Справа № 815/5479/14
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2021-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5479/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2021 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши у письмовому провадженні клопотання арбітражного керуючого-ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайводбуд-17» про закриття провадження у справі №815/5479/14 за адміністративним позовом ДПІ у Суворовському районі м.Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайводбуд-17» про стягнення податкового боргу в розмірі 136525,19 грн., -

ВСТАНОВИВ:

З позовом до суду звернулась ДПІ у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайводбуд-17» про стягнення податкового боргу в розмірі 136525,19 грн.

Ухвалою суду від 25.09.2014 року було відкрито скорочене провадження по справі та надано відповідачу строк до 08.10.2014 року для подання заперечень.

Ухвалою суду від 24.10.2014 року зупинено розгляд справи за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунайводбуд-17" про стягнення податкового боргу в сумі 136525,19 грн. до моменту надання додаткових письмових доказів представником відповідача, але не пізніше 14.11.2014 року.

Ухвалою суду від 10.12.2014 року поновлено розгляд справи за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Суворовському районі м.Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області до Товариства з обмеженої відповідальністю «Дунайводбуд-17» про стягнення податкового боргу в сумі 136525,19 грн.

Ухвалою суду від 12.12.2014 року зупинено розгляд справи за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Суворовському районі м.Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайводбуд-17» про стягнення податкового боргу в сумі 136525,19 грн. до набрання законної сили судового рішення в справі №815/7000/14 в Одеському окружному адміністративному суді.

Ухвалою суду від 23.11.2018 року зупинено розгляд справи за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайводбуд-17» про стягнення податкового боргу в сумі 136525,19 грн. до моменту припинення провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайводбуд-17» № 916/2458/18.

Ухвалою суду від 14.09.2021 року поновлено розгляд справи за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю Дунайводбуд-17 про стягнення податкового боргу в сумі 136525,19 грн.

Ухвалою суду від 14.09.2021 року визначено, що справа №815/5479/14 за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю Дунайводбуд-17 про стягнення податкового боргу в сумі 136525,19 грн., в подальшому буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження.

07.10.2021 р. (вх. № 55091/21) від арбітражного керуючого-ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайводбуд-17» надійшло клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 238 КАС України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що станом на час розгляду, грошові вимоги Головного управління ДПС в Одеській області ТОВ «Дунайводбуд-17» вже розглянуті господарським судом Одеської області в межах справи № 916/2458/18 про банкрутство ТОВ «Дунайводбуд-17» та згiдно ухвали господарського суду Одеської області від 20.11.2018р., ухвали попереднього засідання від 21.12.2018р., які винесено в межах справи № 916/2458/18, Головне управління ДПС в Одеській області є кредитором ТОВ «Дунайводбуд-17» з грошовими вимогами до боржника в розмірі 4 954 614,34 грн.

Розглянувши зазначене клопотання суд зазначає наступне.

Згідно із ч.3 ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Згідно з п.7 ч.1 ст.4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

З аналізу вказаних норм вбачається, що публічно-правовим спором за Кодексом адміністративного судочинства України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб`єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Натомість однією з визначальних ознак приватноправових відносин є наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правила, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством в сфері приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Отже, під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог та характеру спірних правовідносин.

За таких обставин, якщо зіставити суть спірних правовідносин у цій справі та суб`єктний склад її учасників, можна дійти висновку, що на розгляд вимог позивача до суб`єкта владних повноважень поширюється юрисдикція саме адміністративного суду, адже спір є публічно-правовим.

В контексті приписів КАС України має значення лише суб`єктивне уявлення особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту. При цьому, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку, а обов`язковою ознакою нормативно-правового акта чи правового акта індивідуальної дії є створення юридичних наслідків у формі прав, обов`язків, їх зміни чи припинення.

Судом встановлено, що ухвалою господарського суду Одеської області вiд 20.11.201р., відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ «Дунайводбуд-17», визнано грошові вимоги Головного управління ДФС в Одеській області до ТОВ «Дунайводбуд-17» у сумі 1 255 225,00 грн., введено мораторій На задоволення ВИМОГ кредиторів, введено процедуру розпорядження майном ТОВ «Дунайводбуд-17», розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Дарієнка В.Д.. здійснено офіційне оприлюднення оголошення про відкриття справи про банкрутство.

