Справа № 640/13934/20
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2021-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2021 року м. Київ № 640/13934/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шулежка В.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Схід-Вугілля» до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправними дій, скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Схід-Вугілля» (далі - позивач, ТОВ «Схід-Вугілля») з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі - відповідач 1), Державної податкової служби України (далі - відповідач 2), в якому просить:

визнати протиправними дії Головного управління ДПС у м. Києві щодо прийняття рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ юридичної особи TOB «Схід Вугілля»;

скасувати рішення Головного управління ГУ ДПС у м. Києві про анулювання реєстрації платника ПДВ юридичної особи TOB «Схід Вугілля»;

зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві поновити дію реєстрації платника ПДВ юридичної особи TOB «Схід Вугілля» від 02.09.2002 з індивідуальним податковим номером 67 з моменту її анулювання зі збереженням податкових показників у розмірі 15 305 884,75 гри. податкового кредиту;

зобов`язати ДПС України відновити показники в обліковій картці на рахунку платника податку в системі електронного адміністрування ПДВ TOB «Схід Вугілля» щодо суми ПДВ у розмірі 15 305 884,75 грн. відповідно до зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних вхідних податкових накладних.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що подання до контролюючого органу податкових декларацій з відображенням даних, які свідчать про наявність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту, є належним виконанням покладених на нього обов`язків щодо звітування про свою діяльність, а рішення податкового органу про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість не ґрунтується на положеннях законодавства.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.08.2020 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Вказаною ухвалою запропоновано відповідачам у разі невизнання позову подати відзив на позовну заяву.

Представником Головного управління ДПС у м. Києві подано відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав та зазначив, що за результатами проведеного моніторингу платників податків щодо дотримання податкового законодавства в частині подання податкової звітності виявлено, що в період з грудня 2018 року по листопад 2019 року позивачем подавались податкові декларації з ПДВ, які, на думку відповідача, свідчать про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту, що є підставою для анулювання реєстрації платника ПДВ на підставі пп.«г» п.184.1 ст.184 Податкового кодексу України.

Представником Державної податкової служби України подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що внаслідок анулювання реєстрації позивача як платника податку ПДВ у відповідності до вимог п.200-1.8 ст.200-1 Податкового кодексу України залишок коштів з рахунку платника ТОВ «Схід Вугілля» в системі електронного адміністрування перераховано до бюджету, а рахунок платника податків закрито. При цьому, вимога щодо зобов`язання відновити показники реєстраційного ліміту в системі електронного адміністрування ПДВ є невірно обраним способом захисту порущеного права, оскільки чинним податковим законодавством не передбачено можливості поновлення облікових даних платника ПДВ після анулювання його реєстрації як платника ПДВ.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ТОВ «Схід-Вугілля» є юридичною особою, код суб`єкта господарювання за , здійснює господарську діяльність з 22.08.2002, про що у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зроблено запис 0000062.

ТОВ «Схід-Вугілля» зареєстроване 02.09.2002 платником податку на додану вартість, індивідуальний податковий номер 67.

Рішенням Головного управління ДПС у м. Києві від 26.12.2019 №26924/26-15-04-13-21 анульовано реєстрацію платника податку на додану вартість ТОВ «Схід-Вугілля» відповідно до пп.«г» п.184.1 ст.184 Податкового кодексу у зв`язку з поданням протягом 12 послідовних податкових місяців контролюючому органу декларації з податку на додану вартість (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.

Не погодившись з вказаним рішенням контролюючого органу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Статтею 184 Податкового кодексу України регламентовано підстави і порядок анулювання реєстрації платника податку.

Пунктом 184.1 статті 184 ПК України визначено, що реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку, і відбувається у випадках, визначених абзацами «а»-«з» цього пункту.

Відповідно до підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 ПК України анулювання реєстрації платника податку відбувається у разі, якщо особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.

Згідно з пунктом 184.2 статті 184 ПК України анулювання реєстрації на підставі, визначеній у підпункті «а» пункту 184.1 цієї статті, здійснюється за заявою платника податку, а на підставах, визначених у підпунктах «б» - «з» пункту 184.1 цієї статті, може здійснюватися за заявою платника податку або за самостійним рішенням відповідного контролюючого органу.

