Справа № 260/4364/20
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2021-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

29 вересня 2021 року м. Ужгород№ 260/4364/20
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Скраль Т.В.

при секретарі Шестак Н.В.,

за участю сторін:

позивач: ОСОБА_1 - в судове засідання не з`явився,

представник позивача: Рябінічева Анастасія Сергіївна,

відповідач: Тячівська районної державної адміністрації представник Сойма Світлана Василівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом (із врахуванням уточнень ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Тячівської районної державної адміністрації ( 90500, Закарпатська область, Тячівський район, м. Тячів, вул. Незалежності, 30, ) про стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до статті 243 частини 3 КАС України 29 вересня 2021 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено 11 жовтня 2021 року та підписано 13 жовтня 2021 року, у зв`язку із перебуванням 12 жовтня 2021 року головуючої у відрядженні згідно наказу Голови суду №207-к від 11.10.2021 року.

10 грудня 2020 року ОСОБА_1 , через уповноваженого представника Сочку Віталія Івановича звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Тячівської районної державної адміністрації, якою просить стягнути з Тячівської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, а саме за період з 21.06.2017 року по дату ухвалення судом рішення в цій справі.

14 січня 2021 року ухвалою суду відкрито провадження в даній адміністративній справі.

10 лютого 2021 року ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовних вимог без розгляду.

22 березня 2021 року позивач подав уточнення позовних вимог та письмові пояснення по справі, ( а.с.89-92, т.1)

29 червня 2021 року ухвалою суду закрито пiдготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті:

1. Позиції сторін.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 20.06.2017 року у справі № 807/391/17 стягнуто з Тячівської РДА на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу виключно за період з 20.02.2017 року по 20.06.2017 року, а судовий процес щодо поновлення позивача на роботі тривав не з вини позивача понад 3 роки. Станом на сьогодні позивача на посаді не поновлено, що дає позивачу всі правові підстави для звернення до суду з цим позовом про стягнення з Тячівської РДА заробітної плати за весь час вимушеного прогулу, а саме з 21.06.2017 року по дату ухвалення судом рішення в цій справі.

01 червня 2021 року ухвалою суду занесеною до протоколу судових засідань, прийнято до розгляду заяву про уточнення позовних вимог від 22.03.2021 року, відповідно до якої позивач просить суд: 1) стягнути з Тячівської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, а саме за період з 21.06.2017 року по 04 березня 2021 року включно; 2) стягнути з Тячівської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, а саме за період з 21.06.2017 року по 04 березня 2021 року включно. Подача даної заяви зумовлена, тим, що Наказом Тячівської РДА від 05.03.2021 року за № 30-12 поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Відділу Капітального будівництва, містобудування та архітектури, головного архітектора Тячівського району з 20.02.2017 року, а відтак Постанова Закарпатського окружного адміністративного суду від 20.06.2017 року у справі № 807/391/17 в частині поновлення позивача є виконаною. Враховуючи, що середній заробіток за час вимушеного прогулу, що підлягає стягненню з Відповідача, повинен розраховуватися з дня, наступного за днем ухвалення рішення суду у справі № 807/391/17 і по дату поновлення позивача на посаді. ОСОБА_1 подав оновлений розрахунок розміру середнього заробітку, станом на 05.03.2021 року (дата прийняття відповідачем наказу про поновлення позивача на займаній посаді). Загальна сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивача за період з 21.06.2017 року по 04.03.2021 року включно становить 362 755, 20 грн., ( а.с.89-92, т.1)

