Справа № 320/6560/20
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2021-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2021 року № 320/6560/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом гр. ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся гр. ОСОБА_1 з позовом, у якому просить:

- визнати неправомірними дії ГУ ПФУ у Київській області щодо відмови йому у проведенні перерахунку пенсії в розмірі 80% місячного окладу міського голови м. Яготина на підставі довідки Яготинської міської ради від 09.07.2020 про посадовий оклад міського голови;

- скасувати рішення ГУ ПФУ у Київській області про відмову у перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 від 17.07.2020;

- зобов`язати ГУ ПФУ у Київській області здійснити йому перерахунок пенсії у розмірі 80% місячного окладу міського голови м. Яготина (з відповідними надбавками) з моменту подачі заява від 16.07.2020 на підставі довідки Яготинської міської ради від 09.07.2020 № 03-13/503.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач безпідставно відмовив у перерахунку пенсії позивача, посилаючись на скасування норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначається відповідно до Законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про місцеве самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового і Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Відповідач надав суду відзив, у якому зазначив про те, що відсутні підстави для перерахунку пенсії позивачу. Вказана відмова мотивована тим, що з 01.06.2015 Законом України від 02.03.2015 №213-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" (далі - Закон № 213-VIII) скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України "Про державну службу". З 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених Законом № 3723-ХІІ, не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються.

Водночас зазначено, що постановою Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" від 09.12.2015 №1013 (далі - Постанова КМУ №1013) скасовано п. 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" від 31.05.2000 №865 (далі - Постанова КМУ №865), який встановлював підстави та визначав механізм перерахунку пенсій державним службовцям у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям. Разом з тим, у зв`язку з набранням чинності Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII(далі - Закон №889-VIII), скасовано, зокрема ст. 37 Закону №3723-XII.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.08.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Судом встановлено, що позивач з березня 1998 по квітень 2006 працював на посаді міського голови м. Яготина. З жовтня 2012 перебуває на обліку у ГУ ПФУ у Київській області.

Позивач 16.07.2020 звернувся до ГУ ПФУ у Київській області із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки Яготинської міської ради від 09.07.2020 № 03-13/503.

Рішенням ГУ ПФУ у Київській області від 17.07.2020 № 1000-0328-8/58778 відмовлено позивачу у перерахунку пенсії.

Позивач, не погоджуючись з відмовою, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку обставинам, що склалися, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" (в редакції, яка діяла на час призначення пенсії позивачу) пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та /або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01.05.2016 визначалися Законом №3723-ХІІ. Зокрема, ч. 1 ст. 37-1 цього Закону (у редакції, чинній до 01.01.2015 року) передбачала, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв`язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Отже, станом на дату призначення позивачу пенсії державного службовця чинне на той час законодавство передбачало умови і порядок перерахунку її розміру у зв`язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Однак, у зв`язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України 09.12.2015 постанови №1013 та набранням чинності з 01.05.2016 Законом №889-VIII правове регулювання відносин щодо перерахунку пенсій державним службовцям зазнало змін.

Чинним законодавством України не передбачено можливості перерахунку органами Пенсійного фонду України пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про державну службу" у зв`язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям.

У Рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 №1-рп/99 цей Суд зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Отже, з 01.12.2015 - початку застосування Постанови КМУ №1013, та у зв`язку з набранням у подальшому чинності Законом №889-VIII, який інакше врегульовує правовідносини, пов`язані із пенсійним забезпеченням державних службовців, пенсії, призначені за ст. 37 Закону №3723-XII, не підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців.

Аналогічний підхід до застосування вказаних норм права висловлений Верховним Судом України у постанові від 07.11.2017 по справі №398/4332/16, Верховним Судом у постанові від 23.01.2018 по справі №745/458/16.

Враховуючи викладене, оскільки законодавством, чинним на час звернення ОСОБА_1 за перерахунком розміру пенсії, не передбачено можливість її перерахунку у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, у відповідача немає правових підстав для здійснення такого перерахунку.

При вирішенні даної справи суд враховує, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29).

На переконання суду питання, які можуть вплинути на результат розгляду даної справи, судом було розглянуто та надано їм оцінку у повній мірі.

Статтею 9 КАС України закріплено принцип законності, який вимагає, щоб органи державної влади та їх посадові особи діяли тільки на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.

З огляду на зазначене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лапій С.М.