Справа № 480/928/21
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2021-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 вересня 2021 року Справа № 480/928/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Шаповала М.М.,
за участю секретаря судового засідання - І.С.Іуткіної,
представника позивача - Г.Г. Кандюкова,
представника відповідача - Ю.О. Мельник,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 480/928/21 за позовом Державного навчального закладу "Шосткинський центр професійно-технічної освіти" до Управління Держпраці у Сумській області, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_1 про скасування припису,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач просить суд:
Згідно акту інспекційного відвідування та припису про усунення виявлених порушень інспектором праці виявлено наступні порушення: наказом директора Державного навчального закладу "Шосткинський центр професійно-технічної освіти" від 18.09.2020 № 31-к "Про встановлення режиму робочого часу" юрисконсульту ОСОБА_2 , який працював у ДНЗ "Шосткинський центр ПТО" на умовах неповного робочого тижня з 18.09.2020 встановлено режим робочого часу: понеділок-п`ятниця: початок робочого дня: 07 год. 45 хв., закінчення робочого дня: 11 год. 45 хв., що на думку відповідача є порушенням ч. 3 статті 32 КЗпП України.
Позивач вважає визначені у акті інспекційного відвідування та приписі про усунення виявлених порушень порушення такими, що не відповідають дійсності, обставинам справи та суперечать чинному законодавству України, тобто не є законними. Крім того, припис не містить жодних посилань про спосіб усунення "виявлених порушень", а лише містить опис виявленого порушення, що у будь-якому випадку ставить неможливим його виконання.
Ухвалою суду від 04.02.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні.
Ухвалою суду від 10.03.2021, занесеною до протоколу, залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 .
Ухвалою суду від 23.03.2021 закрито підготовче провадження по справі, справу призначено до судового розгляду по суті.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі.
Оскаржуваний припис є правомірним і таким, що винесений у відповідності до виявлених порушень законодавства про працю. У задоволенні позовних вимог просив відмовити.
Третя особа, ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі д суду не надходило.
Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши належним чином зібрані докази по справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення спору по суті, зазначає наступне.
- частини третьої статті 32 КЗпП, стаття 103 КЗпП - у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.
Вважаючи оскаржуваний припис незаконним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V (далі - Закон № 877-V).
Так, за приписами ст. 1 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Приписами статті 259 Кодексу законів про працю України визначено що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім органів доходів і зборів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.
Відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 № 929-р, функції і повноваження Державної інспекції України з питань праці передані правонаступникам Державній службі України з питань праці та її територіальним органам.
Таким чином, відповідач у справі є органом владних повноважень, якому чинним законодавством України надані владні управлінські функції щодо реалізації державної політики у сфері охорони праці.
Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування) визначає Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 823 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок № 823), відповідно до п.2 якої заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.
Пунктом 5 Порядку № 823 визначені підстави для здійснення інспекційних відвідувань.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, підставою для проведення інспекційного відвідування позивача слугував наказ Держаної служби України з питань праці від 03.08.2018 № 84.
Згідно із п. 8 Порядку № 823, під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення. На вимогу об`єкта відвідування або уповноваженої ним посадової особи інспектор праці надає копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та вносить запис про проведення інспекційного відвідування до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності) перед наданням акта для підпису.
Відповідно до пункту 9 Порядку № 823, тривалість інспекційного відвідування, невиїзного інспектування не може перевищувати 10 робочих днів.
В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_2 відповідно до наказу від 03.09.2012 № 05/20 "Про прийняття на роботу за сумісництвом" був прийнятий на посаду юрисконсульта ДНЗ "Шосткинський центр ПТО" за сумісництвом на 0,5 посадового окладу.
