Справа № 280/3835/21
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2021-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 жовтня 2021 року м. Дніпросправа № 280/3835/21

головуючий суддя І інстанції Татаринов Д.В.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,

суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04.06.2021 року в адміністративній справі №280/3835/21 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонгального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про скасування постанови про накладення штрафу,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області звернулось до суду з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонгального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно - Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Частюка В.О. від 29 квітня 2021 року ВП № 62683131 про накладення штрафу на Головне управління у розмірі 5100.00 грн.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04.06.2021 року у задоволенні позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати вищезазначене рішення, як незаконне та прийняти нову постанову про задоволення адміністративного позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що спірна постанова була прийнята відповідачем протиправно, оскільки невиконання судового рішення в повному обсязі сталось не з вини пенсійного органу.

Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонгального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції, останнє просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача в частині припинення виплати пенсії позивачу;

- зобов`язати відповідача виплатити заборгованість по пенсії позивачу за період з 31 січня 2015 року по 30 листопада 2018 року та здійснити компенсацію втрати частини доходів ОСОБА_1 , з 31 січня 2015 року по місяць виплати заборгованості, у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05 червня 2019 року у справі № 280/1509/19 позовні вимоги задоволено частково та зобов`язано управління Пенсійного фонду України виплатити заборгованість по пенсії ОСОБА_1 за період з 31 травня 2015 року по 30 листопада 2018 року з нарахуванням компенсації втрати частини доходів ОСОБА_1 з 31 січня 2015 року по місяць виплати заборгованості, у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

18 березня 2020 року на виконання рішення суду видано виконавчий лист.

29 липня 2020 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Частюком В.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП№62683131) на виконання виконавчого листа Запорізького окружного адміністративного суду № 280/1509/19.

17 серпня 2020 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) надіслано листа «Про закінчення виконавчого провадження №62683131», відповідно до якого зазначено, що вищезазначене рішення суду виконано у добровільному порядку в жовтні 2019 року, тобто до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 62683131 від 29 липня 2020 року. Нараховано суму пенсії за період з 31 травня 2015 року по 30 листопада 2018 року в розмірі 62740,90 грн. та суму компенсації втрати частини доходів в розмірі 15097,49 грн. Суму пенсії за листопад 2018 року у розмірі 1836,18 грн. виплачено стягувачу в жовтні 2019 року.

Так державним виконавцем від 29 квітня 2021 року винесено постанову про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області у сумі 5100,00 грн. Постанова мотивована тим, що грошові кошти, а саме нарахована компенсація втрати частини доходів у розмірі 15097,49 грн. та заборгованість з виплати пенсії у розмірі 62740,90 грн. боржником не виплачені. Рішення немайнового характеру за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення підлягає виконанню відповідно до статті 63 розділу VIII Закону. Станом на 29 квітня 2021 року рішення суду, боржником в частині виплати коштів стягувачу за період з 31 травня 2015 року по 30 листопада 2018 року в розмірі 15097,49 грн. та 62740,90 грн. не виконано.

Не погодившись з правомірністю прийняття наведеної постанови, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем було правомірно винесено постанову від 29.04.2021 року про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області штрафу в розмірі 5100 грн. у виконавчому провадженні №62683131, оскільки позивачем, як в рамках виконавчого провадження, так і до матеріалів справи, не надано належних та допустимих доказів неможливості виконання рішення суду по справі №280/1509/19 в повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи рішеня суду першої інстанції в апеляційному порядку, виходить з наступного.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Приписами п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Відповідно до частин 5, 6 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

За приписами частин 1, 2 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, здійснюється у випадку відсутності поважних причин такого невиконання.

Як свідчать встановлені обставини справи, відповідачем частково виконано рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 червня 2019 року у справі № 280/1509/19, а саме проведено перерахунок, та нараховано стягувачу частину належних до виплати сум пенсії.

В свою чергу, як зазначено позивачем та не спростовується матеріалами справи, для проведення решти виплат пенсійний орган потребує додаткового фінансування в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України.

Так, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що невиконання судового рішення позивчем в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 13.06.2018 року по справі №757/29541/14-а, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Поряд з вказаним, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 зверталась до суду, в межах справи № 280/1509/19, з заявою про визнання протиправними рішення, дій, бездіяльності, що вчинені суб`єктом владних повноважень - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області у виконавчому провадженні №62683131, що здійснюється Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), державним виконавцем цього відділу, на виконання рішення від 05.06.2019 Запорізького окружного адмііністративного суду у справі №280/1509/19, що набрало законної сили 13.08.2019 року.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 29.03.2021 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 було відмовлено.

В наведеій ухвалі судом було зазначено, що нарахована позивачу сума доплати має бути виплачена за рахунок коштів Державного бюджету України та проведення такої виплати не може бути здійснене за рахунок власних коштів Пенсійного фонду України, що надійшли від сплати єдиного соціального внеску, а проводиться лише у разі наявності на це відповідних бюджетних асигнувань з Державного бюджету України на умовах окремого порядку встановленого Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи вчинені відповідачем дії з нарахування пенсії, відсутні підстави для визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності пенсійного органу щодо виконання рішення суду.

Отже, наведеною ухвалою було визначено відсутність саме протиправної бездіяльності з боку відповідача в частині невиплати нарахованої ОСОБА_1 пенсії, з огляду на відсутність належного фінансування.

Відтак, з огляду на наведені обставини справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку відносно протиправності прийняття відповідачем спірної постанови про накладення штрафу та необхідності її скасування.

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку щодо необхідності задоволення апеляційної скарги позивача та скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про задоволення адміністративного позову.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області задовольнити.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04.06.2021 року в адміністративній справі №280/3835/21 скасувати та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно - Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Частюка В.О. від 29 квітня 2021 року ВП № 62683131 про накладення штрафу.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко