Справа № 420/5837/21
Суддя: Балан Я.В.
Дата ухвалення: 2021-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5837/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року м. Одеса

У залі судових засідань № 33

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Балан Я.В.,

при секретарі судового засідання - Галат В.І.,

за участю сторін:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Чирка О.О.,

представника відповідача - Андрусенко В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального позовного провадження, адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернулась ОСОБА_1 до Одеської митниці Держмитслужби про:

визнання протиправним та скасування наказу Голови комісії з реорганізації Одеської митниці Держмитслужби Олексія Бочко «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2 » №261-о від 31.03.2021 року.

Адміністративний позов мотивовано наступним.

ОСОБА_1 зазначила, що нею не було порушено жодної норми, за які її було притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Позивачем вказувалося, що втрата документів державного органу сталася не її вини та у її діях відсутній склад дисциплінарного правопорушення.

ОСОБА_1 наголошувалося, що оскаржуваний наказ винесений дисциплінарною комісією з грубим порушенням строків притягнення до дисциплінарної відповідальності та порядку накладення дисциплінарного стягнення, а також, підписаний не уповноваженою на те особою.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року, вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження по справі без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 07 червня 2021 року, вирішено продовжити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

29 липня 2021 року, закрито підготовче засідання по справі та призначено справу до судового розгляду суті.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2021 року, провадження по адміністративній справі №420/5837/21 зупинено до отримання витребуваних доказів по справі.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2021 року, провадження по адміністративній справі №420/5837/21 поновлено, у зв`язку з отриманням витребуваних доказів по справі.

У встановлений судом строк відповідач надав відзив (вх.№24509/21 від 14.05.2021р.) на позовну заяву (т.ІІ, а.с.78-81).

Відзив обґрунтований наступним.

Одеською митницею Держмитслужби вказувалося, що ОСОБА_1 було порушено вимоги Закону України «Про державну службу», Правила організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, Положення про управління інфраструктури, держмайна та господарської діяльності Одеської митниці Держмитслужби та Регламент Митниці.

Відповідачем зазначалося, що можливість притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності узгоджується з вимогами пункту 5 статті 74 Закону України «Про державну службу», відповідно до якого, дисциплінарне стягнення до державного службовця застосовується не пізніше шести місяців з дня виявлення дисциплінарного проступку, без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці, а також не застосовується, якщо минув один рік після його вчинення.

Одеська митниця Держмитслужби наголошувала, що накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани є правомірним, враховуючи обставини настання тяжких наслідків та заподіяння збитків у вигляді втрати документів державного органу.

У відповіді на відзив (вх.№26452/21 від 25.05.2021р.) ОСОБА_1 вказувала, що жодних неправомірних дій та рішень вона не приймала та не вчиняла. Крім того, жодної шкоди з її вини державному органу - не завдано. ОСОБА_1 зауважувалося, що Одеською митницею Держмитслужби, у свою чергу, не вчинялися ніякі дії щодо відновлення втрачених документів чи їх пошуку (т.ІІ, а.с.86-89).

У поясненнях (вх.№54442/21 від 05.10.2021р.) ОСОБА_1 зазначила, що в управлінні адміністративного-господарської діяльності Одеської митниці Держмитслужби відсутній журнал обліку документів, що передаються керівнику митниці підлеглими. У номенклатурі справ Одеської митниці Держмитслужби та управлінні інфраструктури, держмайна та господарської діяльності за 2020 рік, такий журнал також відсутній. Враховуючи вищевикладене, позивачем наголошувалося, що втрачені документи були передані нею керівнику за його усним розпорядженням, а тому, у її діях відсутній будь-який склад дисциплінарного проступку (т.ІІ, а.с.132-133).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює у митних органах з серпня 2010 року (т.І, а.с.109).

Наказом Одеської митниці Держмитслужби №582-о від 06 серпня 2020 року, ОСОБА_1 , начальник управління інфраструктури, держмайна та господарської діяльності Одеської митниці Держмитслужби, з 10 серпня 2020 року переведена на посаду заступника начальника митного поста начальника відділу митного оформлення №2 митного поста «Одеса аеропорт» Одеської митниці Держмитслужби (т.І, а.с.248).

Згідно наказу Одеської митниці Держмитслужби №35 від 29 січня 2021 року, на підставі доповідної записки начальника відділу у сфері запобігання, виявляння та протидії корупції Одеської митниці Держмитслужби №7.10-09-11/158 від 19 листопада 2020 року, порушено дисциплінарне провадження відносно заступника начальника митного поста - начальника відділу митного оформлення №2 митного поста «Одеса-аеропорт» (колишнього начальника управління інфраструктури, держмайна та господарської діяльності) Одеської митниці Держмитслужби ОСОБА_1 (т.І, а.с.35).

Наказом Одеської митниці Держмитслужби №42 від 29 січня 2021 року, створено дисциплінарну комісію з розгляду дисциплінарної справи для здійснення дисциплінарного провадження відносно заступника начальника митного поста - начальника відділу митного оформлення №2 митного поста «Одеса - аеропорт» (колишнього начальника інфраструктури, держмайна та господарської діяльності) ОСОБА_1 (т.І, а.с.42).

Поданням Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Одеської митниці Держмитслужби №7.10-ДК/101 від 11 березня 2021 року, запропоновано застосувати до заступника начальника митного поста - начальника відділу митного оформлення №2 митного поста «Одеса - аеропорт» (колишнього начальника інфраструктури, держмайна та господарської діяльності) ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді догани (т.І, а.с.70-76).

Наказом №261-о від 31 березня 2021 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2 », за порушення вимог пункту 1 статті 9, пункту 1 статті 89 Закону України «Про державну службу», розділу IV Правил організації діловодства та архівного зберігання документів в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції України №1000/5 від 18.06.2015 року, неналежне виконання пунктів 3.3.1, 3.3.2, 3.3.5, 3.3.13, 3.3.23.2, 3.3.26 Положення про управління інфраструктури, держмайна та господарської діяльності, затвердженого наказом Одеської митниці Держмитслужби №22 від 06.12.2019 року, притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани ОСОБА_1 , заступника начальника митного поста-начальника відділу митного оформлення № 2 митного поста «Одеса - аеропорт Одеської митниці Держмитслужби (під час перебування на посаді начальника управління інфраструктури, держмайна та господарської діяльності) (т.І, а.с.77).

Вважаючи наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності протиправним, позивач звернулась до суду з даною позовною заявою.

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закон України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015 року (далі Закон України «Про державну службу»).

За змістом статті 5 Закону України «Про державну службу», правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 8 Закону України «Про державну службу» передбачено, що державний службовець зобов`язаний: дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; з повагою ставитися до державних символів України; обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки; виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.

Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах.

У разі виявлення державним службовцем під час його службової діяльності або поза її межами фактів порушення вимог цього Закону з боку державних органів, їх посадових осіб він зобов`язаний звернутися для забезпечення законності до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Частиною 2 статті 9 Закону України «Про державну службу» визначено, що державний службовець зобов`язаний виконувати накази (розпорядження), доручення керівника, видані в межах його повноважень, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Статтею 61 Закону України «Про державну службу» передбачено, що службова дисципліна забезпечується шляхом: 1) дотримання у службовій діяльності вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів у сфері державної служби та виконання правил внутрішнього службового розпорядку; 2) формування керівником державної служби у підпорядкованих державних службовців високих професійних якостей, сумлінного ставлення до виконання своїх посадових обов`язків, поваги до прав і свобод людини і громадянина, їхньої честі та гідності, а також до держави, державних символів України; 3) поєднання керівниками усіх рівнів методів переконання, виховання і заохочення із заходами дисциплінарної відповідальності щодо підпорядкованих державних службовців; 4) поєднання повсякденної вимогливості керівників до підпорядкованих державних службовців з постійною турботою про них, виявленням поваги до їхньої честі та гідності, забезпеченням гуманізму та справедливості.

Згідно з частини 1 статті 64 Закону України «Про державну службу», за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 65 Закону України «Про державну службу», підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Згідно з пунктом 5 частини 2 цієї ж статті, дисциплінарними проступками є невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

За правилами частини 1 статті 66 Закону України «Про державну службу», до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5 та 12 частини 2 статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану (частина 3 статті 66 Закону України «Про державну службу»).

