Справа № 360/2851/21
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2021-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

06 жовтня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/2851/21

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Борзаниці С.В.

за участю секретаря судового засідання: Печегіної Є.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Східного міжрегіонального управління про визнання протиправними та скасування рішень про застосування адміністративно-господарських штрафів,-

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі також - позивач) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Східного міжрегіонального управління (далі також - відповідач, Укртрансбезпека), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати постанову Східного міжрегіонального управління Укртранбезпеки № 222583 від 26.01.2021 про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17000,00 грн.;

- визнати протиправним та скасувати постанову Східного міжрегіонального управління Укртранбезпеки № 222584 від 26.01.2021 про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 1700,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що наприкінці березня 2021 року позивач отримав постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення штрафу в розмірі 17000,00 грн на підставі постанови відповідача № 222583 від 26.01.2021 та штрафу в розмірі 1700,00 грн на підставі постанови відповідача № 222584 від 26.01.2021.

05.04.2021 позивач звернувся до відповідача з метою ознайомлення з документами, що стали підставою для накладення вищезазначених штрафів. На вказаний лист була надана відповідь, датована 06.04.2021, до якої були додані документи, що стали підставою накладення вищезазначених штрафів.

Таким чином, позивач дізнався, що 18.12.2020 був складений Акт № 262177 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. Відповідно до зазначеного акту виявлено перевезення вантажу з перевищенням допустимих вагових норм та надання послуг з перевезення вантажів без оформлення документів. Зазначене перевезення здійснювалось автомобілем МАЗ 5516-021, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить позивачу на праві власності.

В подальшому, на підставі акту № 262177 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом відповідачем були винесені: постанова відповідача № 222583 від 26.01.2021 про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17000,00 грн; постанова відповідача № 222584 від 26.01.2021 про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 1700,00 грн.

Позивачем зазначено, що він не займається автомобільними перевезеннями, автомобіль МАЗ 5516-021, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності, використовує для власних потреб.

18.12.2020 позивач надав належний йому автомобіль своєму знайомому - ОСОБА_2 , щоб він привіз з міста Рубіжного щебінь, який був потрібний йому для власних потреб.

На думку позивача, він не порушував будь-яких вимог законодавства щодо автомобільного транспорту 18.12.2020, не знав, що відносно нього складений акт № 262177 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. Позивача ніхто не попереджав про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт та оскаржувані постанови відповідача № 222583 від 26.01.2021 та № 222584 від 26.01.2021 були винесені за відсутності позивача.

Позивач вважає, що оскаржувані постанови винесені з порушенням норм законодавства України та підлягають скасуванню, тому змушений звернутися до суду.

Відповідач позовних вимог не визнав, про що надав відзив на позовну заяву (арк. спр. 59-65), у якому заперечував проти позовних вимог з огляду на таке.

Згідно з матеріалами про порушення 18.12.2020 о 10-55 год. на км 139+835 а/д Р-66 КПП «Лозно-Олександрівка» - Сватове - Лисичанськ - Луганськ (ділянка між м. Рубіжне та м. Кремінна) співробітниками Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки в ході рейдової перевірки транспортних засобів, що здійснювали перевезення пасажирів і вантажів, був проведений точний габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля МАЗ 5516-021, держ. номер НОМЕР_1 , що згідно зі Свідоцтвом про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 належав ОСОБА_1 .

У ході проведення зважування встановлено перевищення дозволених вагових параметрів, а саме: навантаження на здвоєну вісь склало 19,11 т при максимально дозволеному 16 т. Перевищення встановлених вагових параметрів склало 3,11 т, або 19,44%. За результатами габаритно-вагового контролю складено Довідку №0003166 про результати здійснення ГВК та Акт № 0003168 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів.

Обов`язковим документом, на підставі якого здійснюється перевезення вантажу, є товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж; рух автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів, вагові парметри яких перевищують нормативні, дозволяється за наявності відповідного дозволу, виданого уповноваженим органом.

