Справа № 126/1554/20
Суддя: Губко В. І.
Дата ухвалення: 2021-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/1554/20

Провадження № 2-а/126/2/2021

"12" жовтня 2021 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Губко В. І.

секретар Бурлака А. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП №1 Тростянецького ВП ГУНП у Вінницькій області Гриняка Володимира Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просить поновити строк на оскарження постанови та визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 512683 винесену 29.05.2020 року інспектором СРПП№1 Тростянецького ВП Гриняк Володимиром Володимировичем, а провадження в справі закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Позов обґрунтовано тим, що постановою начальника СРПП № 1 Тростянецького ВП Гриняк В.В. серії БАА № 512683 від 29.05.2020 до позивача застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Про наявність та зміст даної постанови позивач дізнався 10.07.2020 року, коли з`явився за викликом до державного виконавця Бершадського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (М. Хмельницький).

Зі змісту вищевказаної постанови вбачається: «29.05.2020 року о 11 год. в с. Нова Ободівка по вул. Центральній ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 217030 д.н.з. НОМЕР_1 обладнаним засобами пасивної безпеки, але був не пристебнутий ременем безпеки та під час зупинки не увімкнув світлову аварійну сигналізацію, чим порушив п.п. 9.3, 9.9 ПДР., чим скоїв адміністративне правопорушення , передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП».

Позивач вважає вказану постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню оскільки пасок безпеки він відстебнув вже після зупинки автомобіля. Працівник поліції виніс постанову про адміністративне правопорушення, однак з її змістом позивача не ознайомив та її копію не вручив. Відповідачем в оскаржуваній постанові не зазначено, яким чином було порушено п.9.3 ПДР.

Із постанови відповідача не вбачається, якими доказами керувався відповідач, при вирішенні питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення ч.2 ст.122 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак надав письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Разом з тим, у встановлений судом строк від відповідача заяви по суті спору не надійшли.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч.1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи вищевказане, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність сторін.

У поданій заяві ОСОБА_1 просить поновити пропущений строк звернення до адміністративного суду з позовною заявою, посилаючись на те, що оскаржувана постанова не була вручена позивачу та про її існування позивач дізнався лише з отриманням постанови з державної виконавчої служби.

Відповідно до ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За змістом ч.1 ст.123, ч.6 ст.161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач має право звернутися до суду з заявою про його поновлення, в якій вказати про підстави для поновлення строку та зобов`язаний додати докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Позивач дізнався про оскаржувану постанову лише 10.07.2020, коли з`явився з викликом до державного виконавця, тому суд вважає необхідним визнати поважною причину пропуску строку звернення до суду з даним адміністративним позовом та поновити строк даного звернення.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, постановою начальника СРПП № 1 Тростянецького ВП Гриняк В.В. серії БАА № 512683 від 29.05.2020 до позивача застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Зі змісту вищевказаної постанови вбачається: «29.05.2020 року о 11 год. в с. Нова Ободівка по вул. Центральній ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 217030 д.н.з. НОМЕР_1 обладнаним засобами пасивної безпеки, але був не пристебнутий ременем безпеки та під час зупинки не увімкнув світлову аварійну сигналізацію, чим порушив п.п. 9.3, 9.9 ПДР., чим скоїв адміністративне правопорушення , передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП».

Відповідно до указаної постанови позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Правомірність та обґрунтованість указаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України встановлено критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень передбаченим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого ст. 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Диспозиція ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Закон України "Про дорожній рух" регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 затверджено Правила дорожнього руху.

П.9.9 ПДР визначено випадки коли на транспортному засобі повинна бути ввімкнена аварійна світлова сигналізація та даний пункт містить підпункти (а,б,в,г,ґ,д,е), однак відповідачем також не конкретизовано, який підпункт п.9.9 ПДР позивачем було порушено.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Разом з тим, частиною першою статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтуються висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Разом з тим, у даній справі, відповідачем не надано доказів скоєння позивачем правопорушення зазначеного у постанові від 29.05.2020 року, в порядку ст. 251 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принцип презумпції невинуватості, передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.247 КупАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які б давали суду підстави прийди до обґрунтованого висновку щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Керуючись ст. ст.9,14,73,74,77,90,242-246,286 КАС України,

УХВАЛИВ:

Визнати причину пропуску строку звернення до адміністративного суду поважною та поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом до інспектора СРПП №1 Тростянецького ВП ГУНП у Вінницькій області Гриняка Володимира Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення про скасування постанови серія БАА № 512683 винесену 29.05.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності.

Позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП №1 Тростянецького ВП ГУНП у Вінницькій області Гриняка Володимира Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Прийняти адміністративний позов до розгляду та відкрити провадження в справі.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 512683 винесену 29.05.2020 року інспектором СРПП№1 Тростянецького ВП Гриняк Володимиром Володимировичем.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В. І. Губко