Справа № 607/3458/21
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2021-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2021 рокуЛьвівСправа № 607/3458/21 пров. № А/857/17809/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Затолочного В.С., Качмара В.Я.

з участю секретаря судового засідання Юрченко М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою Управління Держпраці у Тернопільській області на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 липня 2021 року (суддя першої інстанції Черніцька І.М., м. Тернопіль, повний текст складено 30.07.2021)

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Держпраці у Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови №ТР 046/138/АВ/ПТ/ПС від 08 лютого 2021 року .

В обґрунтування позову вказав, що згідно оскаржуваної постанови його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 188-6 КУпАП неправомірно, оскільки висновок відповідача про невиконання вимог припису про усунення виявлених порушень від 20 листопада 2020 року за №8041/414/АВ/П не відповідає фактичним обставинам справи. Зауважив, що він повністю виконав вимоги винесеного припису, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 30 липня 2021 року позовні вимоги було задоволено. Скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення №ТР 046/138/АВ/ПТ/ПС від 08 лютого 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 188-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 гривень. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 188-6 КУпАП закрито.

Не погодившись із таким рішенням, його оскаржив відповідач. Посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить його скасувати та прийняти нове про відмову в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд безпідставно не врахував, що в ході інспекційного відвідування 18 листопада 2020 року було встановлено факт допуску до роботи без належного оформлення, укладення трудового договору та повідомлення ДПС. За результатами інспекційного відвідування від 15 січня 2021 року встановлено, що по шести працівникам, трудові договори з якими укладено протягом грудня 2020 року та січня 2021 року не надано копії повідомлень ДПС про прийнятих працівників з квитанціями №2 про їх отримання. Таким чином, із трьох пунктів припису від 20 листопада 2020 року №8041/414/АВ/П щодо належного оформлення трудових відносин ФОП ОСОБА_1 станом на 15 січня 2021 року виконано частково лише перший пункт припису щодо укладання трудових договорів, а вимоги пунктів 2 та 3 щодо допуску працівників до роботи після повідомлення ДПС про прийнятого працівника позивачем не виконані Також апелянт зауважив, що факт вчинення порушення доведено постановою Бережанського районного суду від 7 грудня 2020 року, якою позивача звільнено від відповідальності за ч. 3 ст.41 КУпАП за малозначністю. Отже, оскаржувана постанова про накладання на позивача штрафу в розмірі 1020 гривень є законною і підстав для її скасування немає.

Учасники справи у судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи.

Так, позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду шляхом надіслання повідомлення на номер телефону, зазначений ним у матеріалах справи, вказане повідомлення прийняте ним 05.10.2021 о 14:20 год, що підтверджено телефонограмою.

Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду шляхом надіслання судової повістки на офіційну електронну адресу, зазначену в апеляційній скарзі, судова повістка одержана відповідачем 05.10.2021, що підтверджується повідомленням від відповідача про підтвердження прочитання, яке надійшло на адресу суду 05.10.2021 о 16:41 год.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши письмові докази, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 20 листопада 2020 року працівниками Управління Держпраці у Тернопільській області складено акт інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю за №ТР 8041/414/АВ.

У вказаному акті зафіксовано, що в порушення вимог ч. 1 ст. 21 КЗпП України ФОП ОСОБА_1 не уклав трудові договори з трьома працівниками ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які на час початку інспекційного відвідування 18 листопада 2020 року безпосередньо виконували роботи. В порушення вимог ч. 3 ст. 24 КЗпП України позивач фактично допустив до роботи на об`єкті підприємницької діяльності кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », без повідомлення Державної фіскальної служби та без укладення трудового договору у письмовій формі, трьох працівників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . У порушення вимог постанову КМУ за №413 від 17 червня 2015 року, ФОП ОСОБА_1 до початку роботи вказаних вище трьох працівників, не подав до територіального органу ДПС України повідомлення про прийняття працівника на робота за встановленою формою.

20 листопада 2020 року працівниками Управління Держпраці у Тернопільській області винесено припис про усунення виявлених порушень за №ТР 8041/414/АВ, згідно з яким ФОП ОСОБА_1 зобов`язано до 20 грудня 2020 року усунути такі порушення: привести у відповідність до вимог ст. 21 КЗпП України укладення трудових договорів з трьома найманими працівниками; укласти трудові договори у письмовій формі з найманими працівниками, що фактично працюють на об`єкті підприємницької діяльності; при укладені трудових договорів з найманими працівниками подати до територіального органу ДПС повідомлення про їх прийняття на роботу до початку роботи працівників за трудовим договором.

У графі припису «Відмітка про виконання (підпис інспектора праці, дата) інспектором Управління Держпраці у Тернопільській області 07 грудня 2020 року вказано про його виконання.

Також 15 січня 2021 року працівниками Управління Держпраці у Тернопільській області здійснено інспекційне відвідування позивача як фізичної особи, яка використовує найману працю, за результатами якого складено акт №ТР 046/144/АВ, згідно якого встановлено, що із трьох пунктів припису від 20 листопада 2020 року за №8041/414/АВ/П щодо належного оформлення трудових відносин ФОП ОСОБА_1 станом на 15 січня 2021 року виконав частково лише перший пункт припису щодо укладення трудових договорів у письмовій формі. Вимоги пунктів 2 та 3 припису щодо допуску працівників до роботи після повідомлення ДПС про прийняття працівників не виконані. У ході інспекційного відвідування не надані копії повідомлення ДПС про прийнятих на роботу протягом грудня 2020 року та січня 2021 року шести працівників з квитанціями №2 про їх отримання, або відміткою ДПС про тримання, якщо повідомлення подавались підприємцем нарочно.