Вимоги до ТТН або іншого супровідного документу на вантаж, що перевозиться, встановлено пунктом 11.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Мінінфраструктури від 19.10.1997 № 363, зареєстрованим 20.02.1998 в Міністерстві юстиції України за № 128/2568.

Водій ОСОБА_2 під час перевірки надав видаткову накладну від 18.12.2020 № 28, що не відповідала зазначеним вимогам: відсутні найменування (прізвище, ім`я, по батькові) Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Також водієм не було надано дозволу на рух великовагового транспортного засобу, виданого уповноваженим органом.

Перевезення вантажу з перевищенням вагових параметрів без відповідного дозволу та без ТТН було зафіксовано Актом № 262177 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом та проведено розрахунок розміру плати за проїзд великовагового транспортного засобу автомобільними дорогами загального користування за встановленою методикою, який склав 11,34 євро.

Водій ОСОБА_2 ознайомився з актом № 262177, зробивши відповідний запис і підписавши його, та отримав під підпис копії Акту ГВК, Довідки і розрахунку. 20.12.2020 рекомендованим листом з повідомленням № 812 позивачеві було направлено Повідомлення про розгляд справи про порушення, запланований на 14.01.2021. 14.01.2020 позивач або його уповноважений представник на розгляд матеріалів про порушення не з`явився.

Враховуючи, що відповідач ужив усіх необхідних і можливих заходів щодо своєчасного інформування позивача про дату і місце розгляду матеріалів справи, 26.01.2021 в.о. заступника начальника Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки - начальника відділу державного контролю за безпекою на транспорті у Луганській області було розглянуто матеріали про порушення ФОП ОСОБА_1 законодавства про автомобільний транспорт. На підставі встановленого факту перевищення вагових параметрів під час перевезення вантажу на 19,44 % від максимально дозволеного без відповідного дозволу винесено постанову № 222583 про застосування до ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу у сумі 17 000 грн відповідно до абзацу 15 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а за перевезення вантажу без оформлення товарнотранспортної накладної або іншого документу на вантаж - постанову № 222584 про застосування штрафу у сумі 1700 грн відповідно до абзацу 3 частини першої статті 60 цього Закону.

Відповідач вважає, що твердження позивача про те, що суб`єктом правопорушення є не він, а гр-н ОСОБА_2 , який виконував перевезення вантажу для власних потреб, а позивач навіть не знав про проведення ГВК та оформлення матеріалів про порушення, неправдивими з наступних причин.

Так, 24.12.2020 на електронну адресу Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки надійшло платіжне доручення № 598 від 24.12.2020 ЛФ АТ КБ «Приватбанк» про внесення ОСОБА_1 на рахунок УДКСУ у Кремінському районі плати за проїзд автомобільними дорогами по рах. № НОМЕР_3 від 18.12.2020 у сумі 400,00 грн без ПДВ, що свідчить про те, що позивач був повідомлений про факт порушення і не заперечував його.

Платником був саме ОСОБА_1 , а форма платіжного доручення свідчить про те, що платіж зроблено ним особисто з використанням електронного застосунку «Приват-24». Зазначене не було б можливим, якщо позивач особисто не погодився з тим, що він безпосередньо є суб`єктом правопорушення. Крім того, на звороті поштового конверту з Повідомленням про дату і місце розгляду матеріалу про порушення, який повернувся до Управління, стоїть позначка «пов. Ф.22А вкл. до а/с 29.12.2020, підпис» та на лицьовому боці - Довідка про причини повернення з відбитком штампу ВПЗ 6 м. Кремінна, позначками «повертається» і «за закінченням терміну зберігання» та датою повернення «29.01.21».

Усе зазначене свідчить, що позивачу було достеменно відомо про складання відносно нього матеріалів про порушення і він мав очікувати виклику на їх розгляд, проте він свідомо протягом місяця (з 29.12.2020 по 29.01.2021) ігнорував наявність у власній поштові скриньці повідомлення про надходження на його ім`я рекомендованого листа від Укртрансбезпеки, ухиляючись від отримання цього листа, тобто свідомо розпорядився власним правом на участь у розгляді матеріалів.

