Справа № 520/2821/21
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2021-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

18 жовтня 2021 року № 520/2821/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Бадюкова Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами в м. Харкові у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду справу за адміністративним позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "ХОЗСФЕРА" (пр. Науки, буд. 45-А, кв. 44, м. Харків, 61072, )

до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ),

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ХОЗСФЕРА" (далі по тексту - позивач, ТОВ "ХОЗСФЕРА", товариство, платник податків) звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (далі по тексту - відповідач, ГУ ДПС у Харківській області, контролюючий орган), в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № та № від 11.09.2020 року, винесені Головним управлінням ДПС у Харківській області.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що у відповідача були відсутні підстави для прийняття наказу про проведення фактичної перевірки, оскільки останній не містить жодного конкретизування підстав, як-то вимагають положення п. 80.2 ст. 80 ПКУ через що вважає, що на підставі наказу № 2385 від 05.08.2020 р. контролюючий орган не мав права проводити фактичну перевірку, акт перевірки складений з грубими порушеннями, акт (довідка) про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні виробництва і обігу підакцизних товарів від 14.08.2020 р. № 1108/20-40-32-01-08/39712901 не містить підпису директора та не складено акту відмови від його підписання директором товариства. Крім того, зазначає, що висновок, викладений у акті фактичної перевірки про зберігання пального та його оптової торівлі без відповідних ліцензій не відповідає дійсності.

Вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню спірні ППР через вказані вище обставини.

Ухвалою від 30.08.2021 р. дану позовну заяву було прийнято до розгляду після повернення Другим апеляційним адміністративним судом справи для продовження розгляду згідно ухвали від 07.07.2021 року.

Відповідач, Головне управління Державної податкової служби у Харківській області, з поданим позовом не погодився. Аргументуючи заперечення проти позову зазначив, що фактична перевірка проводилася на підставі пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України (далі - ПК України), правова конструкція якого містить дві окремі підстави для призначення проведення фактичної перевірки, а саме:

- першою підставою є наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення платником податків вимог законодавства у частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

- другою (самостійно, незалежною від першої) підставою є здійснення функцій, визначених законом у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Відповідач діяв відповідно до чинного законодавства та в межах повноважень встановлених чинним законодавством. Наказ Головного управління ДПС у Харківській області від 05.08.2020 № 2385 «Про проведення фактичної перевірки» винесений відповідно до вимог чинного законодавства є неоскарженим та не є скасованим. Факти, встановлені в акті перевірки відповідають її обставинам та чинному законодавству, а відтак прийняті за її результатами ППР є законними та такими, що не підлягають скасуванню.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

ТОВ "Хозсфера" зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, код 42797498, за адресою: м. Харків, вул. Отакара Яроша, буд. 18, офіс 303.

Основним видом економічної діяльності є 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами.

На підставі пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 (здійснення функцій, визначених законодавством у сфері обігу пального), пп. 19-1.1.14, 19-1.1.16, 19-1.1.17 п. 19-1.1 ст. 19-1 Податкового Кодексу України, ч. 1 ст. 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 р. № 481/95-ВР, головним управлінням ДПС у Харківській області, прийнято наказ від 05.08.2020 року № 2385 «Про проведення фактичної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "ХОЗСФЕРА" (код за )» за місцем фактичного провадження діяльності у господарських об`єктах, розташованих за адресами: Салтівське шосе, 169, м. Харків; вул. Драгомирівська, 10, м. Харків з 06.08.2020 тривалістю не більше 10 (десять) діб.

Перевірку провести за період діяльності з 26.06.2020 по день закінчення перевірки з метою контролю за дотримання вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 р. № 481/95-ВР, Податкового кодексу України та інших нормативно-правових актів у сфері обліку пального, зняття його залишків, відбору проб і зразків (а.с. 84).

На підставі наказу виписані направлення на перевірку № 642, 643 від 05.08.2020 (а.с. 85, 86), які вручено посадовій особі позивача - касиру АЗС ОСОБА_1, були пред`явлені для ознайомлення направлення на проведення фактичної перевірки від 05.08.2020 № 642, 643, службові посвідчення, надано для отримання копію наказу ГУ ДПС від 05.08.2020 № 2385.

Згідно копії бухгалтерської довідки від 06.08.2021 р. № 06/08, що підписана директором ТОВ «Хозсфера» Бабенко Р.В., по даним бухгалтерського обліку залишки бензину А-92 на складах зберігання на дату 06.08.2020 за адресою: м. Харків, вул. Драгомирівська складає 90 900,00 літрів, а дизельного палива - 14 960,00 літрів (а.с. 87).

ТОВ «ХОЗСФЕРА» має ліцензію на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі, реєстраційний номер № 00866, дійсна з 01.07.2019 по 01.07.2024, сплачена по 01.07.2021 року, місцезнаходження: 61045, м. Харків, вул. Отакара Яроша, буд. 18, кв. 303 (а.с. 89).

Ліцензію на право зберігання пального за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 169, реєстраційний номер №2001456, дійсна з 10.06.2020 по 10.06.2025, сплачено по 10.06.2021 року (а.с. 91).

Ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на АЗС за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 169, реєстраційний номер №1900538, дійсна з 31.12.2019 по 31.12.2024, сплачено по 31.12.2020 року (а.с. 90).

Згідно з Довідкою про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівноміри - дата встановлення рівномірів на резервуари вказана 27.07.2020 (а.с. 88).

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується її учасниками, попередню фактичну перевірку акцизного складу ТОВ «ХОЗСФЕРА» (уніфікований номер 1012788), розташованого за адресою: м. Харків, вул. Драгомирівська, 10, проведено за період з 01.04.2020 по 25.06.2020, акт перевірки від 26.06.2020 №1011/20-40-32-01/39712901.

За її результатами контролюючим органом було винесено податкове повідомлення-рішення № від 14.08.2020 за порушення вимог пп. 230.1.2 п.230.1 ст. 230 ПК України про застосування фінансових санкцій у розмірі 160 000,00 гривень (а.с. 80).

У період з 06.08.2020 по 13.08.2020 посадовими особами ГУ ДПС проведено фактичну перевірку позивача, за результатами якої складено акт(довідка) про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні виробництва і обігу підакцизних товарів від 14.08.2020 р. № 1108/20-40-32-01-08/39712901, яким встановлено порушення позивачем:

- ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 р. № 481/95-ВР - здійснення у період з 26.06.2020 по день закінчення перевірки ТОВ «ХОЗСФЕРА» зберігання пального за адресою: м. Харків, вул. Драгомирівська, 10 (уніфікований номер акцизного складу 1012788) без наявності ліцензії на право зберігання пального;

- пп. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України - у період з 26.06.2020 по 26.07.2020 року на складі, розташованому за адресою: м. Харків, вул. Драгомирівська, 10, ТОВ «ХОЗСФЕРА» здійснювало зберігання пального без застосування зареєстрованих в Єдиному державному реєстрі рівнемірів-лічильників на 11 введених в експлуатацію резервуарах, а саме зазначені 11 резервуарів обладнані рівнемірами-лічильниками 18.06.2020 (акт підключення), а зареєстровані в Єдиному державному реєстрі рівнемірів-лічильників 27.07.2020.

Як встановлено судом, оператор АЗС ОСОБА_1 13.08.2020 р. відмовився від підпису акту перевірки, у зв`язку з чим посадовими особами ГУ ДПС, які здійснювали перевірку, було складено акт відмови від підписання акту перевірки № 2885/20-40-32-01-08/39712901 (а.с. 83).

За результатами фактичної перевірки контролюючим органом було прийнято спірні податкові повідомлення-рішення від 11.09.2020 року: № про застосування до ТОВ «Хозсфера» суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального в розмірі 500000, 00 грн. та № про застосування до ТОВ «Хозсфера» суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у сумі 550000, 00 грн. за платежем акцизний податок на пальне (а.с. 78,79).

Вважаючи спірні податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідачів, викладених в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1ст.9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом1.1. статті 1 Податкового кодексу України визначено, що Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 21.1.1 пункту 21.1 статті 21 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів зобов`язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

За приписами п.61.1 ст.61 Податкового кодексу України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом (п.61.2 ст.61 ПК України).

Відповідно до пп.62.1.3 п.62.1 ст.62 Податкового кодексу України податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно з пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Види перевірок, які контролюючі органи мають право проводити, визначені ст.75 ПК України, пунктом 75.1 якої визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Так, обґрунтовуючи позовні вимоги позивач, зокрема, посилається на те, що наказ Головного управління ДПС у Харківській області від 05.08.2020 року № 2385 «Про проведення фактичної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "ХОЗСФЕРА" (код за )» містить лише посилання на п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України без зазначення, що стало підставою для проведення фактичної перевірки, тобто за відсутності контролюючого органу підстав для проведення перевірки.

З даного питання слід зазначити, що Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 21 лютого 2020 року (справа № 826/17123/18) відступив від висновків про застосування норми права у подібних правовідносинах у частині того, що саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного здійснення податкового контролю щодо себе; а також що допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні та проведенні відповідної документальної виїзної або фактичної перевірки, які викладено в постановах Верховного Суду від 13 березня 2018 року (справа № 804/1113/16), від 24 травня 2019 року (справа № 826/16221/15), від 3 жовтня 2019 року (справа № 820/850/16), від 16 жовтня 2019 року (справа № 820/11291/15), від 22 листопада 2019 року (справа № 815/4392/15) тощо.

При цьому, у постанові від 21 лютого 2020 року (справа № 826/17123/18) Верховний Суд сформував новий правовий висновок, наступного змісту: «оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, такими підставами позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства».

Відтак, аналіз обов`язкового до врахування висновку Верховного Суду дає підстави вважати, що позивач вправі посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення податкової перевірки, однак таке право платник податків може реалізувати при оскарженні в подальшому наслідків проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень, а не при оскарженні наказу про проведення перевірки.

Оцінка таких підстав позову є першочерговою при розгляді справ про оскарження прийнятих за наслідками такої перевірки податкових повідомлень рішень.

З урахуванням наведеного, суд у першу чергу здійснює оцінку правомірності призначення та проведення відповідачем перевірки за результатом якої прийнято спірні податкові повідомлення-рішення.

Відповідно до п.80.1 ст.80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Підставою проведення фактичної перевірки, визначеної підпунктом 80.2.5. пункту 80.2. статті 80 ПК України, є отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства, тобто інформації про конкретний факт недотримання платником податків вимог законодавства щодо виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, цільового використання спирту, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Верховний Суд у постанові від 21 січня 2021 року у справі № 460/1239/19 зазначив, що в межах даних правовідносин судами попередніх інстанцій не перевірено наявність (відсутність) підстав для проведення перевірки. При цьому, не зазначення такої підстави в наказі на проведення на перевірки не свідчить про незаконність наказу або перевірки, оскільки відповідно до п.п.81.1 ст. 81 ПК України, в наказі на перевірку достатньо зазначити підставу для проведення перевірки, визначену цим Кодексом.

Також суд зазначає, що пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, передбачено дві окремі підстави для призначення проведення фактичної перевірки, а саме:

- першою підставою є наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення платником податків вимог законодавства у частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

- другою (самостійно, незалежною від першої) підставою є здійснення функцій, визначених законом у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Такий висновок підтриманий Верховним Судом при розгляді подібних спорів, зокрема, у постанові від 22.05.2018 у справі № 810/1394/16, у постанові від 10.04.2020 у справі № 815/1978/18. Суд касаційної інстанції у даних рішеннях зауважив, що норма пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України дозволяє проведення фактичної перевірки, у тому числі на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які покладені на органи ДПС.

Здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною обставиною з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

В даному випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).

Отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства для призначення фактичної перевірки необхідно в частині проведення контролю за виробництвом, обліком, зберіганням та транспортуванням спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі №803/988/17 від 05.11.2018.

У постанові від 12.08.2021 року по справі № 140/14625/20 Верховний Суд зробив наступний висновок: «системний аналіз підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України передбачає альтернативні підстави проведення фактичної перевірки, які можуть застосовуватися як в сукупності, так і кожна окремо, а саме:

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами - лічильниками;

- здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Тобто, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

У даному випадку, за висновком судів попередніх інстанцій достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).

Зазначений висновок узгоджується із правовими позиціями, висловленими в постановах Верховного Суду від 10 квітня 2020 року у справі №815/1978/18, від 5 листопада 2018 року у справі №803/988/17, від 20 березня 2018 року у справі №820/4766/17, від 22 травня 2018 року у справі №810/1394/16, на які покликалися суди попередніх інстанцій.».

За приписами ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, висновки, викладені у вищенаведених постановах Верховного Суду, є обов`язковими для врахування при розгляді даної справи.

Стосовно позовної вимоги про скасування податкового повідомлення - рішення ГУ ДПС у Харківській області від 11.09.2020 року № про застосування до ТОВ «Хозсфера» суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального в розмірі 500000, 00 грн.

Як вже було встановлено судом вище, перевіркою встановлено, що у період з 26.06.2020 по день закінчення перевірки ТОВ «ХОЗСФЕРА» здійснювало зберігання пального за адресою: м. Харків, вул. Драгомирівська, 10 (уніфікований номер акцизного складу 1012788) без наявності ліцензії на право зберігання пального, чим порушено вимоги ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" № 481/95-ВР.

Зазначене порушення встановлено на підставі наданої позивачем довідки від 06.08.2020 р. № 06/08, відповідно до якої по даним бухгалтерського обліку залишки бензину А-92 на складах зберігання на дату 06.08.2020 за адресою: м. Харків, вул. Драгомирівська, 10 складає 90 900,00 літрів, а дизельного палива - 14 960,00 літрів.

Відповідно до ч. 8 ст. 15 Закону № 481/95-ВР суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.

Відповідальність за вказане порушення передбачена абз. 8 ч. 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР, згідно якої розмір фінансової санкції у разі зберігання пального без наявності відповідної ліцензії становить - 500 000 гривень.

Стосовно позовної вимоги про скасування податкового повідомлення - рішення від 11.09.2020 р. № про застосування до ТОВ «Хозсфера» суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у сумі 550000, 00 грн. за платежем акцизний податок на пальне, прийнятого ГУ ДПС у Харківській області, суд зазначає наступне.