Відповідно до пункту 5.2 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014 №1130, що зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2014 за №1456/26233 (далі - Наказ № 1130) при розгляді питання анулювання реєстрації згідно з підпунктом «г» пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу 12 місяців визначаються із урахуванням того, що: не враховується місяць, в якому проведено реєстрацію особи платником ПДВ, якщо особа зареєстрована платником ПДВ з дня іншого, ніж перший день календарного місяця; включаються останні 12 послідовних податкових місяців, за які подані податкові декларації (у разі подання декларацій) або сплив строк подання податкових декларацій (у разі неподання декларацій) до отримання чи складання контролюючим органом документа, який є підставою для анулювання реєстрації.

Згідно з пунктом 5.5 Наказу № 1130 контролюючі органи здійснюють постійний моніторинг платників ПДВ, включених до Реєстру, та приймають рішення про анулювання реєстрації платників ПДВ у разі існування відповідних підстав.

Рішення про анулювання реєстрації за самостійним рішенням контролюючого органу приймаються за наявності відповідних підтвердних документів (відомостей).

Такими документами є, зокрема, довідка про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстр (перелік) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту у таких деклараціях (податкових розрахунках) протягом 12 послідовних податкових місяців (підстава - підпункт «г» пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу). У реєстрі (переліку) зазначаються дані про реєстрацію особи платником ПДВ та по кожній декларації (податковому розрахунку) - податковий період, дата надходження декларації (податкового розрахунку) до контролюючого органу, загальні обсяги постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту звітного періоду, вказані у відповідних рядках та колонках податкової декларації (податкового розрахунку) (підпункт 3 абзацу 3 пункту 5.5. Наказу №1130).

Відповідно до пункту 5.6 Наказу № 1130 за наявності зазначених підтвердних документів (відомостей) контролюючий орган за місцем перебування на обліку платника податків приймає рішення про анулювання реєстрації особи - платника ПДВ незалежно від здійснення контролюючим органом документальних та камеральних перевірок такої особи і їх результатів, а також обов`язку такої особи бути зареєстрованою та/або нараховувати чи сплачувати податок на додану вартість відповідно до законодавства.

З аналізу наведених вище правових норм вбачається, що подання платником податку протягом 12 послідовних податкових місяців декларацій (податкових розрахунків), які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту, є підставою для анулювання реєстрації такої особи як платника податку на додану вартість за самостійним рішенням контролюючого органу.

При цьому, з метою вирішення питання щодо прийняття рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ контролюючий орган має враховувати останні 12 послідовних податкових місяців, за які подані податкові декларації до складання контролюючим органом документа, який є підставою для анулювання реєстрації.

Судом встановлено, що підставою для прийняття спірного рішення про анулювання реєстрації позивача, як платника податку на додану вартість, стало складення контролюючим органом довідки про результати перевірки подання та/або неподання платником ПДВ до податкового органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців від 23.12.2019 №5985/26-15-04-13-13.

Водночас, до відзиву відповідач 1 долучив копію довідки від 23.12.2019 №5984/26-15-04-13-13.

Згідно вказаної довідки контролюючим органом та, як зазначили відповідачі у своїх відзивах, згідно реєстру поданих податкових декларацій за період з грудня 2018 року по листопад 2019 року обсяги поставок/придбання, зазначені товариством у деклараціях, складають 0 грн., тобто подані з показниками, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.

Проте, спростовуючи висновки податкового органу та обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач послався на те, що протягом 2018-2019 рр. позивач декларував та дана інформація відображена в інтегрованій картці платника щодо регулярного отримання податкового кредиту, а також коригування різниці між податковим кредитом/зобов`язаннями шляхом заявлення до відшкодування суми податку, а тому підпункт «г» пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України не може застосовуватися до нього. Крім того, позивач зазначив, що за даними інтегрованої картки платника станом на 04.12.2019 сума податкового ліміту становила 15 305 884,75 грн.

Відповідно до пп.16.1.3 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Статтею 49 ПК України встановлено порядок подання податкової декларації до контролюючих органів.

