Справа № 640/235/20
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2021-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 жовтня 2021 року

м. Київ

справа № 640/235/20

адміністративне провадження № К/9901/32406/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Білак М.В.,

суддів - Губської О.А., Калашнікової О.В.,

перевіривши касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 квітня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2021 року у справі №640/235/20 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

30 серпня 2021 року зазначена касаційна скарга надійшла до суду касаційної інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 08 вересня 2021 року касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 квітня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2021 року у справі №640/235/20 залишено без руху, у зв`язку з відсутністю квитанції про сплату судового збору.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 08 вересня 2021 року скаржник надіслав на адресу суду квитанцію про сплату судового збору, у розмірі визначеному законом.

Вирішуючи питання про можливість відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Офісу Генерального прокурора, Верховний Суд зазначає таке.

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з Офісу Генерального прокурора на його користь вихідну допомогу, у зв`язку зі звільненням в розмірі 33 126 гривень 45 копійок, як протиправно невиплачену відповідачем при його звільненні.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 квітня 2021 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2021 року, позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

У поданій касаційній скарзі представник відповідача з посиланням на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нове, відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

08 лютого 2020 набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, що передбачають нові підстави для касаційного оскарження.

Так, відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається, зокрема, підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Дослідивши подану касаційну скаргу на предмет відповідності наведеним вимогам процесуального закону, суд установив, що у скарзі не зазначені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

У касаційній скарзі представник відповідача зазначає підставу касаційного оскарження пункт 2 частини четвертої статті 328 КАС України, а саме необхідність відступлення від висновків Верховного Суду викладених у справах № 560/3971/19, №260/1890/19, №380/1662/20, №640/8451/20 та у справі №420/4581/20.

Обґрунтовуючи вказану підставу касаційного перегляду судових рішень, представник Офісу Генерального прокурора указує, що Верховним Судом визнано підставою відкриття касаційного провадження пункт 2 частини четвертої статті 328 КАС України, а саме необхідність відступлення від висновку Верховного Суду з приводу стягнення вихідної допомоги на користь прокурорів, звільнених на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру».

Зокрема до цього висновку дійшов Верховний Суд в ухвалі від 15 квітня 2021 року у справі №300/2000/20, а отже необхідним є відкриття касаційного провадження і у цій справі.

Щодо посилань скаржника на справу №300/2000/20, у якій ухвалою Верховного Суду від 15 квітня 2021 року відкрито касаційне провадження на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України, Верховний Суд зазначає таке.

Так, постановою Верховного Суду від 22 липня 2021 року у справі № 300/2000/20 касаційна скарга залишена без задоволення, а судові рішення без змін.

Більш того, у згаданій постанові Верховний Суд зазначив, що метою забезпечення єдності та сталості судової практики для відступу від висловлених раніше правових позицій Суд повинен мати ґрунтовні підстави: його попередні рішення мають бути помилковими, неефективними чи застосований у цих рішеннях підхід повинен очевидно застаріти внаслідок розвитку в певній сфері суспільних відносин або їх правового регулювання.

Враховуючи викладене, Верховний Суд не вважав за необхідне у цій справі відступати від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду у справі №560/3971/19 та у справі №260/1890/19.

Таким чином, посилання представника відповідача на пункт 2 частини четвертої статті 328 КАС України, як на підставу відкриття касаційного провадження у справі №640/235/20 є необґрунтованими, а інші доводи касаційної скарги в частині наведених у ній обґрунтувань вимог до суду касаційної інстанції зводяться до незгоди скаржника із судовими рішеннями у цій справі.

Варто зазначити, що відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

У касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням із урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду (судів), рішення якого (яких) оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом.

З урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року №460-IX і які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Згідно із пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Керуючись ст. ст. 169, 328, 330, 332 КАС України,

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 квітня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2021 року у справі №640/235/20 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про зобов`язання вчинити дії повернути скаржнику.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді М.В. Білак О.А. Губська О.В. Калашнікова