Крім того, за інформацією ГУ ДПС у Луганській області, ФОП ОСОБА_1 у 4-му кварталі 2020 - 1-му кварталі 2021 років здійснював нарахування заробітної плати ОСОБА_2 і сплачував відповідні бюджетні платежі за нього як за найманого працівника, з чого випливає наступне: 18.12.2020 ОСОБА_2 як найманий працівник позивача у робочий час керував належним позивачеві транспортним засобом, тобто Перевізником є саме ОСОБА_1 .

Таким чином, відповідач вважає, що оскаржувані постанови від 26.01.2021 №222583, 222584 винесено в межах повноважень та у спосіб, передбачений законом, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Користуючись своїм правом на подання заяв по суті, позивачем 06.09.2021 подано відповідь на відзив (арк. спр. 93-94), у якому зазначив, що позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець, однак серед видів його діяльності відсутній вид діяльності - 49.41 - Вантажний автомобільний транспорт, таким чином позивач не може бути перевізником в розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-ІІІ.

За змістом абзацу 16 частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІза порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10% але не більше 20 % при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Отже вказана норма покладає відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт на автомобільних перевідників.

Разом з тим, відповідно до частини першої статті 1 Закону № 2344-ІІІ автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Позивач вважає, що норми Закону № 2344-ІІІ не ототожнюють поняття «власник транспортного засобу» та «автомобільний перевізник», оскільки власник автомобіля за певних умов може бути одночасно і автомобільним перевізником, проте, у випадку, якщо автомобільним перевізником є користувач транспортного засобу, а не його власник, відповідальність за Законом останній не несе.

Відповідно до наведених норм, позивач не є у даних спірних правовідносинах автомобільним перевізником та належним суб`єктом відповідальності за вчинене правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, позивач вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

07.07.2021 ухвалою суду позовна заява залишена без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви (арк. спр. 35-37).

Ухвалою від 09.08.2021відкрито провадження у справі, справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання (арк. спр. 53-54).

У судове засідання сторони не прибули, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, представник позивача надав заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримав (арк. спр. 110, 111, 106).

Представник відповідача заперечував проти позовних вимог, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено таке.

Позивач - ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , зареєстрований у якості фізичної особи-підприємця 21.04.2003, здійснює наступні види діяльності: 16.10 Лісопильне та стругальне виробництво (основний); 16.29 Виробництво інших виробів з деревини; виготовлення виробів з корка, соломки та рослинних матеріалів для плетіння; 43.32 Установлення столярних виробів; 31.01 Виробництво меблів для офісів і підприємств торгівлі; 31.02 Виробництво кухонних меблів; 31.09 Виробництво інших меблів; 16.24 Виробництво дерев`яної тари; 16.22 Виробництво щитового паркету; 16.23 Виробництво інших дерев`яних будівельних конструкцій і столярних виробів (арк. спр. 95).

У період з 14.12.2020 по 20.12.2020 на підставі затвердженого графіку проведення рейдових перевірок, посадовими особами Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки проводились рейдові перевірки транспортних засобів на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки на висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, які находяться на території відповідно до системи адміністративно-територіального устрою України Луганської області (арк. спр. 67, 69).

Відповідно до довідки №0003166 про результати здійснення ГВК, 18.12.2020 о 10-55 год. на ділянці 139 км +835 м а/д Р-66 КПП співробітниками Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки в ході рейдової перевірки транспортних засобів, що здійснювали перевезення пасажирів і вантажів, було проведено точний габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля МАЗ 5516-021, державний номер НОМЕР_1 , к ході проведення зважування встановлено перевищення дозволених вагових параметрів, а саме навантаження на здвоєну вісь склало 19,11 т при максимально дозволеному 16 т. Перевищення встановлених вагових параметрів склало 3,11 т, або 19,44% (арк. спр. 70)

За результатами габаритно-вагового контролю складено також Акт № 0003168 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів (арк. спр. 71).