Згідно п.п.49.1, 49.2 ст.49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Відповідно до п.49.3 ст.49 ПК України податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Єдиною підставою для відмови у прийнятті податкової декларації засобами електронного зв`язку в електронній формі є недійсність електронного цифрового підпису такого платника податків, у тому числі у зв`язку із закінченням строку дії сертифіката відкритого ключа, за умови що така податкова декларація відповідає всім вимогам електронного документа і надана у форматі, доступному для її технічної обробки.

Положеннями п.49.4 ст.49 ПК України визначено, що платники податків, що належать до великих та середніх підприємств, подають податкові декларації контролюючому органу в електронній формі з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Податкова звітність з податку на додану вартість подається в електронній формі контролюючому органу всіма платниками цього податку з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Схід-Вугілля» подавались до контролюючого органу податкові декларації з податку на додану вартість за період з грудня 2018 року по листопад 2019 року із відображенням від`ємного значення, що включається до складу податкового кредиту поточного (звітного) податкового періоду у рядку 16 декларацій з ПДВ та суми від`ємного значення, що включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 декларації) у розмірі 15 304 847 грн.

Вказані податкові декларації прийняті та зареєстровані у встановленому законом порядку, що не заперечується сторонами.

Таким чином, операції з придбання товарі/робіт, що відбувались у минулих податкових періодах і на законних підставах, що відповідають вимогам Податкового кодексу України відображені у податковій звітності ТОВ «Схід-Вугілля» і включені до складу податкового кредиту поточного (звітного) податкового періоду (рядок 16 декларації з ПДВ) за останні 12 послідовних податкових місяців свідчать про наявність операцій здійснених з метою формування податкового кредиту.

Отже, подача у встановленому законодавством порядку податкових декларацій з податку на додану вартість та фактичне перебування на рахунках електронного адміністрування товариства сум податкового кредиту в розмірі 15 304 847 грн. свідчать про відсутність правових підстав для анулювання реєстрації платника податку на додану вартість на підставі підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України.

За таких обставин суд дійшов висновку про протиправність рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 26.12.2019 №26924/26-15-04-13-21 про анулювання реєстрації платника ПДВ ТОВ «Схід-Вугілля», яке прийняте без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення та підлягає скасуванню, а позовні вимоги в цій частині - задоволенню.

Поряд з цим, вимоги щодо визнання протиправними дій Головного управління ДПС у м. Києві щодо прийняття рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ юридичної особи TOB «Схід Вугілля» не підлягають задоволенню, оскільки скасування оскаржуваного рішення буде достатнім способом захисту порушеного права позивача.

В контексті викладеного, суд також зазначає, що особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії та прийняття рішень.

Однак, відповідачем 1 як суб`єктом владних повноважень не надано належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності прийняття оскаржуваного рішення.

За змістом п.5.10 Наказу № 1130 рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ за самостійним рішенням контролюючого органу може бути оскаржене в адміністративному порядку відповідно до вимог статті 56 Кодексу або до суду.

Рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ за самостійним рішенням контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності такого рішення актам законодавства, а також у разі скасування судових рішень чи записів у Єдиному державному реєстрі, на підставі яких було прийняте рішення про анулювання реєстрації.

Підставою для внесення до Реєстру змін щодо скасування анулювання реєстрації, що відбулось за самостійним рішенням контролюючого органу, є рішення суду, яке набрало законної сили, або рішення контролюючого органу про скасування рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ. Рішення із копіями відповідних документів направляється до Державної фіскальної служби України для внесення відповідних змін до Реєстру.

У разі скасування рішення про анулювання реєстрації, якщо інше не визначено судовим рішенням, контролюючий орган вносить до Реєстру запис про реєстрацію платника ПДВ із урахуванням таких особливостей: 1) якщо на дату скасування рішення про анулювання реєстрації в особи відсутня наступна (повторна) реєстрація, дата реєстрації платником ПДВ не змінюється.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що оскаржене рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість прийнято неправомірно, тому для відновлення порушених прав та ефективним способом відновлення попереднього становища позивача є саме поновлення реєстрації ТОВ «Схід-Вугілля», як платника податку на додану вартість (індивідуальний податковий номер 67), шляхом внесення запису про відміну анулювання реєстрації до Реєстру платників податку на додану вартість.