Згідно з наказом від 27.11.2012 № 05/59 "Про прийняття на роботу" ОСОБА_2 був прийнятий на посаду юрисконсульта ДНЗ "Шосткинський центр ПТО" за основним місцем роботи на 0,5 посадового окладу на умовах неповного робочого тижня (а.с. 11)
Умовами колективного договору, укладеного між адміністрацією і профспілковим комітетом ДНЗ "Шосткинський центр ПТО" на 2019-2022 роки, схваленим на загальних зборах трудового колективу 25.11.2019 (а.с. 54), а саме додатком № 1 до нього для юрисконсульта ДНЗ "Шосткинський центр ПТО" передбачено наступний режим роботи за умови роботи ним на умовах повного робочого тижня, понеділок-п`ятниця початок робочого дня: 07 год. 45 хв.; перерва на обід: з 11 год. 45 хв. по 12 год. 00 хв. кінець робочого дня: 16 год. 00 хв. (а.с. 55).
Вказаний графік був передбачений у разі роботи юрисконсульта на повний робочий день та на повну ставку оплати праці.
На підставі того, що юрисконсульт працював на 0,5 посадового окладу та необхідністю забезпечення роботодавцем дотримання вимог законодавства про повідомлення працівника про встановлення для нього чіткого графіку робочого дня, наказом, від 18.09.2020 № 31-к "Про встановлення режиму робочого часу" юрисконсульту ОСОБА_2 , який працює у ДНЗ "Шосткинський центр ПТО" на умовах неповного робочого тижня з 18.09.2020 було встановлено режим робочого часу: понеділок-п`ятниця: початок робочого дня: 07 год. 45 хв., закінчення робочого дня: 11 год. 45 хв., що відповідає фактично відпрацьовану часу для 0,5 ставки.
Наказ № 31-к від 18.09.2020 в день його видачі доведений ОСОБА_2 , що підтверджується відповідною відміткою.
У визначений чинним законодавством термін та спосіб, ОСОБА_2 вищезазначений наказ не оскаржував, що фактично вказує на його згоду з його законністю.
В даній справі спірним є питання правомірності та обґрунтованості прийнятого припису, а саме порушення ч. 3 ст. 32 КЗпП.
Відповідно до статті 103 КЗпП України про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни.
Частиною третьою статті 32 КЗпП України передбачено, що про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.
Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом України в постанові від 04 липня 2012 року в справі № 6-59цс12, зміна істотних умов праці може бути визнана законною тільки в тому випадку, якщо буде доведена наявність змін в організації виробництва і праці.
Разом з тим, пунктом 31 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 1992 року "Про практику розгляду судами трудових спорів", судам роз`яснено, що згідно з частиною третьою статті 32 КЗпП України в межах спеціальності, кваліфікації і посади, обумовленої трудовим договором, зміна істотних умов праці: систем і розмірів оплати, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміни розрядів і найменування посад та інших - допускається за умови, що це викликано змінами в організації виробництва і праці та, що про ці зміни працівник був повідомлений не пізніше ніж за 2 місяці. Якщо при розгляді трудового спору буде встановлено, що зміна істотних умов трудового договору проведена не у зв`язку зі зміною в організації виробництва і праці на підприємстві, в установі, організації, то така зміна з урахуванням конкретних обставин може бути визнана судом неправомірною з покладенням на власника або уповноважений ним орган обов`язку поновити працівникові попередні умови праці.
Оцінивши обставини повідомленні позивачем, пояснення учасників справи у сукупності з їх матеріально-правовим регулюванням слідує, що у спірній ситуації не відбувалась зміна в організації виробництва і праці, не встановлювались нові системи і розміри оплати праці, а навпаки, умови оплати праці були приведені у відповідність до її нормативного визначення (Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти, затвердженої наказом Міністерства освіти України від 15 квітня 1993 року № 102).
Так, ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ч.1-2 ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Аналізуючи наведені відповідачем доводи, суд приходить висновку, що відповідачем не наведено ні в акті перевірки, а ні у судовому засіданні конкретні докази порушення позивачем вимог ч.3 ст. 32 КЗпП.
Сума сплаченого позивачем судового збору, з урахуванням приписів ч. 3 ст. 139 КАС України, підлягає відшкодуванню на його користь пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 2270 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Державного навчального закладу "Шосткинський центр професійно-технічної освіти" до Управління Держпраці у Сумській області про скасування припису, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст складено 29.09.21

Суддя М.М. Шаповал