Справа № 300/3961/21
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2021-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" жовтня 2021 р. справа № 300/3961/21
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тимощука О.Л., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовною заявою ОСОБА_1
до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України
про визнання протиправними дій щодо не включення щомісячної додаткової грошової винагороди до складу сум грошового забезпечення, з якого позивачу нараховувалась та виплачувалась у 2015, 2016, 2017 роках грошова допомога на оздоровлення та стягнення недоплаченої суми грошової допомоги на оздоровлення за вказані роки в сумі 11 348,11 грн,
ВСТАНОВИВ:
Адвокат Трофімов Р.В. (надалі, також представник позивача) в інтересах ОСОБА_1 (надалі, також - позивач, ОСОБА_1 ), 03.08.2021 звернувся в суд з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України (надалі, також - відповідач, ВЧ НОМЕР_2 ) про визнання протиправними дій щодо не включення щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 до складу сум грошового забезпечення, з якого позивачу нараховувалась та виплачувалась у 2015, 2016, 2017 роках грошова допомога на оздоровлення, передбачена частиною 1 статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та стягнення на користь позивача недоплаченої суми грошової допомоги на оздоровлення за 2015, 2016, 2017 роки в сумі 11 348,11 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у 2015, 2016 та 2017 роках ВЧ НОМЕР_1 протиправно здійснювала нарахування та виплату грошової допомоги на оздоровлення без врахування щомісячної додаткової допомоги, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» (надалі, також Постанова №889). Представник позивача зауважив, що щомісячна додаткова допомога виплачувась ОСОБА_1 щомісячно, мала фіксований розмір у відсотковому відношенні до місячного грошового забезпечення, складала істотну частину фактичного заробітку військовослужбовця, тому була одним із підвидів щомісячного додаткового виду грошового забезпечення й, відповідно, підлягала включенню до грошового забезпечення, з якого обчислювалася грошова допомога на оздоровлення у спірний період. У зв`язку з протиправними діями відповідача позивачем недоотримано грошову допомогу на оздоровлення за 2015, 2016, 2017 року в сумі 11 348,11 грн, яка, на переконання представника позивача, підлягає стягненню в судовому порядку.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09.08.2021 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку, визначеному статтею 262 КАС України (а.с.13-14).
Пунктом 5 резолютивної частини ухвали, суд витребував у відповідача належним чином оформлені та засвідчені: довідку про усі належні, нараховані та виплачені складові грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 2015 по 2017 роки; розрахунок суми фактично виплаченої позивачу грошової допомоги на оздоровлення за 2015, 2016 та 2017 роки, а також розрахунок вказаної виплати з врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889.
ВЧ НОМЕР_1 скористалася правом подання відзиву, який отримано судом 30.08.2021 за №50/41-1396 від 27.08.2021 (а.с. 22-25). Так, у відзиві представник відповідача зазначив, що щомісячна додаткова грошова винагорода не входить до структури і складу грошового забезпечення військовослужбовців, з якого нараховується й виплачується одноразова грошова допомога на оздоровлення. Ця нагорода має окремий, особливий і разовий вираз виплати, оскільки виплачується тільки визначеним категоріям військовослужбовців і за наявності у фонді грошового забезпечення коштів для її виплати. Також представник позивача звернув увагу на порушення позивачем строку звернення до суду. Таким чином, просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити чи залишити позов без розгляду.
До поданого відзиву №50/41-1396 від 27.08.2021 відповідачем долучено витребувані ухвалою суду від 09.08.2021 про відкриття провадження довідку №50/41-1374 від 25.08.2021 про всі види та розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 (а.с. 26) та довідку №50/41-1373 від 25.08.2021 про розмір виплаченої грошової допомоги на оздоровлення ОСОБА_2 (а.с. 27).
Інших документів на адресу суду від сторін не надходило.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив такі обставини.
ОСОБА_1 з 13.07.2011 зарахований в списки особового складу ВЧ НОМЕР_1 , що підтверджується особистою карткою на грошове забезпечення №289 (а.с. 8).
Згідно із витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 24.07.2017 за №175 (по стройовій частині), 24.07.2017 позивача виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення (а.с.7).
Відповідно до довідки №50/41-1373 від 25.08.2021 про розмір виплаченої грошової допомоги на оздоровлення ОСОБА_2 позивачу виплачено допомогу на оздоровлення, зокрема, у 2015 році - у розмірі 3 219,75 грн, у 2016 році - у розмірі 7873,13 грн та у 2017 році - у розмірі 7873,13 грн, з урахуванням посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років, інших надбавок (за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби, за кваліфікацію, за державну таємність) та щомісячної премії (а.с. 27).
