Справа № 120/4663/21-а
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2021-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/4663/21-а Головуючий у 1-й інстанції: Слободонюк Михайло Васильович

Суддя-доповідач: Капустинський М.М.

12 жовтня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сапальової Т.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Довганюк В.В.,

представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Наш Візит" на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 03 серпня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Наш Візит" до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в травні 2021 року Товариства з обмеженою відповідальністю "Наш Візит" звернулося до Вінницького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Вінницькій області та Державної податкової служби України в якій просило:

- визнати протиправним та скасування рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних №2148381/42678803 від 18.11.2020;

- зобов`язати ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №1 від 30.10.2020 датою її подання, а саме - 30.10.2020.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 17.05.2021 позовну заяву залишено без руху у зв`язку з виявленням судом обставин пропуску позивачем строків звернення до суду, визначених ч.4 ст.122 КАС України, та надано позивачу 10-ти денний строк для усунення виявлених недоліків.

На виконання вимог суду позивачем 20.05.2021 подана заява в якій останній обґрунтовує обставини, при яких він дізнався про порушення своїх прав та інтересів, що слугували підставою для звернення до суду.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 03.08.2021 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Наш Візит" до Головного управління ДПС у Вінницькій області та Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - залишено без розгляду.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням позивачем у справі подано до суду апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що ухвалою суду першої інстанції від 17.05.2021 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Наш Візит" залишено без руху у зв`язку з виявленням судом обставин пропуску позивачем строків звернення до суду, визначених ч.4 ст.122 КАС України, та надано позивачу 10-ти денний строк для усунення виявлених недоліків.

На виконання вимог суду позивачем 20.05.2021 подана заява в якій останній обґрунтовує обставини, при яких він дізнався про порушення своїх прав та інтересів, що слугували підставою для звернення до суду.

Однак, враховуючи, що надані позивачем відомості не були підтверджені належними та достатніми доказами, суд наступною ухвалою від 25.05.2021 продовжив позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви та запропонував останньому надати суду письмові докази та відомості, які підтверджують дату та час отримання ТОВ "Наш Візит" з власного електронного кабінету рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН №66415/42678803/2 від 03.12.2020 року, прийнятого за результатами розгляду скарги товариства.

01.06.2021 позивачем повідомлено суд першої інстанції про те, що рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН (Комісії центрального рівня) №66415/42678803/2 від 03.12.2020 року було надіслано відповідачем в електронному вигляді лише 19.12.2020, а отже з порушенням 10-ти денного строку, визначеного пунктом 56.23 статті 56 ПК України, що вказує на необхідність застосування у цій ситуації шестимісячного строку звернення до суду, визначеного абз.2 ч.4 ст.122 КАС України.

За наслідками розгляду справи Вінницький окружний адміністративний суд позовну заяву залишив без розгляду.

Позивач вважаючи дану ухвалу протиправною звернувся до апеляційного суду.

Залишаючи оскаржувану ухвалу без розгляду суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки позивач пропустив строк звернення до адміністративного суду і не навів жодних підстав для визнання причин пропуску такого строку поважними, позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Колегія суддів не погоджується з такими доводами суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відносини у сфері оподаткування, права та обов`язки платників податків і зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження та обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

В силу приписів пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (пункт 57.1).

У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження (пункт 57.3).

Пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України визначено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

При цьому, санкція статті 126 Кодексу передбачає застосування до платника податків штрафу у випадку несплати ним узгодженої суми грошового зобов`язання безвідносно до підстав її виникнення.

Разом із тим, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до підпункту 14.1.75 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковим боргом є сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

За змістом пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно з п.56.23 ст.56 ПК України оскарження рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється у порядку, визначеному цією статтею з урахуванням таких особливостей:

- скарга на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних подається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику;

- скарга на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних розглядається в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, за участі уповноваженої особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику;

- скарга на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних розглядається протягом 10 календарних днів з дня отримання такої скарги центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику. Термін розгляду скарги не може бути продовженим;

- якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних не надсилається платнику податків протягом 10-денного строку, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначеного строку.