Щодо вимоги про зобов`язання ДПС України відновити показники в обліковій картці на рахунку платника податку в системі електронного адміністрування ПДВ TOB «Схід Вугілля» щодо суми ПДВ у розмірі 15 305 884,75 грн. відповідно до зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних вхідних податкових накладних суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 200-1.1 статті 200-1 ПК України система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку:

суми податку, що містяться у виданих та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних;

суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість;

суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних;

інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 200-1.2 статті 200-1 ПК України передбачено, що платникам податку автоматично відкриваються рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Для відкриття рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника.

Як визначено пунктами 200-1.4 та 200 1.5 статті 200-1 ПК України, на рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника зараховуються кошти:

а) з власного поточного рахунку платника в сумах, необхідних для збільшення розміру суми, що обчислюється відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу;

б) з власного поточного рахунку платника в сумах, недостатніх для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов`язань з цього податку;

в) з рахунків платників, відкритих у відповідних органах казначейства для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, а рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до Закону України про Державний бюджет України;

г) з бюджету в сумах надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на додану вартість, повернутих платнику податків у порядку, встановленому статтею 43 цього Кодексу.

З рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника перераховуються кошти до державного бюджету в сумі податкових зобов`язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті за наслідками звітного податкового періоду, та на поточний рахунок платника податку за його заявою, яка подається до контролюючого органу у складі податкової звітності з податку на додану вартість, у розмірі суми коштів, що перевищує суму задекларованих до сплати до бюджету податкових зобов`язань та суми податкового боргу з податку. При цьому перерахування коштів на поточний рахунок платника може здійснюватися у разі відсутності перевищення суми податку, зазначеної у виданих податкових накладних, складених у звітному періоді та зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних, над сумою податкових зобов`язань з податку за операціями з постачання товарів/послуг, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість у цьому звітному періоді.

Відповідно до пункту 200-1.7 статті 200-1 ПК України кошти, зараховані на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, є коштами, які використовуються виключно у цілях, визначених пунктом 200-1.5 статті 200-1 цього Кодексу та погашення податкового боргу з податку на додану вартість.

Після анулювання реєстрації платника податку залишок коштів на його рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість перераховується до бюджету, а такий рахунок закривається. Перерахування коштів до бюджету здійснюється на підставі реєстру, який центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника і сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру такий орган перераховує суми податку до бюджету (пункт 200-1.8 статті 200-1 ПК України).

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» від 16 січня 2020 року № 466-ІХ пункт 200-1.3 статті 201-1 ПК України доповнено абзацами двадцять сьомим і двадцять восьмим.

Вказаними абзацами передбачено:

У разі внесення за рішенням контролюючого органу або рішенням суду, яке набрало законної сили, до реєстру платників податку на додану вартість змін щодо скасування (відміни) анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, сума УНакл такого платника підлягає перерахунку за звітний (податковий) період, в якому відбулося анулювання реєстрації платника податку, яке скасоване (відмінене).

Такий перерахунок здійснюється контролюючим органом протягом трьох робочих днів, що настають за днем внесення контролюючим органом до реєстру платників податку на додану вартість змін щодо скасування анулювання реєстрації такого платника, крім випадків, коли на момент скасування рішення про анулювання реєстрації особа застосовує спрощену систему оподаткування, яка не передбачає сплату податку на додану вартість, або повторна реєстрація (наступна за відміненою) платником податку такої особи є анульованою з підстав, передбачених пунктом 184.1 статті 184 цього Кодексу.

Механізм відкриття та закриття рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, особливості складання податкових накладних та розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних у такій системі, а також механізм проведення розрахунків з бюджетом з використанням зазначених рахунків визначено Порядком електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 №569 (далі Порядок № 569).

Пунктом 3 Порядку №569 визначено, що періодичність, структура та формат обміну інформацією і реєстрами платників податку, необхідними для функціонування системи електронного адміністрування податку, визначаються ДФС та Казначейством.

За приписами пункту 5 Порядку №569 електронні рахунки відкриваються виключно на підставі реєстру платників податку, який ДФС надсилає Казначейству не раніше ніж за один робочий день до дати реєстрації особи платником податку.