Підставою для прийняття вказаного податкового повідомлення - рішення, слугували викладені в Акті фактичної перевірки висновок відповідача про порушення позивачем підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України у зв`язку з встановленням факту зберігання пального без застосування зареєстрованих в Єдиному державному реєстрі рівнемірів-лічильників на 11 введених в експлуатацію резервуарах, а саме зазначені 11 резервуарів обладнані рівнемірами-лічильниками 18.06.2020 (акт підключення), а зареєстровані в Єдиному державному реєстрі рівнемірів-лічильників 27.07.2020.

Відповідно до пункту 230.1 статті 230 ПК України акцизні склади та акцизні склади пересувні утворюються з метою підвищення ефективності роботи із запобігання та боротьби з незаконним виробництвом і обігом спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, пального, посилення контролю за повнотою та своєчасністю надходження до бюджету акцизного податку.

За визначенням підпункту 14.1.6 пункту 14.1 статті 14 ПК України акцизний склад - це приміщенні або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.

За змістом підпункту 230.1.2 пункту 320.1 статті 320 ПК України акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Положеннями підпункту 230.1.2 пункту 320.1 статті 320 ПК України також передбачено, що платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати: а) усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі; б) усі акцизні склади - в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Згідно з абзацом 9 підпункту 230.1.2 пункту 320.1 статті 320 ПК України забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.

Пунктом 128-1.1 статті 128 ПК України передбачено, що відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра- лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 20000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу.

Повторне протягом року вчинення на тому самому акцизному складі будь-якого з порушень, передбачених абзацом першим цього пункту, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 50 000, 00 грн. за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу або за кожне місце отримання та відпуску спирту етилового, та/або незареєстрований витратомір-лічильник / витратомір-лічильник спирту етилового.

Як встановлено судом вище, попередню фактичну перевірку акцизного складу ТОВ «ХОЗСФЕРА» (уніфікований номер 1012788), розташованого за адресою: м. Харків, вул. Драгомирівська, 10, проведено за період з 01.04.2020 по 25.06.2020, акт перевірки від 26.06.2020 №1011/20-40-32-01/39712901. За її результатами контролюючим органом було винесено податкове повідомлення-рішення № від 14.08.2020 за порушення вимог пп. 230.1.2 п.230.1 ст. 230 ПК України про застосування фінансових санкцій у розмірі 160000, 00 гривень.

Враховуючи вищезазначене, сума штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) складає 550 000,00 грн. - за повторне протягом року порушення щодо зберігання пального на акцизному складі без застосування зареєстрованих в Єдиному державному реєстрі рівнемірів-лічильників на 11 введених в експлуатацію резервуарах.

Таким чином, належних та допустимих, достатніх та достовірних в розумінні приписів 73-76 КАСУ доказів наявності відповідної ліцензії та зареєстрованих рівнемірів-лічильників під час проведення фактичної перевірки позивачем до суд не надано, а судом під час розгляду справи не добуто.

Вимоги щодо обладнання витратомірами-лічильниками кожного місця відпуску пального наливом з акцизного складу та рівнемірами - лічильниками рівня пального у резервуарі (далі - рівнеміри-лічильники) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованих на акцизних складах, на території яких здійснюється, зокрема, реалізація пального, та вимоги, яким повинні відповідати витратоміри-лічильники та рівнеміри - лічильники визначені встановлені підпунктом 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України.

Відповідно до підпунктів 1 і 2 пункту 2 Порядку ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів, прийнятого Постановою КМУ № 891 від 22.11.2017, на виконання статті 230 ПК України, витратомір-лічильник - законодавчо регульований засіб вимірювальної техніки, призначений для безперервного вимірювання, запам`ятовування та відображення у фактичних умовах вимірювання кількості пального, що проходить через вимірювальний перетворювач у закритих, повністю заповнених трубопроводах. Рівнемір - лічильник рівня пального у резервуарі - законодавчо регульований засіб вимірювальної техніки, призначений для вимірювання рівня пального, за яким обчислюється об`єм пального, що перебуває у резервуарі, за градуювальною таблицею резервуара.

Реєстрація витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників в Реєстрі здійснюється на підставі довідки про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри, форму якої затверджено наказом Міністерства фінансів України від 27.11.2018 N 944.

Тому, суд вважає правомірними висновки відповідача щодо порушення позивачем підпункту 230.1.2 пункту 320.1 статті 320 ПК України.

Згідно з положеннями частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі викладеного, зважаючи на встановлені обставини та аналіз чинного законодавства, позовні вимоги ТОВ "Хозсфера" не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає, що у зв`язку з тим, що у позові позивачу відмовлено, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ХОЗСФЕРА" до Головного управління ДПС у Харківській області, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 18.10.2021 р.

Суддя Бадюков Ю.В.