Ухвалою попереднього засідання вiд 21.12.2018р., крiм iншого, визнано грошові вимоги Головного управління ДФС в Одеській області ТОВ «Дунайводбуд-17» на загальну суму 4 954 614.34 грн.

Постановою господарського суду Одеської області 15.01.2019р. визнано банкрутом ТОВ «Дунайводбуд-17», відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором арбітражного керуючого Дарієнка В.Д.

21.10.2019 року набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства, відповідно до частини другої Прикінцевих та перехідних положень якого з дня введення в дію цього Кодексу визнано такими, що втратили чинність: Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», Постанова Верховної Ради України «Про введення в дію Закону України «Про банкрутство».

Згідно із частиною першою статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Відповідно до частини другої статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо iнших вимог до боржника.

Системний аналіз положень Кодексу України з процедур банкрутства дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змiнює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми законодавства про банкрутство мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо iнших законодавчих актів України.

Потрібно звернути увагу на те, що норми Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за дiяльнiстю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Крім того, відповідно до ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства кредитор юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здiйснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати единого внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та iншi державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, а також адміністратор за випуском облiгацiй, який відповідно до Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки» діє в інтересах власників облігацій, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори-кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпеченi заставою майна боржника; конкурсні кредитори-кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч. 14 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства з моменту відкриття провадження у справі пред`явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися лише у порядку, передбаченому цим Кодексом, та в межах провадження у справі; пред`явлення поточними кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися у випадку та порядку, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, Головне управління ДПС в Одеській області, за наявності грошових вимог до банкрута - ТОВ «Дунайводбуд-17», має право звернутися з відповідною заявою про визнання грошових вимог до боржника в межах справи № 916/2458/18 про банкрутство ТОВ «Дунайводбуд-17»..

У відповідності до частин першої та другої статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства від 18.10.2018 № 2597-VIII спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

В силу пункту 8 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Відповідно до пункту 1.3 статті 1 Податкового кодексу України, цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Кодексом України з процедур банкрутства, з банків, на які поширюються норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», проведення комплексних перевірок з метою виявлення фінансових рахунків та погашення зобов`язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зборів на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

Системний аналіз викладених правових норм дає підстави стверджувати, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс його юридичних правовідносин, і спеціальні норми Кодексу України з процедур банкрутства мають пріоритетне значення у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Отже, розгляд позовних вимог майнового характеру, заявлених до суб`єкта господарювання, щодо якого порушена справа про банкрутство, повинен здійснюватися господарським судом, у провадженні якого перебуває відповідна справа про банкрутство. Таким чином, заборгованість суб`єкта господарювання, відносно якого відкрито провадження у справі про банкрутство підлягає стягненню господарським судом в порядку господарського судочинства.

Таким чином, адміністративний суд не може вважатись судом, встановленим законом для розгляду питання щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайводбуд-17» вказаного податкового боргу.

Відтак, провадження у даній справі необхідно закрити на підставі п.1 ч.1 ст.238 КАС України та роз`яснити позивачу, що заявлений до стягнення у даній справі податковий борг підлягає стягненню господарським судом за результатом провадження у справі про банкрутство в порядку господарського судочинства.

Аналогічні висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23.09.2020 у справі №826/16976/16.

Відповідно частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Керуючись статтями 238, 243, 248, 256 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі № 815/5479/14 за позовом ДПІ у Суворовському районі м.Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайводбуд-17» про стягнення суми податкового боргу.

Суд роз`яснює позивачу, що розгляд даних позовних вимог підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала суду оскарженню в апеляційному порядку окремо від остаточного судового рішення по справі не підлягає, заперечення проти неї можуть бути приєднані до апеляційної скарги на остаточне рішення по справі.

Суддя К.С. Єфіменко

.