Актом № 262177 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом зафіксовано перевезення вантажу з перевищенням вагових параметрів без відповідного дозволу та без ТТН та проведено розрахунок розміру плати за проїзд великовагового транспортного засобу автомобільними дорогами загального користування за встановленою методикою, який склав 11,34 євро (арк. спр. 73,74)

24.12.2020 позивачеві було направлено повідомлення про розгляд справи про порушення, запланований на 12.01.2021 (арк. спр. 74).

26.01.2021 в.о. заступника начальника Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки було розглянуто матеріали про порушення ФОП ОСОБА_1 законодавства про автомобільний транспорт. На підставі встановленого факту перевищення вагових параметрів під час перевезення вантажу на 19,44 % від максимально дозволеного без відповідного дозволу винесено постанову № 222583 про застосування до ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу у сумі 17 000 грн відповідно до абзацу 15 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» (арк. спр. 75).

За перевезення вантажу без оформлення товарно-транспортної накладної або іншого документу на вантаж винесено постанову № 222584 про застосування штрафу у сумі 1700 грн відповідно до абзацу 3 частини першої статті 60 цього Закону (арк. спр. 76).

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із такого.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень регулюються Законом України «Про автомобільний транспорт» №2344-ІІІ від 05.04.2001 (далі - Закон № 2344-ІІІ).

Відповідно до частини 4 статті 6 Закону № 2344-ІІІ реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Так, на виконання вимог абзацу 4 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 442 від 10 вересня 2014 року «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті та підпорядкувавши Службі, що утворюється, Державну спеціальну службу транспорту.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - Постанова № 103). Відповідно до п. 1 Положення Державна служба України з безпеки на транспорті є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно п.п.1 п. 4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

Підпунктами 15 та 27 п. 5 названого Положення визначено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567.

Відповідно до п. 2 Порядку № 1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю в тому числі, шляхом проведення рейдових перевірок.

Відповідно до п. 14 Порядку № 1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Габаритно-ваговий контроль проводиться однією посадовою особою Укртрансбезпеки у разі залучення до рейдової перевірки посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Укртрансбезпеки та власника (балансоутримувача) пункту габаритно-вагового контролю, а також посадових осіб органу місцевого самоврядування та/або місцевої держадміністрації. (абз. 2 п.16 Порядку № 1567).

Під час проведення рейдової перевірки перевіряється, серед іншого, наявність визначених ст. 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом, виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів (п. 15 Порядку № 1567).

Отже, проведення габаритно-вагового контролю належить до повноважень управління Укртрансбезпеки під час здійснення рейдової перевірки, а тому посилання позивача на те, що перевірка була проведена відповідачем поза межами його компетенції, є безпідставним та не приймається судом до уваги.

Водночас, оформлення результатів перевірки та застосування адміністративно-господарських штрафів, передбачені п. 20-30 Порядку № 1567.

Так, виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму. У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).

У разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб`єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис. (п. 20-22 Порядку № 1567).

Відповідно до п. 25 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Пунктами 26-27 Порядку № 1567 передбачено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що суб`єкт розгляду справи повинен притримуватися такої процедури розгляду скарги, за якої суб`єкт господарювання, щодо якого розглядається справа, повинен бути обізнаними час і місце її розгляду.

Суд зазначає, що згідно з Порядком № 1567 суб`єкт господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням про час і місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Проте, відповідачем до матеріалів справи не долучено доказів, а саме: розписки чи повідомлення про вручення рекомендованого відправлення, на підтвердження того, що позивачем фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 отримано повідомлення про час і місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, за наслідками якої винесено оскаржувану постанову.