Відповідно до статті 67 Закону України «Про державну службу», дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Частиною 1 статті 68 Закону України «Про державну службу» встановлено, що дисциплінарні провадження ініціюються суб`єктом призначення.

Відповідно до частини 1 статті 69 Закону України «Про державну службу» для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія).

За змістом статті 71 Закону України «Про державну службу», порядок здійснення дисциплінарного провадження затверджується Кабінетом Міністрів України. Порядок здійснення дисциплінарного провадження визначає, зокрема: 1) повноваження та порядок роботи дисциплінарної комісії; 2) порядок формування дисциплінарної комісії; 3) порядок здійснення дисциплінарного провадження у разі неможливості утворення або функціонування дисциплінарної комісії у державному органі.

Відповідно до частини 1 статті 73 Закону України «Про державну службу», з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.

Статтею 74 Закону України «Про державну службу» визначено гарантії прав державних службовців під час застосування дисциплінарного стягнення. Зокрема, дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби; дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення; за кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення; дисциплінарне стягнення не може бути застосовано під час відсутності державного службовця на службі у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, під час перебування його у відпустці або у відрядженні; дисциплінарне стягнення до державного службовця застосовується не пізніше шести місяців з дня виявлення дисциплінарного проступку, без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці, а також не застосовується, якщо минув один рік після його вчинення; державний службовець має право на ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи та на оскарження застосованого до нього дисциплінарного стягнення у визначеному цим Законом порядку.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення. Пояснення державного службовця має відображати час, місце, обставини та причини вчинення ним дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі. Відмова надати пояснення оформляється відповідним актом і підтверджується двома державними службовцями. Відмова надати пояснення не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження та накладенню на державного службовця дисциплінарного стягнення (стаття 75 Закону України «Про державну службу»).

Відповідно до частини 1 статті 77 Закону України «Про державну службу», рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення.

Згідно частини 5 статті 77 Закону України «Про державну службу», пропозиція Комісії, подання дисциплінарної комісії є обов`язковими для розгляду суб`єктами призначення та враховуються ними під час вирішення питань щодо застосування дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.

Статтею 78 Закону України «Про державну службу» передбачено, що рішення про накладення дисциплінарного стягнення може бути оскаржено державними службовцями до суду.

З аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що Законом України «Про державну службу» визначено поняття дисциплінарного проступку, наведено перелік дій/бездіяльності/рішень, які підпадають під визначення дисциплінарного проступку, визначено види дисциплінарної відповідальності та порядок притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності.

Крім того, аналіз вищенаведених норм дозволяє дійти висновку, що дисциплінарне стягнення - це передбачена законом міра примусу, що застосовується суб`єктом призначення до працівника, який вчинив дисциплінарний проступок. При цьому, для накладення дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність протиправної поведінки державного службовця, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними і поведінкою особи, що притягається до відповідальності. Протиправність поведінки полягає у порушенні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених Законом України «Про державну службу» та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення. Також, необхідно враховувати інші обставини, що мають значення: характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що підставою для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності слугувало подання Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Одеської митниці Держмитслужби №7.10-ДК/101 від 11 березня 2021 року, яким запропоновано застосувати до заступника начальника митного поста - начальника відділу митного оформлення №2 митного поста «Одеса - аеропорт» (колишнього начальника інфраструктури, держмайна та господарської діяльності) ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді догани (т.І, а.с.70-76).

Зокрема, з мотивувальної частини подання Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Одеської митниці Держмитслужби №7.10-ДК/101 від 11 березня 2021 року вбачається, що згідно доповідної записки №7.10-20-02-08/47 від 16 березня 2020 року, ОСОБА_1 направила до начальника Одеської митниці Держмитслужби Михайла Гарібанова перелік нерухомого майна (з внесеною адміністративною будівлею загальною площею 2196,8 кв.м за адресою АДРЕСА_1 ), з пропозицією надання доручення управлінню бухгалтерського обліку та фінансової роботи розробити акти приймання-передачі нерухомого майна з балансу Одеської ДФС на баланс Одеської митниці Держмитслужби (т.І, а.с.16-21).