Казначейство відповідно до вимог статті 69 Кодексу надсилає ДПС повідомлення про відкриття електронного рахунка в день його відкриття. Після надходження такого повідомлення ДПС інформує платника податку про реквізити його електронного рахунка (Пункт 6 Порядку №569 в редакції Постанови КМУ №536 від 19.07.2017; із змінами, внесеними згідно з Постановою КМУ№ 1024 від 28.10.2020).

За приписами п. 7-1 Порядку № 569 ДПС протягом трьох робочих днів, що настають за днем внесення контролюючим органом до реєстру платників податку змін щодо скасування (відміни) анулювання реєстрації платника податку за рішенням контролюючого органу або рішенням суду, яке набрало законної сили, здійснює перерахунок суми (УНакл) такого платника за звітний (податковий) період, у якому відбулося анулювання реєстрації платника податку, яке скасоване (відмінене).

Такий перерахунок здійснюється ДПС шляхом перерахунку суми (УНакл) окремо за кожним її показником.

При цьому перерахунок суми (УНакл) такого платника не здійснюється контролюючим органом у разі, коли:

на момент скасування рішення про анулювання реєстрації особа застосовує спрощену систему оподаткування, яка не передбачає сплату податку; або повторна реєстрація (наступна за відміненою) платником податку такої особи є анульованою з підстав, передбачених пунктом 184.1 статті 184 Кодексу.

З аналізу наведених норм законодавства випливає, що відновлення показників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, облік суми податку на додану вартість у СЕА ПДВ, здійснює відповідач 2 - Державна податкова служба України.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 569 періодичність, структура та формат обміну інформацією і реєстрами платників податків, необхідними для функціонування СЕА ПДВ, визначаються Державною фіскальною службою України та Казначейством.

Оскільки судом встановлено безпідставність анулювання реєстрації платника податку, відновлення становища позивача, яке було до порушення права, відбувається шляхом відновлення показників саме ДПС у системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Подача у встановленому законодавством порядку податкових декларацій з податку на додану вартість та фактичне перебування на рахунках електронного адміністрування TOB «Схід Вугілля» сум податкового кредиту в розмірі 15 305 884,75 грн. підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачами.

Крім того, відповідачами не доведено безпідставність формування та декларування позивачем від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на додану вартість в розмірі 15 305 884,75 грн.

Щодо визначеного способу захисту права, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як зазначив Верховний Суд України у своєму рішенні від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Виходячи з того, що у контролюючого органу були відсутні достатні правові підстави для анулювання реєстрації TOB «Схід Вугілля» як платника податку на додану вартість, враховуючи нормативне регулювання спірних правовідносин, достатнім та правильним способом захисту є зобов`язання Державної податкової служби України поновити у системі електронного адміністрування ПДВ суму ПДВ у розмірі 15 305 884,75 грн. відповідно до зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних вхідних податкових накладних.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам відповідачами, як суб`єктами владних повноважень, не доведено правомірності винесення оскаржуваних рішень.

Натомість, позивачем надано достатньо доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

З урахуванням викладеного, системно проаналізувавши положення чинного законодавства України та надавши оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

Беручи до уваги положення частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь позивача підлягають стягненню здійсненні ним судові витрати солідарно з відповідачів за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Схід-Вугілля» (пров. Бехтеревський, буд. 4, корп. Б, м. Київ, 04053, ) задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ГУ ДПС у м. Києві від 26.12.2019 №26924/26-15-04-13-21 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «Схід-Вугілля» ().

Зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві поновити реєстрацію платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «Схід-Вугілля» () з 02.09.2002 шляхом внесення відповідного запису до Реєстру платників податку на додану вартість.

Зобов`язати Державну податкову службу України відновити показники в обліковій картці на рахунку платника податку в системі електронного адміністрування ПДВ Товариства з обмеженою відповідальністю «Схід-Вугілля» () суму ПДВ у розмірі 15 305 884,75 грн. відповідно до зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних вхідних податкових накладних.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Схід-Вугілля» понесені ним витрати зі сплати судового збору у розмірі 2102,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Схід-Вугілля» понесені ним витрати зі сплати судового збору у розмірі 2102,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295-297 КАС України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя В.П. Шулежко