Таким чином, суд вказує, що відповідачем не дотримано процедури розгляду справи, за наслідками якої винесено оскаржувані постанови від 26.01.2021 № 222583 та № 222584 про застосування адміністративно-господарського штрафу. Вказана обставина позбавила позивача права на прийняття участі у розгляді справи, надання пояснень (заперечень) та доказів на їх обґрунтування з метою повного та об`єктивного розгляду скарг і прийняття за його наслідками законного і обґрунтованого рішення.

Як вже встановлено судом, відповідач, розглянувши справу про адміністративне правопорушення законодавства про автомобільний транспорт, 26.01.2021 винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 222584, відповідно до якої враховуючи те, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , допущено надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік, яких визначений статтями 39, 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачено абзацом 3 частиною першою статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», стягнуто з фізичної особи-підприємця адміністративно-господарський штраф в розмірі 1700,00 грн та постанову № 222583 встановлено допущення ФОП ОСОБА_1 перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10% але не більше 20% при перевезенні вантажу.

Відповідно до Закону № 2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 вказаного Закону.

За порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 % при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (аб. 15 частини перша статті 60 Закону № 2344-ІІІ).

Відповідно до статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У відповідності до ст. 60 Закону № 2344 за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

Отже, адміністративно-господарські штрафи застосовуються до автомобільних перевізників.

Таким чином, вирішальним при розгляді даної справи є встановлення факту, чи є фізична особа-підприємець ОСОБА_3 автомобільним перевізником в розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт».

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (арк. спр. 33) видами діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 є:

16.10 Лісопильне та стругальне виробництво (основний);

16.29 Виробництво інших виробів з деревини; виготовлення виробів з корка, соломки та рослинних матеріалів для плетіння;

43.32 Установлення столярних виробів;

31.01 Виробництво меблів для офісів і підприємств торгівлі;

31.02 Виробництво кухонних меблів;

31.09 Виробництво інших меблів;

16.24 Виробництво дерев`яної тари;

16.22 Виробництво щитового паркету;

16.23 Виробництво інших дерев`яних будівельних конструкцій і столярних виробів.

Вказаний перелік не містить такого виду діяльності, як вантажні перевезення.

Судом встановлено, що під час вчинення правопорушення водієм на транспортному засобі МАЗ 5516-021, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (який належить на праві власності ОСОБА_1 (арк. спр. 24)), здійснювалось перевезення вантажу згідно видаткової накладної № 28 від 18.12.2020 (арк. спр. 23).

З наведеного слідує, що позивач у спірних правовідносинах не є перевізником у розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт», оскільки його транспортний засіб фактично використовувався іншою особою, у той час як за статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт покладено виключно на автомобільного перевізника.

Таким чином, відповідачем не доведено, що саме позивач був перевізником вантажу, що виключає його відповідальність за перевищення транспортним засобом вагових параметрів та надання послуг з перевезень вантажів без оформлення документів.

З огляду на положення статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», якою відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт покладено виключно на автомобільного перевізника, та за вищенаведених обставин, підстави для застосування до позивача адміністративно-господарських штрафів відсутні.

Встановлені судом обставини є самостійною підставою для визнання протиправними та скасування оскаржуваних постанов.

Судом не надається правова оцінка суті порушень, зазначених в оскаржуваних постановах, оскільки позивач не має обов`язку доводити чи спростовувати суть господарського порушення, яке він не вчиняв.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

У відповідності до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1816,00 грн згідно з квитанцією від 28.05.2021 № 25 та від 05.07.2021 № 0.0..1 (арк. спр. 8, 45 а), який підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Східного міжрегіонального управління (ідентифікаційний код 39816845, місцезнаходження: проспект Перемоги, буд. 14, м. Київ, 03135) про визнання протиправними та скасування рішень про застосування адміністративно-господарських штрафів задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Східного міжрегіонального управління Укртранбезпеки від 26.01.2021 № 222583 про застосування до ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати постанову Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 26.01.2021 № 222584 про застосування до ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу в розмірі 1700,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1816,00 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено та підписано 11 жовтня 2021 року.

Суддя С.В. Борзаниця