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за усним дорученням начальника Одеської митниці Держмитслужби Михайла Гарібанова, вона передала йому пакет документів на адміністративну будівлю загальною площею 2196,8 кв.м за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно доповідної записки начальника інфраструктури №7.10-21-02-08/77 від 20 травня 2020 року, в.о. начальника Одеської митниці Держмитслужби Олега Погоріловського було повідомлено про відсутність пакету документів, який було передано ОСОБА_3 за його усним дорученням.

У свою чергу, відповідно до листа Головного управління Національної поліції в Одеській області №4/3-14092 від 28 жовтня 2020 року, досудовим розслідуванням по кримінальному провадженню №0001205 від 16 жовтня 2020 року, була упереджена спроба незаконного заволодіння державним майном адміністративною будівлею загальною площею 2196,8 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 (з використанням документів на право власності).

Враховуючи вищевикладене, Дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ Одеської митниці Держмитслужби дійшла висновку, що ОСОБА_1 було порушено: пункт 1 статті 9 та пункт 1 статті 89 Закону України «Про державну службу»; положення розділу IV Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування підприємствах, в установах і організаціях, які затверджені Наказом Міністерства юстиції України №1000/5 від 18.06.2015 року, у частині неналежної розробки номенклатури справ та організації діловодства в підрозділі та виконання пунктів 3.3.1-3.3.2, 3.3.5, 3.3.13, 3.3.23.2 та 3.3.26 Положення про управління інфраструктури, держмайна та господарської діяльності Одеської митниці Держмитслужби.

Суд зауважує, що Наказом Одеської митниці Держмитслужби №22 від 06 грудня 2019 року, затверджено Положення про управління інфраструктури, держмайна та господарської діяльності Одеської митниці Держмитслужби (т.ІІ, а.с.31-40).

Відповідно до розділу 3 Положення про управління інфраструктури, держмайна та господарської діяльності Одеської митниці Держмитслужби, управління очолює начальник управління, який призначається та звільняється з посади у порядку, встановлено законодавством України, розпорядчими актами Держмитслужби, Митниці.

Пунктами 3.3.1-3.3.2, 3.3.5, 3.3.13, 3.3.23.2 та 3.3.26 Положення про управління інфраструктури, держмайна та господарської діяльності Одеської митниці Держмитслужби визначено, що начальник управління, зокрема, здійснює керівництво діяльністю, організовує роботу Управління відповідно до Регламенту Митниці та Порядку управління; визначає пріоритети роботи Управління та шляхи виконання покладених на нього завдань; організовує розробку Положення про управління, Відділи в його складі, їх погодження та надає на затвердження керівництву Митниці; організовує та вносить в установленому порядку начальнику Митниці проекти організаційно - розпорядчих документів з питань, що належать до сфери діяльності Митниці; забезпечує порядок ведення діловодства; вносить пропозиції керівництву щодо удосконалення роботи, оптимізації організаційної структури та чисельності управління.

Відповідно до пункту 5.1.14, Положення про управління інфраструктури, держмайна та господарської діяльності Одеської митниці Держмитслужби начальник управління несе персональну відповідальність за зберігання документів, справ з грифом «Для службового користування» та ключів від шаф та сейфів, в яких вони зберігаються.

Як зазначала ОСОБА_1 під час дисциплінарного провадження, оригінали документів на адміністративну будівлю загальною площею 2196,8 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , 27 квітня 2020 року, були передані нею начальнику Одеської митниці Держмитслужби Михайлу Гарібанову за його усним дорученням.

Судом встановлено, що в управлінні адміністративного-господарської діяльності та номенклатурі справ Одеської митниці Держмитслужби відсутній журнал обліку документів, що передаються керівнику митниці підлеглими, таким чином, підтвердити факт передачі оригіналів документів позивачем шляхом перевірки діловодства не вбачається можливим (т.ІІ, а.с.134).

Однак, суд зауважує, що відповідно до статті 8 Закону України «Про держану службу» у позивача не було підстав для невиконання усного наказу/розпорядження керівника, наданого на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України.