У постанові від 11 жовтня 2019 року у справі № 640/20468/18 Верховний Суд здійснив системне тлумачення норм права, які регулюють питання обчислення строку звернення до суду в податкових спорах, висловивши правову позицію про те, що строки звернення до суду після застосування досудового порядку вирішення спору є коротшими, ніж звичайні строки.

Верховний Суд у вказаній постанові за результатом комплексного аналізу правового регулювання також зазначив, що норма пункту 56.19 статті 56 ПК України є спеціальною нормою, яка регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань за умови використання платником податків досудового порядку вирішення спору.

Інші рішення контролюючих органів, які не стосуються нарахування грошових зобов`язань платника податків, за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України), оскаржуються в судовому порядку в такі строки:

а) тримісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги було прийнято та вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України. При цьому такий строк обчислюється з дня вручення скаржнику рішення за результатами розгляду його скарги на рішення контролюючого органу;

б) шестимісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги не було прийнято та/або вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України. При цьому такий строк обчислюється з дня звернення скаржника до контролюючого органу із відповідною скаргою на його рішення.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд і у постанові від 26.11.2020 року у справі 500/2486/19.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В той же час частиною 4 статті 122 КАС України визначено, що якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Отже, КАС України передбачає можливість установлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків. Такі спеціальні строки мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним строком звернення до адміністративного суду, визначеним частиною другою статті 122 цього Кодексу, а також скороченими строками, визначеними частиною четвертою статті 122 КАС України.

Спеціальною нормою, яка встановлює порядок оскарження рішень контролюючих органів, є стаття 56 ПК України. З її змісту вбачається, що у платника податків є право розсуду в обранні адміністративного та/або судового порядку оскарження такого рішення після його отримання. Обрання платником податків в першу чергу адміністративного порядку оскарження рішення не виключає можливості надалі звернутися до суду з відповідним позовом, що визнається досудовим порядком вирішення спору. Водночас якщо після отримання рішення контролюючого органу платник податків звертається до суду з позовом, його право на адміністративне оскарження такого рішення втрачається.

Так, у відповідності до матеріалів справи, рішення відповідної Комісії ГУ ДПС у Вінницькій області (Комісії регіонального рівня) №2148381/42678803 від 18.11.2020 року про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 30.10.2020 року оскаржено позивачем в адміністративному порядку шляхом подання скарги від 27.11.2020 до ДПС України (Комісії центрального рівня).

Рішенням Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН №66415/42678803/2 від 03.12.2020 року, скаргу ТОВ "Наш Візит" залишено без задоволення, а рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН - без змін.

Відповідно до п.14 Порядку розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165, за результатами розгляду скарги комісія центрального рівня у строк, визначений пунктом 56.23 статті 56 ПК України, у порядку, визначеному статтею 42 ПК України, надсилає платнику податку відповідне рішення (додаток 3).

Згідно з положеннями п. 42.4 ПК України платники податків, які подають звітність в електронній формі та/або пройшли електронну ідентифікацію онлайн в електронному кабінеті, можуть здійснювати листування з контролюючими органами засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги".

Листування контролюючих органів з платниками податків, зазначеними в абзаці першому цього пункту, які подали заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, здійснюється засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги" шляхом надіслання документа в електронний кабінет з одночасним надісланням платнику податків на його електронну адресу (адреси) інформації про вид документа, дату та час його надіслання в електронний кабінет. Документ, надісланий контролюючим органом в електронний кабінет, вважається врученим платнику податків, якщо він сформований з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги" та є доступним в електронному кабінеті. Датою вручення платнику податків документа є дата, зазначена у квитанції про доставку у текстовому форматі, що відправляється з електронного кабінету автоматично та свідчить про дату та час доставки документа платнику податків.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що взаємодія ТОВ "Наш Візит" з контролюючим органом з приводу питань, пов`язаних із подачею звітності та реєстрацією податкових накладних в ЄРПН, здійснюється в електронній формі через електронний кабінет платника. Тому і рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН (Комісії центрального рівня) №66415/42678803/2 від 03.12.2020 мало бути отримане позивачем в електронній формі через його електронний кабінет, що власне випливає зі змісту долученого до позову копії рішення, яке позивач отримав зі свого електронного кабінету.

