Справа № 640/8623/21
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2021-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

04 жовтня 2021 року 10:58 № 640/8623/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Федорчука А.Б., при секретарі судових засідань Левкович А.С., розглянувши у судовому засіданні матеріали адміністративної справу

за позовом ОСОБА_1 (

АДРЕСА_1 )

до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві

Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

(02099, м. Київ, вул. Заслонова, буд. 16)

про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття провадження, -

за участю сторін:

представника позивача: не брибув

представника відповідача: не прибув

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач) з адміністративним позовом до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (надалі по тексту також - відповідач), в якому просить: визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №64575753 від 19 лютого 2021 року, видану відповідачем.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що при відкритті виконавчого провадження державним виконавцем не здійснено перевірки дати набрання законної сили постановою та строку пред`явлення виконавчого документа.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 липня 2021 року відкрито провадження в справі та призначено до судового розгляду в судовому засіданні.

У відзиві на адміністративний позов представник відповідача повідомив, що постанова у справі про адміністративне правопорушення надіслана до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 02 вересня 2020 року, тобто пред`явлення постанови про адміністративне правопорушення було без пропуску строків.

На думку представника відповідача, порушення строку внесення відомостей про виконавчий документ до Автоматизованої системи виконавчого провадження та передачі державному виконавцю не вважається пропущенням строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Позивач та представник відповідача у призначене судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до вимог частини 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Як повідомив позивач, державний виконавець Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 19 лютого 2021 року прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження №64575753 з примусового виконання постанови №ЕАМ 2767503, виданої 01 липня 2020 року ДПП УПП у місті Києві про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в розмірі 340,00 грн.

Незгода позивача із вказаною постановою від 19 лютого 2021 року зумовила його звернення до суду з даним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII, в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Вимоги до виконавчого документа визначені статтею 4 Закону №1404-VIII.

Згідно частини 1 статті 4 Закону №1404-VIII у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Пунктом 2 частини 4 статті 4 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Строки пред`явлення виконавчих документів до виконання визначені статтею 12 Закону №1404-VIII. Так, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Вимогами статті 18 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Тобто, виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом №1404-VIII заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а також зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження від 19 лютого 2021 року, документ, а саме - постанова №ЕАМ 2767503, виданої 01 липня 2020 року ДПП УПП у місті Києві про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в розмірі 340,00 грн. набрала законної сили 11 липня 2020 року.

З огляду на набрання постановою постанови №ЕАМ 2767503, виданої 01 липня 2020 року ДПП УПП у місті Києві про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в розмірі 340,00 грн., законної сили 11 липня 2020 року, строк її пред`явлення сплинув через три місяці, а саме 12 жовтня 2020 року.

Як стверджує представник відповідача у відзиві на адміністративний позов, вказана постанова пред`явлена до виконання 02 вересня 2020 року, однак в матеріалах виконавчого провадження відсутні докази на підтвердження вказаних доводів (як то копію конверту, в якому надійшло поштове відправлення до органу виконавчої служби; відбиток штемпелю реєстрації вхідної кореспонденції тощо).

Суд погоджується з доводами представника відповідача, що поняття пред`явлення виконавчого документа та поняття його реєстрації у відповідному органі державної виконавчої служби не є тотожними та можуть не збігатися у часі.

В той же час, матеріали виконавчого провадження не містять ні доказів, які б надавали змогу ідентифікувати дату надіслання виконавчого документа засобами поштового зв`язку, ні дати реєстрації такої заяви у Дарницькому районному відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05 серпня 2016 року №2432/5 (далі - Положення №2432/5, в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин), система забезпечує автоматизацію технологічних процесів обробки інформації в органах державної виконавчої служби, у приватного виконавця, а саме: реєстрацію вхідної та вихідної кореспонденції та етапів її проходження; централізоване зберігання документів виконавчого провадження в електронному вигляді; передачу документів виконавчого провадження до електронного архіву.

Тобто, нормами чинного законодавства передбачена можливість зберігання документів у електронному вигляді, в т.ч. і у вигляді сканів (в т.ч. конвертів).

Розділом ІІ Положення №2432/5 передбачено, що вхідна кореспонденція, в тому числі виконавчі документи, приймається й опрацьовується відповідальною особою органу державної виконавчої служби (приватним виконавцем, помічником або відповідальною особою приватного виконавця) і реєструється у Системі в день її надходження. У разі наявності технічних підстав, що унеможливлюють роботу Системи, реєстрація вхідної кореспонденції здійснюється невідкладно після відновлення функціонування Системи.

