Справа № 334/6791/21
Суддя: Філіпова І. М.
Дата ухвалення: 2021-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 18.10.2021
Справа № 334/6791/21
Провадження № 2-а/334/115/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Філіпової І. М.,

за участі секретаря Єременко А. В.,

представника позивача Кисіль О. Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектор роти № 2, батальйону № 1 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції Кулик Катерина Валентинівна, Управлінні патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому зазначає, що постановою ЕАО №4695409 від 28.08.2021 року у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Вказану постанову було видано, а справу розглянуто відповідачем на місці його затримання за 1 хвилину і без участі його захисника. Притягнення його до адміністративної відповідальності вважає незаконним та протиправним з наступних підстав. У постанові не зазначений опис продій 28.08.2021 року, а також відсутні докази порушення зазначені в ст. 251 КУпАП. Крім того, відповідач незаконно зупинив без підстав передбачених , передбачених ч.1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Не зазначивши причину зупинки, відповідач почала вимагати для перевірки документи позивача, зазначені у п.п. а п. 2.4 і п. 2.1 ПДР. Також, позивач стверджує, що йому не було роз`ясненно його права та обов`язки, у постанові він також письмово зазначив про порушення його права на правову допомогу, оскільки позивачем було надано клопотання відповідачу про розгляд справи в належний час в адміністративній будівлі їх управління та за участю його захисника.

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що відповідач незаконно зупинила позивача, стала вимагати в позивача пред`явити посвідчення водія, технічний паспорт та інші документи. Відповідач не надала належних причин для зупинки транспортного засобу позивача, тому у нього не виникли обов`язку пред`являти посвідчення водія. Складена постанова без дотримання вимог чинного законодавства, належним чином не мотивована та незаконна.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини не явки суду не повідомили, відзив на позов не надали.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідка, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення серія №4695409 від 28.08.2021 року у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Згідно постанови 28.08.2021 року о 03 год. 51 хв. в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 відмовився пред`являти для перевірки посвідчення водія відповідної категорії та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив вимоги п. 2.4, п. 2.1 «а», «б» Правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що приблизно місяць тому вночі у м. Запоріжжя біля залізничної станції Запоріжжя-2 поліцейський зупинив транспортний засіб, в якому він перебував у якості пасажира, а ОСОБА_1 за кермом. ОСОБА_1 запитав у поліцейського про причину зупинки, на що отримав відповідь, що поліцейському надійшло орієнтування на білу Газель, в якій можуть перебувати викрадені кабелі. Свідок пояснив, що розшукували Газель, проте вони перебували у транспортному засобі Мерседес Спринтер, що за зовнішнім виглядом відрізняється від розшукуваного, хоча також білого кольору. Поліцейський додав, що їх автомобіль у темний час доби швидко пересувався, що викликало у них підозри. Потім поліцейський став вимагати відкрити машину та почав вимагати у водія документи. Водій з транспортного засобу не виходив, розмова тривала близько 30 хвилин, потім прийшла дівчина поліцейський та вручила позивачу постанову.

З дослідженого у судовому засіданні відеозапису, наданого позивачем вбачається, що поліцейський Кулик К. В. пред`явила своє посвідчення водію, після чого висунула вимоги щодо пред`явлення посвідчення водія, технічного паспорту, а також попросила відкрити машину. Водій почав вимагати озвучити причину зупинки, на що поліцейський відповіла, що причину зупинки роз`яснила декілька разів та повторювати не буде. Водій відмовився пред`являти посвідчення, мотивуючи свої дії тим, що озвучені раніше причини зупинки вважає незаконними та щоб поліцейський «придумав щось інше».

Згідно п. 3 ч. 1 ст. Закону України «Про національну поліцію» поліцейській може зупиняти транспортний засіб якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Позивач стверджував, що йому не було повідомлено про причину зупинки, проте це суперечить показанням свідка ОСОБА_2 та дослідженому відеозапису. Поліцейський повідомила, що надійшло орієнтування на транспортний засіб Газель білого кольору, який причетний до крадіжки кабелю. Враховуючи, що події відбувалися у темний час доби та розшукуваний транспортний засіб та транспортний засіб позивача є мікроавтобусами білого кольору, суд приходить до висновку, що посилання позивача на незаконність зупинки транспортного засобу є необґрунтованими.

З пояснень представника позивача та відеозапису вбачається, що позивач водійське посвідчення не пред`являв..

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративного правопорушення, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У випадках, передбачених ч. 1 та ч. 2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 КУпАП.

Право відповідача на складення постанови на місці вчинення правопорушення підтверджено численними рішеннями Верховного Суду, зокрема, в постанові від 04.04.2018 в справі № 523-6540-16 (номер в Єдиному реєстрі судових рішень - 73249859).

Відповідно до змісту розділу IV Наказу МВС від 07.11.2015 № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі - Інструкція № 1395), розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП. Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

У відповідності до ч. ч. 2, 3 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

За вивченням змісту постанови суд встановив, що така відповідає повній мірі відповідає змісту ст. 283 КУпАП, оскільки у ній зазначені усі дані, як того вимагає наведене положення закону.

Також, з оскаржуваної постанови вбачається, по ОСОБА_1 було роз`яснено права за ст. 268 КУпАП та строк оскарження за ст. 289 КУпАП, про що свідчить його підпис у копії постанови.

Крім того, відповідно до правової позиції висловленої у постанові КАС ВС від 09.08.19 року у справі 760/20247/16-а за приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України. Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII. А саме, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (стаття 16 Закону України «Про дорожній рух»). Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи. Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. З аналізу вищенаведених норм вбачається, що згідно законодавства України на вимогу поліцейського, водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб. Водночас, на думку скаржника, він мав право не пред`являти посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб на вимогу поліцейського для перевірки, доки останній не доведе, що зупинка його транспортного засобу була законною. Такі доводи позивача не ґрунтуються на вимогах законодавчих актів та не мають відношення до обов`язку водія транспортного засобу мати при собі та пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки зазначені вище документи. Підстави зупинки поліцейським транспортного засобу наведені у статті 31 Закону України «Про національну поліцію», зокрема, поліція може застосовувати такі превентивні заходи як перевірка документів особи та зупинення транспортного засобу. Поліцейський має право вимагати від особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у випадку якщо зовнішні ознаки транспортного засобу дають достатні підстави вважати, що транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення (пункт 6 статті 32 Закону України «Про національну поліцію»).

За таких обставин, суд не вбачає порушень з боку відповідача при складенні постанови про адміністративне правопорушення ЕАО від 28.08.2021 року, а тому приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 77, 241-246 КАС України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектор роти № 2, батальйону № 1 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції Кулик Катерина Валентинівна, Управлінні патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: інспектор роти № 2, батальйону № 1 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції Кулик Катерина Валентинівна, адреса місця роботи: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 96.

Відповідач: Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, , юридична адреса: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 96.

Суддя: Філіпова І. М.