Справа № 357/9786/21
Суддя: Бебешко М. М.
Дата ухвалення: 2021-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/9786/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий - суддя Бебешко М. М. ,

при секретарі - Ковальчук Ю. В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в приміщенні суду в м. Біла Церква адміністративний позов ОСОБА_1 до: 1) Відділення поліції № 1 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, 2) ОСОБА_2 лейтенанта поліції Відділення поліції № 1 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

19.08.2021 до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 про скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позову зазначав, що 06.08.2021 старшим інспектором ОСОБА_2. винесено постанову серії БАВ № 389157 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу. Позивач вважає вказану постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки: справу розглянуто на місці зупинки транспортного засобу; не ознайомлено з доказами вчинення адміністративного правопорушення, не долучено будь-яких доказів до постанови; порушено права водія визначені ст.268 КУпАП: знайомитись з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою та відмовлено в ознайомленні з приладами, які здійснюють відео фіксацію події, та документи, що підтверджують їх належність.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд визнати дії старшого інспектора лейтенанта поліції Відділення поліції № 1 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_2 щодо складання постанови серії БАВ № 389157 від 06.08.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. за порушення ч.1 ст.122 КУпАП - незаконними. Скасувати постанову серії БАВ № 389157 від 06.08.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. за порушення ч.1 ст.122 КУпАП, як незаконну. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Винести окрему ухвалу щодо старшого інспектора лейтенанта поліції Відділення поліції № 1 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_2.

Ухвалою судді від 31.08.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) учасників справи та запропоновано відповідачу подати до суду матеріали адміністративної справи на підставі яких винесено постанову серії БАВ № 389157 від 06.08.2021 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 та належним чином завірену копію оскаржуваної постанови.

Відповідно до рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень відповідачі ухвалу від 31.08.2021 про відкриття провадження у справі отримали 07.09.2021.

Ухвалою судді від 09.09.2021 витребувано у відділенні поліції № 1 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, ОСОБА_2 лейтенанта поліції Відділення поліції № 1 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області відеозапис фіксації вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 та порядок складення постанови серії БАВ № 389157.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачі ухвалу від 09.9.2021 про витребування доказів у справі отримали 14.09.2021.

11.10.2021 від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій позивач повідомив, що повідомлений про відкриття провадження у справі та просив визнати наявні у справі докази належними та ухвалити рішення про задоволення позову у повному обсязі, справу розглянути у визначений законом строк.

Враховуючи, що учасники справи будучи належним чином повідомленні про розгляд справи, із запереченнями щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін до суду не зверталися, відзив на позов у встановленні судом строки на адресу суду не надходив, витребувані судом докази на адресу суду не надходили, тому суд вважає за можливе провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, на підставі наявних у справі доказів.

В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

06.08.2021 старшим лейтенантом поліції Відділення поліції № 1 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_2. винесено постанову якою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 340,00 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 06.08.2021 о 19:47 у Білоцерківському районі, с.Кривошиїнці, вул.Сквирська, 50, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Рено Дастер», номерний знак НОМЕР_1 , здійснив обгін поодинокого транспортного засобу перетнувши при цьому дорожню розмітку 1.1. «вузька суцільна лінія», чим порушив п.8.5 Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Вказана постанова не містить відомостей про долучення до постанови будь-яких доказів.

При цьому постанова містить письмові пояснення ОСОБА_1 «з постановою не згоден, оскільки постанова винесена з порушенням його прав, відмовлено у праві на захист, без належних доказів, права не роз`яснено, з правопорушенням не згоден.»

Не погодившись із таким рішенням, позивач оскаржив дії інспектора шляхом подачі адміністративного позову мотивуючи його тим, що справу розглянуто на місці зупинки транспортного засобу; не ознайомлено з доказами вчинення адміністративного правопорушення, не долучено будь-яких доказів до постанови; порушено права водія визначені ст.268 КУпАП та відмовлено в ознайомленні з приладами, які здійснюють відео фіксацію події, та документи, що підтверджують їх належність.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 246 КУпАП встановлено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Статтею 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015№ 580-VIII визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто, положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення та дотримання останніми процедури розгляду ними справ.

Відповідно до ч.1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст.251 КУпАП).

Відповідно до ст.79 КАС України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Положеннями ст.159 КАС України встановлено, що, зокрема, відзив на позовну заяву є заявою по суті. Подання заяв по суті є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до вимог статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

За змістом ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Так, згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

В той же час, незважаючи на ухвалу суду від 09.09.2021 про витребування доказів судом, жодних належних та допустимих доказів, передбачених ст.251 КУпАП, відповідачами на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та дотримання процедури розгляду справи до суду, не надано.

Будучи належним чином повідомленими про розгляд справи Відповідачі будь-яких доказів в обґрунтування заперечень та відзиву на позов до суду не надали без поважних причин, розпорядившись своїм правом на власний розсуд.

Інших доказів, які б підтверджували факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, роз`яснення позивачу прав та вирішення його клопотань під час розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності матеріали справи не містять.

Отже, відповідачами не надано доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а за приписами ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так як відповідачами не було подано до суду відзив на адміністративний позов, через що вимоги позивача фактично спростовані не були, суд погоджується з доводами позивача, викладенні останнім у своєму позові та вважає, що відповідачем було порушено порядок притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Не подання відзиву суб`єктом владних повноважень, судом оцінюється як визнання адміністративного позову.

Як вбачається з ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України - за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже суд вважає, що рішення відповідача - суб`єкта владних повноважень під час накладення адміністративного стягнення щодо позивача прийнято з порушенням вимог ст. 2 КАС України, що в свою чергу є підставою для його скасування та закриття справи про адміністративне правопорушення.

При цьому, ст.286 КАС України не входить право суду щодо визнання дій інспектора незаконними, тому дана вимога позивача не підлягає до задоволення.

Крім того, розглядаючи вимогу про винесення окремої ухвали відносно відповідача враховуючи численні, недопустимі порушення вимог законодавства ОСОБА_2 лейтенантом поліції Відділення поліції № 1 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 249 КАС України, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Дана норма встановлює право суду у разі необхідності постановити окрему ухвалу та не є обов`язковою для суду.

Суд не знаходить підстав для прийняття окремої ухвали та як наслідок відсутні підстави для задоволення вимог в цій частині позову.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково, а саме скасувати постанову серії БАВ № 389157 від 06.08.2021 року та закрити провадження в даній адміністративній справі, і іншій частині позовних вимог відмовити.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач ОСОБА_1 поніс витрати на сплату судового збору у розмірі 454,00 грн. згідно квитанції № 0.0..1 від 28.08.2021 року, тому вказана сума підлягає стягненню на його користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Київській області.

Керуючись ст.2, 6, 9, 77, 139, 242-246, 250, 255, 262, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до 1) Відділення поліції № 1 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, 2) ОСОБА_2 лейтенанта поліції Відділення поліції № 1 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити частково.

Скасувати постанову серії БАВ № 389157 від 06.08.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 , та закрити провадження в даній адміністративній справі.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Київській області (Код ) на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 454,00 грн.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково протягом десяти днів з дня його складення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Позивач: ОСОБА_1 . Місце проживання: АДРЕСА_1 . РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач - 1: Відділення поліції № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області. Місцезнаходження: вул.Привокзальна, 3, м.Біла Церква, Київська обл., 09100.

Відповідач - 2: ОСОБА_2 лейтенант поліції Відділення поліції № 1 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області. Місцезнаходження: вул.Привокзальна, 3, м.Біла Церква, Київська обл., 09100.

СуддяМ. М. Бебешко