Також, матеріалами справи підтверджено, що 14 травня 2020 року, ОСОБА_1 звернулась до начальника Одеської митниці Держмитслужби Михайла Гарібанова з доповідною запискою №7.10-12-02/08/77 щодо повернення оригіналів документів наданих за його усним дорученням 27 квітня 2020 року (т.І, а.с.22).

20 травня 2020 року, ОСОБА_1 звернулась до в.о. начальника Одеської митниці Держмитслужби Олега Погоріловського з доповідною запискою №7.10-21-02-08/77 щодо повернення оригіналів документів наданих начальнику Одеської митниці Держмитслужби Михайлу Гарібанову (т.І, а.с.23).

Враховуючи вищевикладене, суд контактує, що ОСОБА_1 вчинялися дії щодо повернення на зберігання до відділу оригіналів документів, що були передані нею за розпорядженням керівника.

Крім того, сторонами по справі не заперечувалося, що відповідно до наказів Одеської митниці Держмитслужби від 21 квітня 2020 року, у період з 04 травня по 22 травня 2020 року, ОСОБА_1 знаходилась у щорічній відпустці. Відповідно до наказу Одеської митниці Держмитслужби №947-ов від 18 травня 2020 року, ОСОБА_1 було відкликано зі щорічної відпустки з 19 травня 2020 року.

Згідно пункту 3.4. Положення про управління інфраструктури, держмайна та господарської діяльності Одеської митниці Держмитслужби, на час відсутності начальника управління у зв`язку з відпусткою, перебування у стані тимчасової непрацездатності та з інших причин, його заміщує заступник начальника управління-начальник відділу обліку та експлуатації майна, який здійснює завдання та функції, передбачені цим положенням.

Таким чином, суд зауважує, що на період перебування позивача у відпустці її посадові обов`язки, зокрема і щодо зберігання документів, виконувалися заступником начальника управління-начальником відділу обліку та експлуатації майна.

Також, відповідно до Наказу Одеської митниці ДФС №73-аг від 09 липня 2019 року «Про призначення відповідальних осіб за збереження оригіналів технічної документації або їх нотаріально-завірених копій», призначено відповідальною особою за збереження оригіналів, технічної документації або їх нотаріально-завірених копій на нерухоме майно, яке знаходиться на балансі Державної фіскальної служби України та на оперативному обліку Одеської митниці ДФС, ОСОБА_4 , головного державного інспектора відділу експлуатації майна управління матеріального забезпечення та розвитку інфраструктури Одеської митниці ДФС (т.ІІ, а.с.56).

Таким чином, з урахуванням індивідуальної відповідальності державних службовців, саме ОСОБА_4 , згідно покладених на неї обов`язків, була відповідальною за збереження оригіналів документів державного органу на нерухоме майно.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що ані під час дисциплінарного провадження, а ні під час судового розгляду справи, відповідачем фактично не встановлено наявності дисциплінарного проступку у діях ОСОБА_1 , не доведено наявності її протиправної поведінки та причинного зв`язку між її поведінкою та настанням шкідливих наслідків.

На думку суду, дії ОСОБА_1 не підпадають під визначення дисциплінарного проступку.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У свою чергу, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у догани.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування наказу голови комісії з реорганізації Одеської митниці Держмитслужби Олексія Бочко «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2 » №261-о від 31.03.2021 року.

Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 року (справа «РуїзТоріха проти Іспанії») Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Таким чином, на підставі ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що під час подання позовної заяви ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 908,00 гривень, який підлягає відшкодуванню.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 173-183, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Одеської митниці Держмитслужби (65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип 21А, ) про визнання протиправним та скасування наказу Голови комісії з реорганізації Одеської митниці Держмитслужби Олексія Бочко «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2 » №261-о від 31.03.2021 року - задовольнити.

Наказ Голови комісії з реорганізації Одеської митниці Держмитслужби Олексія Бочко «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2 » №261-о від 31.03.2021 року визнати протиправним та скасувати.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці Держмитслужби () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені судові витрати у розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення набирає законної сили згідно статті 255 КАС України - після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду згідно статті 295 КАС України подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 12 жовтня 2021 року.

Суддя Балан Я.В.