Справа № 640/28649/21
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2021-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення заяви про забезпечення позову

12 жовтня 2021 року м. Київ № 640/28649/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Бояринцевої М.А., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "Довіра та гарантія" про забезпечення позову до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ФК "Довіра та гарантія" звернулося до суду із заявою про забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу Міністерства юстиції України № 3370/5 від 23.09.2021.

Відповідно до статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з частиною другою статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, а також відомі заявнику: реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб), за його наявності, або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Заява про забезпечення позову до подання позовної заяви подається до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

При цьому, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (як правило майнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Виникнення спірних правовідносин зумовлено незгодою Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "Довіра та гарантія" з наказом Міністерства юстиції України від 23.09.2021 № 3370/5 "Про задоволення скарги", відповідно до якого:

1. задоволено скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Олександрія-Груп" від 13.04.2021 у повному обсязі;

2. скасовано рішення від 23.03.2021 № 57224350, прийняте державним реєстратором Козлівської селищної ради Козівського району Тернопільської області Грималюком Богданом Івановичем;

3. тимчасово заблоковано доступ державному реєстратору Козлівської селищної ради Козівського району Тернопільської області ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 6 (шість) місяців;

4. виконання пункту 2 наказу покладено на Офіс протидії рейдерству;

5. виконання пункту 3 наказу покладено на Державне підприємство "Національні інформаційні системи".

Отже, прийняте відповідачем оскаржуване рішення про скасування державної реєстрації ухвалене за скаргою іншої особи, а не позивача та позовні вимоги у справі заявлено на поновлення порушеного цивільного (майнового) права позивача.

Таким чином, спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач, приймаючи оскаржуваний наказ про скасування реєстраційних дій, не мав публічно-правових відносин саме з позивачем.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 802/385/18-а та у постанові від 29 травня 2019 року у справі № 826/9341/17.

З урахуванням наведеного та враховуючи, що позовні вимоги в цій справі є похідними при вирішенні судом питання щодо права у позивача на предмет іпотеки, і можуть впливати на майнові права та інтереси позивача, а тому суд, незважаючи на участь у спорі суб`єкта владних повноважень, приходить до висновку про те, що спір щодо оскарження Товариством з обмеженою відповідальністю "ФК "Довіра та гарантія" наказу Міністерства юстиції України № 3370/5 від 23.09.2021 не є публічно-правовим та не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

З урахуванням наведеного та враховуючи, що вимоги, з якими Товариство з обмеженою відповідальністю "ФК "Довіра та гарантія" має намір звернутися до Окружного адміністративного суду міста Києва не підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства, відповідно адміністративний суд не наділений правом надання оцінки наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини сьомої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.

З огляну на наведене та виходячи з аналогії закону, суд приходить до висновку про повернення заяви про забезпечення позову без розгляду.

Керуючись положеннями ст.ст. 152, 154, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "Довіра та гарантія" про забезпечення позову до подання позовної заяви повернути без розгляду.

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску.

Суддя М.А. Бояринцева