Справа № 264/6001/21
Суддя: Кузнецов Д. В.
Дата ухвалення: 2021-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/6001/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2021 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Кузнецова Д.В., за участю секретаря судового засідання Скудар С.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся із адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО № 4679746 від 24 серпня 2021 року, винесеної поліцейським 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Донецькій області, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 6 статті 121 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 гривень.

Адміністративний позов обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є протиправною, оскільки його було притягнуто до відповідальності необґрунтовано, висновки, викладені у постанові не відповідають фактичним обставинам події, не є достовірними, а також відповідачем невірно застосовано матеріальний закон та Правила дорожнього руху. Зазначає, що 24.08.2021 року він був зупинений працівником патрульної поліції по проспекту Нікопольському у м.Маріуполі та відносно нього розглянути справа про адміністративне правопорушення за те, що керував транспортним засобом, номерний знак якого був закритий стороннім предметом нібито сіткою, чим порушив пункт 2.9. ПДР керування номерним знаком, що не належить цьому засобу. Наголошу, що з диспозиції ч.6 ст121 КУпАП вбачається, що відповідальність настає, якщо знак закритий іншим предметом, що не дозволяє чітко визначити символи форменого знаку з відстані 20м. Тобто відповідальності взагалі за закриття номерного знаку іншим предметом, без прив`язки до відстані у 20 метрів, законом не передбачено. З наданого відповідачем відеозапису видно, що наявність решітки на номерному знаку не створює перешкод для визначення символів номерного знаку. Можливість чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 м під час складання протоколу поліцейським не встановлювалась та відповідні заміри відповідачем не проводились.

Позивач в судове засідання не прибув, надіслав до суду заяву про підтримання позову та просив проводити розгляд справи без його присутності в порядку письмового провадження.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, надіслав до суду письмовий відзив, в якому зазначив, про законність дій працівника поліції при розгляді справи та складані постанови відносно ОСОБА_1 , який в порушення пункту 2.9.в. та 30.2 Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом з номерним знаком, який закритий іншими предметами чорною сіткою. Також представив диск із відеозаписом обставин подій з місця пригоди, зафіксованих на нагрудну камеру працівника поліції. Надіслав до суду заяву про розгляд справи без присутності представника в порядку письмового провадження.

Розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження.

Оскільки позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, та в судове засідання не прибули обидві сторони спору, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, для розгляду справи немає перешкод та її розгляд здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі ч.9 ст. 205 КАС України.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 24 серпня 2021 року постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО № 4679746 поліцейським роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Саламбаш О.О. було притягнуто позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КпАП України, а саме за те, що він 24 серпня 2021 року, керував автомобілем ACURA TLX, державний номер НОМЕР_1 , номерний знак якого був закритий стороннім предметом, а саме сіткою, чим порушив пункт 2.9. в) ПДР України, за що накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Пунктом 2.9. в) Правил дорожнього руху України встановлено заборону водію керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що:

- не належить цьому засобу;

- не відповідає вимогам стандартів;

- закріплений не в установленому для цього місці;

- закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м;

- неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Також частиною 6 статті 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Логічно-системний спосіб тлумачення пункту 2.9. в) Правил дорожнього руху, порушення якого ставиться в провину позивачу та було підставою для винесення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення, дає підстави для висновку, що для водія встановлено заборону керувати транспортним засобом з номерним знаком, що закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.

Вказана фразеологічна конструкція нормативного акту свідчить, що визначальним в такому порушенні є неможливість для інших (сторонніх) осіб визначити символи номерного знаку транспортного засобу з відстані 20 м.

Аналогічні положення за своїм конструктивно-правовим змістом викладенні в частині 6 статті 121 КУпАП.

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст.251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідачеві слід було довести протиправність правопорушення (проступку), зокрема об`єкт та об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КпАП України, що на думку особи, яка здійснювала розгляд справи про адміністративне правопорушення полягало у порушенні обов`язків водія з належного утримання номерних знаків транспортного засобу та встановлення на них сторонніх предметів, які не дозволили визначити символи номерного знаку транспортного засобу з відстані 20 м.

При цьому, доведеність вини позивача у вчинених адміністративних правопорушеннях підлягає доказуванню шляхом збирання та перевірки доказів, передбачених ст.251 КпАП України. Зокрема такими являються будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім цього, у відповідності до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх. Крім того, у зв`язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб`єкта владних повноважень, ч. 3 ст. 79 КАС України, зобов`язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Так, в обґрунтування правомірності накладення стягнення відповідачем представлено відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, де зафіксовано як легковий автомобіль позивача ACURA TLX, державний номер НОМЕР_1 , на номерному знаку має сітку, проте відстань, з якого проводився відеозапис спілкування дозволив безперешкодно визначити символи цього номерного знака. Водночас в матеріалах справи відсутні докази здійснення працівником поліції замірів або відео випробувань об`єктивної можливості визначення (зчитування) символів номерного знака з відстані двадцяти метрів для встановлення наявності або відсутності порушень Правил дорожнього руху та складу адміністративного правопорушення в діях водія.

Отже відповідачем не було представлено достатніх доказів не можливості визначення (зчитування) символів номерного знака автомобіля позивача з відстані двадцяти метрів, що свідчить про недоведеність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 6 статті 121 КУпАП.

Таким чином з урахуванням існуючих доказів та встановлених обставин в діях позивача відсутні порушення правил дорожнього руху та склад адміністративного правопорушення.

За таких обставин постанова відповідача не може вважатися правомірною та підлягає скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

У зв`язку із задоволенням позову судові витрати ОСОБА_1 , які пов`язані із сплатою ним судового збору про подачі позову, в розмірі 454,00 гривень, у відповідності до вимог частини 1 статті 139 КАС України, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Керуючись ст. ст. 2,9,242-246 КАС, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО № 4679746 від 24 серпня 2021 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КпАП України, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: 87500, Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Макара Мазая, 16) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) судові витрати, пов`язані із сплатою судового збору за подачу позову, в розмірі 454,00 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Повний тест рішення складено 13 жовтня 2021 року.

Суддя: Д. В. Кузнецов