Справа № 282/1127/21
Суддя: Вальчук В. В.
Дата ухвалення: 2021-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 282/1127/21
Провадження № 2-а/282/21/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2021 року смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді: Вальчук В. В.

при секретарі судових засідань: Демчук В. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Любар за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Київській області про скасування постанови серії ЕАО №4719731 про адміністративне правопорушення від 03 вересня 2021 року,

В С Т А Н О В И В :

Позивач вказує, що 03 вересня 2021 року інспектором роти №1 БПП в м.Біла Церква Управління патрульної поліції в Київській області рядовим поліції Мельніченко Д.О. винесено постанову серії ЕАО №4719731 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.132-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Позивач вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки в оскаржуваній постанові відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували його вину. Працівник поліції не в повній мірі встановив необхідні для вирішення справи обставини, так як перевезення вантажу він здійснював відповідно до узгодженого дозволу №2021-395 НГ від 27.08.2021 року, який діяв з 01.09 по 30.09.2021 року.

Крім того, у оскаржуваній постанові відсутні посилання на документи, які вказували б на те, що транспортний засіб яким він керував належить чи не належить до категорії великогабаритних, а отже відсутні підстави вважати, що спірний габаритно-ваговий контроль було здійснено, оскільки зупинка транспортного засобу була здійснена на узбіччі дороги при відсутності стаціонарного чи пересувного пунктів, лише за наявності автомобіля поліції і вимірювання, з використанням відповідного обладнання взагалі не відбувалось.

За таких обставин позивач просить суд постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №4719731 від 03.09.2021 року визнати неправомірною та скасувати та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань із суб`єкта владних повноважень Головного управління патрульної поліції у Київській області на його користь сплачений ним судовий збір в розмірі 454 гривні 00 копійок.

Позивач у судове засідання не з`явився, однак при зверненні до суду з позовом вказав, що просить суд слухати справу за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, направив до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач зазначає, що позивача правомірно притягнено до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.132-1 КУпАП, оскільки в його діях мало місце порушення п.22.5 Правил дорожнього руху України. Обставини викладені в позовній заяві є суб`єктивною думкою позивача та не підтверджуються будь-якими доказами. Дозвіл на перевезення вантажу, який він перевозив у нього був відсутній. За таких обставин просив суд врахувати даний відзив та відмовити позивачу у позові за безпідставністю вимог.

Згідно ч.3 ст.194 КАС України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

У відповідності до ч.4 ст.229 КАС України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В судовому засіданні встановлено, що постановою серії ЕАО №4719731 від 03 вересня 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ОСОБА_1 , інспектором патрульної поліції 1 роти БПП в м.Біла Церква Управління патрульної поліції в Київській області рядовим поліції Мельніченком Д.О., притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ч.1 ст.132-1 КУпАП за порушення п.22.5 ПДР України та піддано штрафу в розмірі 510,00 гривень.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови 03.09.2021 року о 02 год. 54 хв. на 78 км. автодороги М-05, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з напівпричепом номерний знак НОМЕР_1 , та перевозив великогабаритний вантаж без відповідного дозволу національної поліції на пересування автодорогами, чим порушив п.22.5 ПДР, відповідальність за яке, передбачена ч.1 ст.132-1 КУпАП.

В матеріалах справи наявний дозвіл на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні №2021-395 НГ від 27.08.2021 року, який дійсний у період з 01.09 по 30.09.2021 року. Даний дозвіл наданий на автомобіль марки MAN державний номерний знак НОМЕР_2 , причіп TAD, державний номерний знак НОМЕР_1 з метою перевезення техніки. Також він дає право ОСОБА_1 здійснювати рух по автодорозі М-05.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події складу адміністративного правопорушення, що має бути доведено шляхом надання доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У зв`язку з цим посадова особа зобов`язана розглянути всі сторони адміністративного правопорушення, оцінити його наслідки, переконатись, що внаслідок його вчинення не завдана значна шкода окремим громадянам або суспільству, дослідити обстановку, в якій вчинене порушення, особу порушника, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність та інше.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем ОСОБА_1 , правил Дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст.132-1 КУпАП.

Відповідно до ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідачем, всупереч вимогам ч.2 ст.77 КАС України, факт порушення позивачем, дорожнього руху та правомірність винесення оскаржуваної постанови не доведено, у постанові про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.132-1 КУпАП відсутнє посилання на докази, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що жодних доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.132-1 КУпАП, якою встановлена відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, відповідач суду не представив, натомість позивачем додано дозвіл, який надавав йому право на перевезення великогабаритного вантажу.

Враховуючи принцип змагальності адміністративного процесу та встановлений КАС України обов`язок відповідача щодо доказування правомірності свого рішення, суд вирішує спір на основі викладених в позові аргументів та наданих документів.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене та те, що на виконання вимог законодавства відповідачем не було вжито заходів до повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мали значення для вирішення справи належним чином, суд доходить висновку про те, що постанова інспектора роти №1 БПП в м.Біла Церква Управління патрульної поліції в Київській області рядового поліції Мельніченка Д.О. серії ЕАО №4719731 від 03 вересня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.132-1 КУпАП є незаконною, в зв`язку з чим вона підлягає скасуванню, а справа закриттю.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.5, 9, 122, ч.1, 247, 251, 283, 284 КУпАП, ст.ст.9, 77, 162, 205, 229, 241-246, 255, 286 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО №4719731 від 03 вересня 2021 року, винесену інспектором роти №1 БПП в м.Біла Церква Управління патрульної поліції в Київській області рядовим поліції Мельніченко Дмитром Олександровичем щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. 00 коп. - визнати протиправною та скасувати у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.132-1 КУпАП.

Провадження по справі стосовно притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.132-1 КУпАП - закрити.

Стягнути з бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Київській області, см.Київ вул.Академіка Туполєва,19 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с.Громада Житомирського району Житомирської області, РНОКПП: НОМЕР_3 сплачений ним судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Повний текст судового рішення виготовлено 12 жовтня 2021 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В. В. Вальчук