Із наданих відповідачем доказів суд першої інстанції встановив, що рішення №66415/42678803/2 від 03.12.2020 за результатами розгляду скарги позивача було прийнято та направлено в день прийняття Комісією центрального рівня 03.12.2020 о 18:31:49 до Електронного кабінету платника (в автоматичному режимі) через Автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронних документів" ДПС України, про що свідчить відповідна квитанція (а.с.129).

Про те, що таке рішення наявне в приватній частині Електронного кабінету платника, свідчить відомості з бази даних контролюючого органу "Податковий блок" в розділі "Податкова звітність", в якому відображена інформація про рішення за результатами розгляду скарги від 03.12.2020 (дата подачі документа 03.12.2020) (скрін-шот карти платника податків з вікна програми "Податковий блок").

З огляду на зазначене суд першої інстанції дійшов висновку, що контролюючим органом рішення за результатами розгляду скарги позивача №66415/42678803/2 від 03.12.2020 надіслано у строк, визначений пунктом 56.23 статті 56 ПК України, та у порядку, визначеному статтею 42 ПК України, а тому таке рішення в силу вищезазначених приписів ПК України вважається врученим платнику 04.12.2020 (оскільки доставка мала місце після 18:00 год. 03.12.2020). Те, що позивач ознайомився з вказаним рішенням лише 19.12.2020 не змінює при цьому строк, протягом якого він міг реалізувати своє право на звернення до суду в межах трьохмісячного терміну. Та навіть якщо і обраховувати трьохмісячний строк звернення до суду саме з 19.12.2020 (а не з 04.12.2020), то кінцевим днем такого строку є 20.03.2020. Натомість, позивач з даним позовом до суду звернувся лише 12.05.2020, тобто з порушенням трьохмісячного строку, визначеного абз.1 ч.4 ст.122 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги позивача, колегія суддів не погоджується з вищенаведеними висновками суду першої інстанції, а саме, що строк звернення до суду є порушеним, та з цієї обставини вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, з вищенаведеного аналізу норм законодавства вбачається, що законодавець встановлює обов"язок суб"єкта владних повноважень повідомляти заявника (скаржника) належним чином про результати розгляду його заяви (скарги).

Частиною 4 статті 122 КАС України встановлюються імперативні вимоги до строків прийняття та вручення рішення за результатами розгляду скарги. Ці строки визначені ст.42 ПК України.

Так, згідно абз.2 п.42.4 ст.42 ПК України листування контролюючих органів з платниками податків, зазначеними в абзаці першому цього пункту, які подали заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, здійснюється засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги" шляхом надіслання документа в електронний кабінет з одночасним надісланням платнику податків на його електронну адресу (адреси) інформації про вид документа, дату та час його надіслання в електронний кабінет.

Документ, надісланий контролюючим органом в електронний кабінет, вважається врученим платнику податків, якщо він сформований з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги". Датою вручення платнику податків документа є дата, зазначена у квитанції про доставку у текстовому форматі, що відправляється з електронного кабінету автоматично та свідчить про дату та час доставки документа платнику податків.

У матеріалах справи відсутні дані про направлення платнику податку зазначеної вище інформації на електронну адресу позивача, що є порушенням наведеної норми. Отже, вищевикладені обставини свідчать, що відповідачем рішення за результатами розгляду скарги позивача №66415/42678803/2 від 03.12.2020 року не було надіслано у строк, встановлений п.56,23 статті 56 ПК України, та порядком визначеним ст.42 ПК України.

Також, в матеріалах справи і відсутня квитанція про доставку документа із зазначенням дати та часу доставки, а квитанція про направлення документа не є тотожньою квитанції про доставку.

Таким чином, у випадку невручення відповідного рішення у встановлені строки, встановлюється шестимісячний строк для звернення до суду.

Суд першої інстанції не надав належної оцінки наведеним нормам, дійшов хибного висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду.

Враховуючи вищевикладене апеляційний суд приходить до висновку, що строк звернення до суду із даним позовом позивач не пропустив, оскільки він не обмежується трьохмісячним строком.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Наш Візит" задовольнити.

Ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 03 серпня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Наш Візит" до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії скасувати.

Справу направити до Вінницького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 12 жовтня 2021 року.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Ватаманюк Р.В. Сапальова Т.В.