Під час реєстрації виконавчого документа відповідальна особа органу державної виконавчої служби (приватний виконавець, помічник або відповідальна особа приватного виконавця) зобов`язана(ий) внести до Системи такі відомості: дата надходження виконавчого документа; найменування органу державної виконавчої служби або прізвище, ім`я, по батькові приватного виконавця, до якого надійшов виконавчий документ; кореспондент, дата та номер заяви (супровідного листа) про відкриття виконавчого провадження (у разі якщо виконавчий документ надійшов без заяви (супровідного листа), робиться відповідна відмітка); назва виконавчого документа, дата й номер видачі; найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, що видав(ла) документ; прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) для фізичної особи або повне найменування, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань для юридичної особи - стягувача; прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), число, місяць, рік народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків) для фізичної особи або повне найменування, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань для юридичної особи - боржника; адреса стягувача, адреса боржника, зазначена у виконавчому документі або заяві про примусове виконання рішення; категорія стягнення за виконавчим документом згідно з пунктом 8 розділу I цього Положення; дата набрання рішенням законної (юридичної) сили; резолютивна частина рішення (у тому числі сума грошових коштів, яка підлягає стягненню за виконавчим документом); відомості про негайне виконання рішення (за наявності); відомості про заяву стягувача про накладення арешту на майно боржника одночасно з відкриттям виконавчого провадження (за наявності); номер телефону, факсу (телефаксу), адреси електронної пошти стягувача та боржника (за наявності); відомості щодо серії та номера паспорта фізичної особи - боржника (за наявності); реквізити рахунків стягувача та боржника (за наявності).

Дата реєстрації та вхідний номер документа, що є номером за порядком у відповідному році, формуються Системою автоматично.

За результатом реєстрації виконавчого документа відповідальна особа у Системі може сформувати довідку про реєстрацію виконавчого документа, яка містить: дату реєстрації документа; вхідний номер документа; єдиний унікальний номер виконавчого провадження; найменування органу державної виконавчої служби, який здійснюватиме примусове виконання виконавчого документа; прізвище, ім`я, по батькові державного виконавця, на якого розподілено відповідний виконавчий документ; адресу відповідного веб-сайту в мережі Інтернет; ідентифікатор для доступу до інформації про виконавче провадження та порядок його використання.

Аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить, що дата реєстрації є обов`язковими відомостями, які повинно містити виконавче провадження. Водночас, наданими суду копіями виконавчого провадження підтверджується відсутність відмітки на заяві про примусове виконання рішення та про дату її реєстрації/надходження.

Суд зазначає, що недоліки в роботі органу державної виконавчої служби не повинні зумовлювати негативні наслідки для боржника, зазначеного у виконавчому документі.

Додатково суд зазначає, що відповідно до довідки з автоматизованої системи виконавчого провадження про реєстрацію виконавчого документа, виконавчий документ, а саме - постанова ДПП УПП у місті Києві від 01 липня 2020 року, зареєстрований 18 лютого 2021 року та переданий до виконання.

Частиною 5 статті 26 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до розділу ІІІ Положення №2432/5 автоматичний розподіл виконавчих документів в органі державної виконавчої служби здійснюється в день їх реєстрації на підставі інформації, внесеної до Системи відповідальною особою органу державної виконавчої служби.

Оскільки виконавчий документ згідно довідки з автоматизованої системи виконавчого провадження про реєстрацію виконавчого документа було зареєстровано 18 лютого 2021 року, то автоматичний розподіл повинен був відбутись того ж дня та за його наслідками переданий відповідному державному виконавцю.

Відомостей щодо знеструмлення електромереж та інших обставин, що впливають на безперебійність і функціонування Системи, які обов`язково фіксуються актами керівника органу державної виконавчої служби із зазначенням у них дати, часу настання та закінчення дії відповідних обставин, матеріали виконавчого провадження не містять та представником відповідача таких обставин не повідомлено. Відповідно твердження державного виконавця, що виконавчий документ пред`явлено у вересні 2020 року не підтверджується жодними документальними доказами.

Оскільки відповідачем до суду не надано ні інформації щодо надходження виконавчого документа, ні дати його реєстрації в Системі, зважаючи на вимоги частини 5 статті 26 Закону №1404-VIII, суд приходить до висновку про прийняття оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження від 19 лютого 2021 року з порушенням строку для її прийняття або без належної перевірки дотримання строку пред`явлення виконавчого документа.

Виходячи з критеріїв, визначених частиною 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку, що при прийнятті оскаржуваних постанов приватний виконавець діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а відтак наявні підстави для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до положень частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що наведені позивачем доводи знайшли своє документальне та нормативне підтвердження, а відтак адміністративний позов слід задовольнити.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 72-73, 76-77, 139, 143, 243-246, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 19 лютого 2021 року про відкриття виконавчого провадження, винесену в рамках ВП №64575753 державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у міста Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (02100, м. Київ, вул. К. Заслонова, 16, ).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому частиною першою статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини шостої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення та оскаржені у порядку, передбаченому статтями 292, 293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону №2147-VIII).

Суддя А.Б. Федорчук