16 січня 2021 року працівниками Управління Держпраці у Тернопільській області складено протокол про адміністративне правопорушення №ТР 046/144/АВ/ПТ, згідно якого ОСОБА_1 , будучи підприємцем, що використовує працю найманих працівників, за місцем здійснення підприємницької діяльності, в період з 20 листопада 2020 року по 15 січня 2021 року, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 188-6 КУпАП.

08 лютого 2021 року відповідачем винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за №ТР 046/138/АВ/ПТ/ПС, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 188-6 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 грн.

Згідно вказаної постанови ОСОБА_1 не виконав вимоги припису від 20.11.2010 року за № ТР8041/414/АВ/П у строк до 20.12.2020 року. Так, приписом про усунення виявлених порушень від 20 листопада 2020 року було зобов`язано позивача усунути порушення вимог законодавства з питань праці до 20 грудня 2020 року. Перевіркою стану виконання вимог вказаного припису встановлено невиконання законних вимог посадової особи Держпраці. Зокрема, вимоги пункт 1 припису виконано частково: укладено трудові договори з працівниками, прийнятими на роботу протягом грудня 2020 року та січня 2021 року, однак у окремих договорах відсутні підписи сторін трудового договору. Вимоги пункт 2 припису не виконано: прийняті на роботу протягом грудня 2020 року чотири працівники та січня 2021 року два працівники на час інспекційного відвідування допущені до роботи без повідомлення ДПС про прийняття працівника на роботу. Вимоги пункту 3 припису не виконано: у ході інспекційного відвідування позивачем не надано жодного повідомлення ДПС про прийнятих на роботу протягом грудня 2020 року чотирьох працівників та січня 2021 року двох працівників.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про неправомірність таких висновків відповідача з наступних мотивів.

Положеннями диспозиції ст. 188-6 КУпАП передбачена відповідальність за невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, або його територіальних органів щодо усунення порушень законодавства про працю, зайнятість населення та загальнообов`язкове державне соціальне страхування або недопущення посадових осіб цих органів до здійснення заходів державного нагляду (контролю), підстави яких визначені законом.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу вимог ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Матеріалами справи підтверджено, що 19 листопада 2020 року між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено трудовий договір за №5.

19 листопада між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено трудовий договір за №6.

Вказані обставини підтверджуються долученими копіями трудових договорів та наказами про прийняття на роботу.

Як слідує з повідомлення про прийняття на роботу працівника від 18 листопада 2020 року та квитанції за №2, ФОП ОСОБА_1 18 листопада 2020 року повідомив ГУ ДПС у Тернопільській області про прийняття на роботу вищевказаних працівників .

01 грудня 2020 року між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладено трудовий договір за №7, що підтверджено копією трудового договору та наказом про прийняття на роботу.

Згідно повідомлення про прийняття на роботу працівника від 30 листопада 2020 року та квитанції за №2, ФОП ОСОБА_1 30 листопада 2020 року повідомив ГУ ДПС у Тернопільській області про прийняття на роботу працівника ОСОБА_4 .

Таким чином, встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що позивач у визначений управлінням Держпраці строк, повністю виконав вимоги припису від 20.11.2010 року за № ТР 8041/414/АВ/П щодо оформлення трудових договорів з вказаними у акті інспекційного відвідування від 20 листопада 2020 року особами, а також повідомлення ДПС про їх прийняття на роботу.

Отже, доводи відповідача щодо відсутності повідомлення ДПС про прийняття на роботу працівників спростовано належними дослідженими судом доказами.

Факт виконання припису підтверджено також відміткою самого відповідача про його виконання від 07 грудня 2020 року.

При цьому доводи апелянта про відсутність доказів повідомлення ДПС про всіх прийнятих працівників, які зафіксовані в акті від 15 січня 2021 року є безпідставними, оскільки вказані працівники були прийняті на роботу після складання припису і вказані порушення не були встановлені та зазначені у приписі від 20.11.2010.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність в діях позивача складу інкримінованого йому правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Встановлено, що оскаржувана постанова винесена 08 лютого 2021 року без присутності позивача. Копія постанови направлена та вручена позивачу 11 лютого 201 року, що не спростовано відповідачем. 22 лютого 2021 року тобто на наступний робочий день, після спливу десятиденного строку з моменту отримання оскаржуваної постанови, позивач подав до суду позов.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд першої інстанції правомірно поновив позивачу строк на оскарження постанови за №ТР 046/138/АВ/ПТ/ПС від 08 лютого 2021 року.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку про те, що суд першої інстанції вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, при цьому судом були повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки аргументам учасників справи, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Враховуючи, що апеляційний суд залишає в силі рішення суду першої інстанції, то в силу вимог частини шостої статті 139 КАС України судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Управління Держпраці у Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 липня 2021 року без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Большакова
судді В. С. Затолочний
В. Я. Качмар