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо розрахунку грошової допомоги на оздоровлення у 2015, 2016, 2017 роках без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, позивач, через уповноваженого представника, звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд виходить з таких підстав та мотивів.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 за №2232-XII (надалі, також - Закон №2232-XII), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Згідно з абзацом 1 частини 1 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-XII від 20.12.1991 (надалі, також - Закон №2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Абзацом 2 частини 4 статті 9 Закону №2011-XII передбачено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Згідно з частинами 2, 3 статті 9 Закону №2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Відповідно до абзацу 1 частини 4 статті 9 Закону №2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Частиною 1 статті 10-1 Закону №2011-XII передбачено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.
Пунктом 1 чинної на момент виникнення спірних правовідносин постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (надалі, також Постанова №1294) було встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Підпунктом 3 пункту 5 Постанови №1294 було надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання надавати військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, серед іншого, допомогу для оздоровлення у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.
Порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Національної гвардії України, які займають посади в Головному управлінні Національної гвардії України, територіальних управліннях, з`єднаннях, військових частинах (підрозділах), вищих військових навчальних закладах, навчальних військових частинах (центрах), базах, закладах охорони здоров`я та установах Національної гвардії України визначала чинна до 02.05.2018 Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 04.07.2014 №638 (надалі, також Інструкції №638).
Пунктом 1.2 даної Інструкції №638 передбачалося, що грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Розміри посадових окладів, окладів за військовими званнями, додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців установлюються відповідно до чинного законодавства.
Розділом XXIII Інструкції №638 передбачалась виплата допомоги для оздоровлення.
Так, відповідно до пункту 23.1 Інструкції №638 особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, один раз на рік надається допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.
Допомога для оздоровлення надається військовослужбовцям за їх рапортом за місцем штатної служби на підставі наказу командира військової частини, а командирові (начальнику) - на підставі наказу вищого командира (начальника) із зазначенням у ньому розміру допомоги (пункт 23.2 Інструкції №638).
При цьому, пунктом 23.4 даної Інструкції №638 передбачалось, що розмір допомоги для оздоровлення визначається, виходячи з посадових окладів, окладів за військовими званнями та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород, які не мають постійний характер), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою згідно із законодавством України на день підписання наказу про надання цієї допомоги.
Таким чином, чинна у спірний період Інструкція №638 передбачала виплату військовослужбовцям Національної гвардії України допомоги на оздоровлення з урахуванням при обчисленні її розміру, серед іншого, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які мають постійний характер.
Разом з тим, відповідно до підпунктів 1 та 4 пункту 1 чинної на момент виникнення спірних правовідносин постанови Кабінету Міністрів України "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій" від 22.09.2010 №889 (надалі, також Постанова №889) установлено щомісячну додаткову грошову винагороду військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади у Військово-Морських Силах Збройних Сил та Морській охороні Державної прикордонної служби, посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил та Сухопутних військ Збройних Сил, посади у військових частинах і підрозділах високомобільних десантних військ та спеціального призначення Збройних Сил, і військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) льотного складу Збройних Сил, Національної гвардії та Державної прикордонної служби у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення; військовослужбовцям Національної гвардії (крім тих, що зазначені в підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби) - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.
Таким чином, в період 2015, 2016 та 2017 років була чинною Постанова №889, яка передбачала виплату військовослужбовцям Національної гвардії щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.
Як вбачається з довідки №50/41-1374 від 25.08.2021 про всі види та розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 у 2015, 2016 та 2017 роках щомісячна додаткова грошова винагорода виплачувалась кожного місяця (а.с. 26).
Також позивачу виплачувалась допомога на оздоровлення, зокрема, у 2015 році в розмірі 3219,75 грн, у 2016 році в розмірі 7873,13 грн та у 2017 році в розмірі 7873,13 грн, що підтверджується довідкою №50/41-1373 від 25.08.2021 про розмір виплаченої грошової допомоги на оздоровлення ОСОБА_2 (а.с. 27)
При цьому, визначення позивачу розміру допомоги на оздоровлення було здійсненно з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років, надбавок за виконаня особливо важливих завдань під час проходження служби, за кваліфікацію, за державну таємність та щомісячної премії, тобто без урахування виплачених позивачу сум щомісячної додаткової грошової винагороди.
Вказане питання складу грошового забезпечення військовослужбовців було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у справі №522/2738/17. У постанові від 06.02.2019 Велика Палата Верховного Суду дійшла наступних висновків: згідно з частинами 2, 3 статті 9 Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно з частинами 5, 6 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Таким чином, враховуючи наведену вище правову позицію Великої Палати Верховного Суду по справі №522/2738/17, суд дійшов висновку про те, що до грошового забезпечення військовослужбовців, як обрахункової величини не включаються одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць. Такий принциповий підхід застосовується незалежно від виду виплат.
Водночас, як підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем, додаткова грошова винагорода виплачувалась позивачу протягом 2015-2017 років кожного місяця, що свідчить про її систематичний, а не одноразовий (разовий) характер.
Отже, у спірному випадку, щомісячна додаткова грошова винагорода не може вважатись одноразовою та мала бути включена до складу грошового забезпечення, з якого обчислювалася допомога на оздоровлення.
За таких обставин, можна дійти висновку, що виплативши позивачу допомогу на оздоровлення у квітні 2015, у травні 2016 року та у березні 2017 року без врахування у складі місячного грошового забезпечення для обрахунку розміру вказаної щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою №889, відповідач порушив право позивача на отримання допомоги на оздоровлення в належному розмірі.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимога позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо нарахування та виплати у 2015, 2016 та 2017 роках грошової допомоги на оздоровлення, передбаченої частиною 1 статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», без включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислювалася така допомога, щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою №889, є такою, що підлягає задоволенню.
Разом з тим, що стосується недоплаченої суми грошової допомоги на оздоровлення, судом встановлено, що при розрахунку суми такої допомоги у спірні періоди не була врахована щомісячна додаткова грошова винагорода, яка виплачувалась позивачу, зокрема у квітні 2015 року - в розмірі 1931,85 грн, у травні 2016 року - в розмірі 4723,88 грн та у березні 2017 року - в розмірі 4723,88 грн. Нарахування ОСОБА_1 щомісячної додаткової грошової винагороди у зазначених розмірах підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою №50/41-1374 від 25.08.2021 (а.с. 26).
При цьому, суд звертає увагу, що наведений представником позивача у позовній заяві розрахунок недоплаченої допомоги у загальному розмірі 11 348,11 грн є помилковим, оскільки взята до уваги при такому розрахунку сума щомісячної грошової допомоги за травень 2016 року в розмірі 4692,38 грн не підтверджена жодними доказами.
Натомість довідкою №50/41-1374 від 25.08.2021 підтверджується виплата позивачу щомісячної грошової допомоги на оздоровлення у травні 2016 року в розмірі 4723,88 грн.
Таким чином, загальний розмір недоплаченої грошової допомоги на оздоровлення становить 11 379,61 грн, що еквівалентно загальному розміру виплачених позивачу сум грошової допоги, які не були враховані, однак повинні були враховуватися при розрахунку грошової допомоги на оздоровлення у 2015, 2016 та 2017 роках (1931,85 грн. + 4723,88 грн + 4723,88 грн).
Відповідно до частини 2 статті КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Із урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що з метою повного та ефективного захисту порушеного права позивача слід вийти за межі позовних вимог та стягнути з відповідача на користь позивача недоплачену суму грошової допомоги на оздоровлення в розмірі 11 379,61 грн, що становить загальну суму виплаченої позивачу щомісячної додаткової грошової винагороди, не врахованої при розрахунку розміру допомоги на оздоровлення у 2015, 2016 та 2017 роках.
Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору.
З огляду на вказане, а також враховуючи те, що доказів сплати сторонами будь-яких інших витрат, пов`язаних з розглядом справи суду не надано, судові витрати не підлягають розподілу.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 263, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 у 2015, 2016 та 2017 роках допомоги на оздоровлення, передбаченої частиною 1 статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», без включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислювалася така допомога, щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій" від 22.09.2010 №889.
Стягнути з Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України (код ЄДРПОУ - НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код - НОМЕР_4 ) недоплачену суму грошової допомоги на оздоровлення за 2015, 2016 та 2017 роки в сумі 11 379 (одинадцять тисяч триста сімдесят дев`ять) гривень 61 копійка.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 ;

відповідач - Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, адреса: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_3 .

Суддя /підпис/ Тимощук О.Л.