсутні підстави вважати достовірними посилання скаржника на обсяги навантаження, кількість працівників, їх захворювання, а тому і відсутні підстави вважати, що скаржник мав будь-які перешкоди, пов`язані пред`явленням виконавчого документа у даній справі до виконання.

Посилаючись на запроваджені карантинні обмеження, заявник не наводить жодного обґрунтування тому, які саме обмеження та яким саме чином вплинули не неможливість пред`явлення виконавчого листа до виконання у встановлені законом строки.

Окрім того, у ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку апріорі не може виступати необхідність дотримання внутрішніх процедур, неналежне забезпечення трудовими ресурсами тощо. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись принципу «належного урядування» та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

Підсумовуючи викладене, судом не встановлено жодних поважних причин, які унеможливили пред`явлення Державною судовою адміністрацією України виконавчого листа у даній справі до виконання у встановлений законом строк, а тому, підстави для задоволення заяви відсутні.

Керуючись статтями 34, 243, 376 КАС, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Державної судової адміністрації України про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Є.О. Сорочко

Суддя І.О. Лічевецького

Суддя Є.І. Мєзєнцев