Справа № 580/6002/21
Суддя: В.О. Гаврилюк
Дата ухвалення: 2021-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2021 року справа № 580/6002/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій та рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) подала позов до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі Головне управління, відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку та мінімального страхового стажу 15 років, як громадянці, що має підтверджений статус та пільги згідно Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи;

- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області № 14 від 12.03.2021 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області призначити пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку та за наявності мінімального страхового стажу 15 років, відповідно до статті 55 закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та згідно вимог частини 1 статті 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування призначити пенсію з дня звернення 05.03.2021.

В обґрунтування позовних вимог зазначено те, що пільговий стаж, який надає право на пенсію на пільгових умовах у позивача є в достатній мірі для того щоб таке право було нею реалізовано. Крім того, такий стаж підтверджується всіма передбаченими законодавством документами позивача, а відповідач протиправно не зарахував цей стаж до стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Такі дії та рішення Головного управління позивач вважає протиправними, а тому за захистом своїх прав, свобод та інтересів звернулася до суду.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 19.08.2021 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено позивачеві строк, протягом якого можуть бути усунуті недоліки.

06 вересня 2021 року позивач подала до суду заяву на усунення недоліків заяви на виконання вищевказаної ухвали.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 09.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

29 вересня 2021 року до суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в якому відповідач просив в задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що позивач матиме право виходу на пенсію після збільшення свого страхового стажу щонайменше до 20 років або досягнення нею 60 річного віку.

Відповідач наголосив, що саме статтею 56 закону № 796-ХІІ передбачені пільги щодо обчислення стажу роботи (служби) для осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і у вказаній статті не міститься посилання на можливість застосування положень статті 55 вказаного закону.

Буквальний аналіз цієї правової норми вказує на те, що вона, зокрема може застосовуватися до осіб, яким надано статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи 1, 2, 3, 4 категорій при умові, що вони досягли, визначеного у статті 26 Закону №1058-VI віку та не мають, передбаченого статтею 26 Закону №1058-VI страхового стажу.

На день звернення позивача до Головного управління їй виповнилося повних 56 років, таким чином позивач не має права для призначення їй пенсії за віком.

Розгляд справи по суті відповідно до частини 2 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розпочато через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Суд встановив, що рішенням від 12.03.2021 Головне управління відмовило позивачеві у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Позивач вважає таку відмову протиправною, а тому за захистом своїх прав, свобод та інтересів звернулася до суду.

Під час вирішення спору по суті, суд враховує таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно із статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.

Статтею 15 Закону України Про пенсійне забезпечення визначено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської ката строфи або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Частиною 2 статі 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу, зокрема, особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, зменшується пенсійний вік на 2 роки та додатково на 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Аналіз наведеної правової норми свідчить, що право на зменшення пенсійного віку мають особи, які в установленому законом порядку набули статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи та постійно проживали у зоні посиленого радіологічного контролю станом на 1 січня 1993 роки не менше 4 років, зменшується пенсійний вік на 2 роки та додатково на 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Як свідчать матеріали справи, відповідно посвідчення громадянина (громадянки), який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1987 (категорія 4) серія НОМЕР_1 , виданого 07.12.2019, з підстав постійного, не менше 4-х років починаючи з 1987 року, проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю.

Крім того, довідкою від 05.03.2021 № 521, виданою виконкомом Лисянської селищної ради, підтверджено, що позивач проживає в смт. Лисянка, Черкаської області з 14.01.1987 по теперішній час, яке рішенням Кабінету Міністрів України УРСР від 23 липня 1991 року, внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, станом на 31.12.2014 відносилося до четвертої зони зони посиленого радіологічного контролю.

Відповідно до Розділу 4 Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 23 липня 1991 року № 106, смт. Лисянка Черкаської області віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Таким чином, матеріалами адміністративної справи підтверджено постійне проживання позивача у зоні посиленого радіологічного контролю станом на 1 січня 1993 роки не менше 4 років, що дає право їй на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку.

Суд зазначає, що на час звернення до територіального органу Пенсійного фонду України позивач набула права на призначення пільгової пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, внаслідок постійного проживання у зоні посиленого радіологічного контролю станом на 1 січня 1993 роки не менше 4 років.

Отже, подані позивачем документи не викликають сумнівів щодо її проживання або роботи у зоні посиленого радіологічного контролю станом на 1 січня 1993 роки не менше 4 років, а тому відмова відповідача у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку є протиправною.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 13.09.2021 у справі №357/1917/17, від 05.06.2018 у справі №565/841/17, від 31.07.2018 у справі №572/1003/17, від 22.09.2018 у справі №146/1024/17, від 30.10.2018 у справі №360/1685/17, тому згідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи вищевикладене, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 12 березня 2021 року про відмову у призначення пенсії ОСОБА_1 є протиправним.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити частково.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, то судові витрати, які підлягають відшкодуванню, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області № 14 від 12 березня 2021 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з 01.03.2021.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення цього Кодексу.

Учасники справи:

1) позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

2) відповідач Головне управління Пенсійного фонду України у Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 11.10.2021.

Суддя В.О. Гаврилюк