Справа № 160/1266/20
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2021-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
12 жовтня 2021 року м. Дніпросправа № 160/1266/20
Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),
суддів: Головко О.В., Суховарова А.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача адвоката Лихопьока Д.П. про розподіл судових витрат в адміністративній справі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛОРИТ-ПЛЮС» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 червня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛОРИТ-ПЛЮС» до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Машинобудівник» про виключення із акту майна у податкову заставу, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛОРИТ-ПЛЮС» звернулося до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Машинобудівник», в якому просило виключити із Акту опису майна у податкову заставу від 20 жовтня 2015 року №97/21857992, проведеного Державною податковою інспекцією в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області за рішенням заступника начальника ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області від 04.04.2014 №66/04-6125 про опис майна у податкову заставу платника податків ТОВ «Машинобудівник» рухоме майно, що набуте ТОВ «КОЛОРИТ-ПЛЮС» у власність у межах звернення стягнення на заставу за договором застави автомобільного транспорту від 27.02.2006 №22-06, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Шульдіною Т.В. та зареєстрований у реєстрі за №394 та Договорі №01 про внесення змін до договору застави автомобільного транспорту №22-06 від 27.02.2006, який посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Шульдіною Т.В. та зареєстрований у реєстрі за №1226 на підставі Договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та застави, у тому числі за договором застави автомобільного транспорту від 27.02.2006 №22-06, який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Горішнім Є.В., та зареєстрований в реєстрі за №805 відповідні транспортні засоби.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.06.2020 у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції прзивач подав до суду апеляційну скаргу.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 12.05.2021, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛОРИТ-ПЛЮС» задоволено. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.06.2020 скасовано. Позов задоволено.

В подальшому до Третього апеляційного адміністративного суду від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення у даній справі, в якій заявник просить вирішити питання про розподіл судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу в сумі 11 000 грн.

У відповідності до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав ухвалення додаткового судового рішення.

Відповідно до статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Пунктом 1 частини 3 статті 132 КАС України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 КАС України.

Відповідно до частини 3 статті 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення витрат.

Частина 4 статті 134 КАС України передбачає, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною 5 статті 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 6 статті 134 КАС України, в разі недотримання вимог частини 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 7 статті 134 КАС України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, відповідно до частини 7 статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно матеріалів справи в апеляцій скарзі, тобто до закінчення судових дебатів по справі, представником позивача зроблено письмову заяву про те, що орієнтовний розрахунок судових витрат під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції становить 9000 грн. судові витрати на професійну правничу допомогу.

Представником позивача у п`ятиденний строк від дня після ухвалення рішення суду подано відповідну заяву.

Отже, представником позивача дотримано процедуру звернення до суду із заявою про стягнення додаткових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Щодо сум витрат, які додатково підлягають стягненню на користь позивача слід зазначити наступне.

Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛОРИТ-ПЛЮС» та Адвокатським бюро «Лихопьок Д.П.», яке здійснювало представництво позивача у даній справі під час розгляду судом апеляційної інстанції укладено Договір про надання правової допомоги №13-01/20 від 13.01.2020.

Відповідно до матеріалів справи, інтереси позивача у справі в суді апеляційної інстанції представляв адвокат Лихопьок Д.П., який здійснює адвокатську діяльність на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 19.12.2018 Серія ДП №0954 та є директором Адвокатського об`єднання «Лихопьок Д.П.».

Вирішуючи вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, наданих у суді апеляційної інстанції в розмірі 11 000 грн., колегія суддів виходить з таких підстав.

На підтвердження витрат за надання правової допомоги під час розгляду справи судом апеляційної інстанції, заявником надано акт прийому-передачі наданих послуг - правової допомоги від 17.06.2020, акт прийому-передачі наданих послуг - правової допомоги від 12.05.2021 та платіжне доручення №574 від 18.02.2021 на суму 4700 грн. за підготовку апеляційної скарги 6000 грн., складання і подання відповіді на відзив 3000 грн., складання і подання процесуальних документів 500 грн., участь у судовому засіданні 12.05.2021 1 500 грн.

Відповідно до вказаного платіжного доручення Товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛОРИТ-ПЛЮС» здійснено оплату правової допомоги на суму 4700 грн.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006р. у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

З огляду на вказані норми, та враховуючи, що відповідач не подав заперечень щодо суми витрат на правничу допомогу, а також з огляду на висновок Верховного Суду в постанові від 15 квітня 2021 року у справі №160/6899/20 про те, що відшкодуванню підлягають витрати незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено, колегія суддів вважає, що позивач має право на відшкодування витрат на правничу допомогу.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що в цій справі надання правничої допомоги з приводу вирішення питань в апеляційному порядку не може бути об`єктивно оцінено у більшому розмірі, ніж надання правничої допомоги, необхідної для звернення особи до суду з позовом, яка є більш складною, і потребувала більшого аналізу обставин справи та нормативно-правової бази.

Таким чином, враховуючи наведені обставини, а також зміст та обсяг наданих послуг, розмір відшкодування, отриманий за правничі послуги в суді першої інстанцій, колегія суддів вважає заявлений представником позивача до відшкодування розмір правової допомоги на стадії апеляційного провадження є явно завищеним та таким, що підлягає зменшенню.

Враховуючи викладене, а також фактичний обсяг виконаної роботи, колегія судів апеляційної інстанції вважає розумно обґрунтованими заявлені витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсації позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача за апеляційний перегляд судового рішення у розмірі 8 000 грн.

Керуючись статтями 139, 143, 252, 311, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача адвоката Лихопьока Д.П. про розподіл судових витрат задовольнити частково.

Ухвалити додаткову постанову у справі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛОРИТ-ПЛЮС» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 червня 2020 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛОРИТ-ПЛЮС» 8 000 (вісім тисяч) грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткова постанова набирає законної сили 12.10.2021 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров