Справа № 200/10192/21
Суддя: Хохленков О.В.
Дата ухвалення: 2021-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

13 жовтня 2021 р. Справа №200/10192/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Хохленкова О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, місто Слов`янськ, пл.Соборна, 3, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просить суд:

поновити строк звернення до суду з позовною заявою в зв`язку з тим, що позивач вперше дізнався 19.04.2021 року про те, що відповідач не врахував до стажу роботи позивача в районах Крайньої Півночі в пільговому обчислені період проходження військової служби з 11.11.1978 р. по 11.12.1980 р.( у кратному пільговому обчисленні - один місяць служби за півтора місяці)та періоди його роботи з 18.12.1980 року по 01.01.1986 року та з 02.01.1986 р. по 26.06.1986р. (з врахуванням кожний рік роботи за один рік і шість місяців).

визнати протиправним бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо неврахування при розрахунку пенсії ОСОБА_1 до стажу роботи позивача в районах Крайньої Півночі в пільговому обчислені період проходження військової служби з 11.11.1978 р. по 11.12.1980 р.( у кратному пільговому обчисленні - один місяць служби за півтора місяці)та періоди його роботи з 18.12.1980 року по 01.01.1986 року та з 02.01.1986 р. по 26.06.1986р. (з врахуванням кожний рік роботи за один рік і шість місяців).

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи позивача в районах Крайньої Півночі в пільговому обчислені період проходження військової служби з 11.11.1978 р. по 11.12.1980 р.( у кратному пільговому обчисленні - один місяць служби за півтора місяці) та періоди його роботи з 18.12.1980 року по 01.01.1986 року та з 02.01.1986 р. по 26.06.1986р. (з врахуванням кожний рік роботи за один рік і шість місяців), провести перерахунок, нарахування та виплатити пенсію позивачу з урахуванням спірного стажу (з урахуванням виплачених сум) з 25.05.2018 року (з моменту звернення із заявою про призначення пенсії.)

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив що він, З 25.05.2018 року перебуває на обліку в Маріупольському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 09.10.2020 № 925 «Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України» Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області з 01.06.2021 реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, яке є правонаступником Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області.

02.04.2021 року позивач звернувся до відповідача з заявою про отримання даних по нарахуванню його пенсії, які періоди страхового стажу та заробітної плати враховані при розрахунку пенсії. З отриманої відповіді позивач довідався, що йому при призначенні пенсії не враховано у пільговому обчисленні (зарахувавши кожний рік роботи за один рік і шість місяців) період проходження військової служби з 11.11.1978 р. по 11.12.1980 р. та період його роботи з 18.12.1980 року по 01.01.1986 року та з 02.01.1986 р. по 26.06.1986 р., як трудовий стаж, вироблений в районах Крайньої Півночі та в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі.

У розрахунку по стажу, який сформований відповідачем загальний стаж позивача складає 29 років 8 місяців 9 днів.

У зв`язку з тим, що відповідачем у пільговому обчисленні не зараховано у стаж (з врахуванням кожний рік роботи за один рік і шість місяців) період проходження військової служби з 11.11.1978 року по 11.12.1980 року та період його роботи з 18.12.1980 року по 01.01.1986 року та з 02.01.1986 року по 26.06.1986 року позивач отримує пенсію у меншому розмірі.

Спірним в даній справі є не зарахування стажу роботи позивача в районах Крайньої Півночі в пільговому обчислені, період проходження військової служби з 11.11.1978 р. по 11.12.1980 р.( у кратному пільговому обчисленні - один місяць служби за півтора місяці) та періоди його роботи з 18.12.1980 року по 01.01.1986 року та з 02.01.1986 р. по 26.06.1986р. (з врахуванням кожний рік роботи за один рік і шість місяців).

У зв`язку з тим, що позовна заява була подана без дотримання вимог статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 серпня 2021 року позовна заява була залишена без руху.

Зазначеною ухвалою позивачу був встановлений строк для усунення недоліків, шляхом надання суду доказів сплати судового збору в належному розмірі..

Позивач виконав вимоги ухвали, тим самим усунувши недоліки позовної заяви.

Ухвалою від 25 серпня 2021 року суд відкрив провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

13 вересня 2021 року відповідач через канцелярію суду надав відзив на адміністративний позов, відповідно до якого просив суд відмовити в задоволені позовних вимог.

Свою позицію відповідач вмотивовував тим, що позивачу, ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), з 25.05.2018 року призначено пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до частини першої статті 122 КАС позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України №17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Пенсія є періодичним щомісячним платежем, а тому її розмір був відомий позивачу щомісячно при її отриманні.

За змістом норм ст.87 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та ст.46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", строк давності не застосовується лише до вимог щодо нарахованих, але не виплачених пенсій.

В спірних же правовідносинах суми пенсії, які позивач просить встановити не були нараховані пенсійним органом, а отже до правовідносин мають бути застосовані норми ст.. 122, 123 Кодексу адміністративного судочинства. Виплата пенсії позивачу проводиться щомісячно.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду від 15.05.2019 року по справі №804/4217/18, від 13.02.2020 року №640/3940/19, постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 05.05.2020 року по справі №200/419/20-а

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»),

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28.10.1998 року зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

У справі "Єгабезсоїо Б-ЯХ. проти Молдови" Суд послався на прецедентне право щодо дотримання вимог стосовно допустимості застосування процесуального закону, як важливого аспекту права на справедливий судовий розгляд. Роль позовної давності має велике значення під час інтерпретації преамбули конвенції, відповідна частини якої проголошує верховенство закону, що є обов`язком для країн, які підписали Конвенцію. Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

Пенсію призначено позивачу з 25.05.2018 року.

Відповідно до п. 4.9 Порядку №22-1 у разі звернення пенсіонера видається виписка з розпорядження про призначення (перерахунок) пенсії з інформацією про періоди страхового стажу та заробітної плати (доходу), яка врахована при розрахунку пенсії.

Враховуючи вищенаведене, вважає що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за період з 18.12.1980 по 01.0.1986, з т02.01.1986 по 26.06.1986 та з 11.11.1978 по 11.12.1980 мають бути залишені без задоволення, через порушення строку звернення до суду.

Суд дослідивши подані матеріали справи встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Іллічівським РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області 15.12.2000 року, РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації, згідно паспортних даних: АДРЕСА_2 (а.с.14-18).

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, яке є юридичною особою , 84122, Донецька область, місто Слов`янськ, площа Соборна, будинок 3 та суб`єктом владних повноважень.

З 25.05.2018 року ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Маріупольському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 09.10.2020 № 925 «Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України» Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області з 01.06.2021 реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, яке є правонаступником Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області.

02.04.2021 року позивач звернувся до відповідача з заявою про отримання даних по нарахуванню його пенсії, які періоди страхового стажу та заробітної плати враховані при розрахунку пенсії. З отриманої відповіді позивач довідався, що йому при призначенні пенсії не враховано у пільговому обчисленні (зарахувавши кожний рік роботи за один рік і шість місяців) період проходження військової служби з 11.11.1978 р. по 11.12.1980 р. та період його роботи з 18.12.1980 року по 01.01.1986 року та з 02.01.1986 р. по 26.06.1986 р., як трудовий стаж, вироблений в районах Крайньої Півночі та в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі.

У розрахунку по стажу, який сформований відповідачем загальний стаж позивача складає 29 років 8 місяців 9 днів.

У зв`язку з тим, що відповідачем у пільговому обчисленні не зараховано у стаж (з врахуванням кожний рік роботи за один рік і шість місяців) період проходження військової служби з 11.11.1978 р. по 11.12.1980 р. та період його роботи з 18.12.1980 року по 01.01.1986 року та з 02.01.1986 р. по 26.06.1986р. позивач звернувся до суду.

Спірним в даній справі є не зарахування стажу роботи позивача в районах Крайньої Півночі в пільговому обчислені період проходження військової служби з 11.11.1978 р. по 11.12.1980 р.( у кратному пільговому обчисленні - один місяць служби за півтора місяці)та періоди його роботи з 18.12.1980 року по 01.01.1986 року та з 02.01.1986 р. по 26.06.1986р. (з врахуванням кожний рік роботи за один рік і шість місяців).

Не погодившись з бездіяльністю відповідача щодо не застосування пільгового обчислення трудового стажу в районах Крайньої Півночі, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Позивач в своєї позовної заяві просить поновити строк на звернення до суду та вказує що йому на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14.05.2019 року по справі № 200/2071/19-а з 25.05.2018 року була призначена пенсія за віком про що позивач вперше дізнався 19.04.2021 року.

Дійсно Донецьким окружним адміністративним судом була розглянута справа № 200/2-71/19-а за позовом ОСОБА_2 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

Суд не вбачає зв`язку між справою за позовом ОСОБА_2 та справою що розглядається.

Якщо пенсію позивачу ОСОБА_1 призначена 25.05.2018 року, то незрозуміло яким чином на ці правовідносини могла сприяти справа від 14.05.2019 року.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13.12.2021 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Пенсія є періодичним щомісячним платежем, а тому її розмір був відомий позивачу щомісячно при її отриманні.

Позивач у своїй позовній заяві просив зарахувати період роботи на Крайній Півночі з 11.11.1979 року по 11.12.1980 року та з 18.12.1980 року по 01.01.1986 року у пільговому обчисленні з розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі, провести перерахунок, нарахування та виплатити пенсію позивачу з 25.05.2018 року (з моменту звернення із заявою про призначення пенсії).

З позовом до суду звернувся 10.08.2021 року, тобто з пропуском строку, встановлено ч.2 ст. 122 КАС України.

Отримання пенсіонером листа від пенсійного органу у відповідь на його звернення не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі, якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку тощо.

З дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія, вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 24.12.2020 року у справі № 510/1286/16-а дійшла висновку, що норми, зокрема статі 87 Закону № 1788-ХІ та статті 46 Закону № 1058-ІV (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії), підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов: 1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом; 2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

За змістом наведених норм строк давності не застосовується лише до вимог щодо нарахованих пенсій, в спірних же правовідносинах суми пенсії не були нараховані пенсійним органом.

Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Зазначений правовий висновок викладений в постанові Верховного суду в складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 31.03.2021 року у справі № 240/12017/19.

Таким чином, позивач пропустив строк звернення до суду з цим позовом, не навів поважних причин пропуску строку.

Ті причини які навів позивач, а саме посилання на справу № 200/2071/19 від 14.05.2019 року, суд вважає не поважними.

Згідно ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Позивач звернувся з цим позовом до суду 10.08.2021 року, враховуючи вимоги ст.ст. 122, 123 КАС України, позовні вимоги поза межами 6-ти місячного строку звернення до суду підлягають залишенню без розгляду.

Керуючись приписами ст.ст. 5-11, 12, 132, 139, 166, 240, 241-243, 248, 256, 293-295 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, місто Слов`янськ, пл.Соборна, 3, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. ст. 293-295 КАС України, з урахуванням положень пп. 15.5 п. 15 ч. 1 розділу VII Перехідні положення КАС України.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 256 КАС України.

Суддя О.В. Хохленков