23 квітня 2021 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого проти задоволення позову заперечує. Зокрема зазначає, що у Тячівської райдержадміністрації з 07.11.2017 року не існувало жодних юридичних зобов`язань та правових підстав для виконання рішення суду, яке було скасовано повністю в апеляційній інстанції. Тому, відповідно і затримки виконання скасованого рішення не було. Враховуючи той факт, що Верховним судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду прийнято рішення тільки 09.07.2020 року у справі №807/391/17, яким скасовано постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.11.2017 р. у райдержадміністрації існували обставини, що унеможливлювали виконання вищезазначеного рішення, які полягали в тому, що у штатному розписі управлінь та відділів Тячівської райдержадміністрації на 2020 рік відсутній структурний підрозділ відділ капітального будівництва, містобудування та архітектури, га відповідно немає посади начальника такого відділу. Тячівська РДА не ухилялась від виконання рішення суду, а в рамках виконавчого провадження №63391015 в порядку ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, просила Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) звернутись до Закарпатського окружного адміністративного суду з заявою про роз`яснення судового рішення №807/391/17 від 20.06.2017 року в частині порядку і способу його виконання, що підтверджується заявою від 02.11.2020 №03-18/438. Таким чином райдержадміністрація очікувала на встановлення судом подальшого способу і порядку виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 20.06.2017 у справі №807/391/17. Відповідачем проведено наступні виплати ОСОБА_1 , що підтверджуються довідкою від 15.04.2021 року №04-29/15: 38 691,47 грн. заробітної плати за час вимушеного прогулу ( на підставі рішення суду від 20.06.2017 №807/391/17); 32 861,02 грн компенсації за невикористані відпустки і зв`язку із звільненням ОСОБА_1 . Крім того, просять суд перевірити інформацію про доходи ОСОБА_1 , починаючи з 20.06.2017 року по теперішній час, враховуючи факт працевлаштування до Солотвинської селищної ради, де він отримував заробітну плату. Тому, Тячівська районна державна адміністрація позовні вимоги не визнає, заперечує проти них, вважає їх не обґрунтованими та безпідставними.

Під час розгляду справи по суті уповноважений представник позивача позов підтримала повністю, просила суд його задовольнити з мотивів, що у ньому наведені.

Представник відповідача в судовому засіданні, проти задоволення позову заперечила та просила суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

2. Обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що 20 лютого 2017 року розпорядженням голови Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області № 43-к «Про звільнення ОСОБА_1 » звільнено ОСОБА_1 з посади начальника відділу капітального будівництва, містобудування та архітектури державної адміністрації, головного архітектора району 20 лютого 2017 року у зв`язку з поновленням на роботі попереднього працівника ОСОБА_2 , (а.с. 6).

20 червня 2017 року постановою Закарпатського окружного адміністративного суду по справі № 807/391/17 позов ОСОБА_1 до Тячівської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 -задоволено. Визнано незаконним та скасовано Розпорядження Голови Тячівської районної державної адміністрації №43-к від 20.02.2017 року "Про звільнення ОСОБА_1 ". Тячівській районній державній адміністрації поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Відділу капітального будівництва, містобудування та архітектури, головного архітектора Тячівського району з 20.02.2017 року. Зобов`язано Тячівську районну державну адміністрацію виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 38691,47 грн. Постанова в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Відділу капітального будівництва, містобудування та архітектури, головного архітектора Тячівського району з 20.02.2017 року та стягнення на користь ОСОБА_1 заробітної плати за один місяць в розмірі 10285,08 грн підлягає до негайного виконання.

07 листопада 2017 року постановою Львівського апеляційного адміністративного суду постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 червня 2017 року у справі № 807/391/17 - скасовано та прийнято нову, якою відмовлено в задоволенні позову.

09 липня 2020 року постановою Верховного Суду постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2017 року в цій справі скасовано. Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 червня 2017 року залишено в силі.

23 жовтня 2020 року постановою відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) відкрито ВП № 63391015 щодо примусового виконання виконавчою листа Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2020 року у справі №807/391/17, яким постановлено Тячівській районній державній адміністрації поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Відділу капітального будівництва, містобудування та архітектури, головного архітектора Тячівського району з 20.02.2017 року.

05 березня 2021 року наказом Тячівської районної державної адміністрації №30-К поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Відділу капітального будівництва, містобудування та архітектури, головного архітектора Тячівського району з 20.02.2017 року, (а.с.101, т.1).

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо невиконання рішення суду, позивач звернувся з даним позов щодо стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, а саме з 21 червня 2017 року по 04 березня 2021 року включно.

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом.

Згідно з статтею 236 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону України «Про оплату праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок № 100).

Згідно з пунктом 5 Порядку № 100 нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Пунктом 8 Порядку № 100 визначено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Як вбачається з роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у пункті 34 постанови від 6 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Відповідно до частини 2, 3 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідальність за затримку власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, встановлена статтею 236 КЗпП України, згідно якої проводиться виплата середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі незалежно від вини роботодавця в цій затримці.

Визначаючи правову природу виплати середнього заробітку за час затримки виконання рішення в силу приписів статті 236 Кодексу законів про працю України, суд приходить до висновку, що це є компенсаційною виплатою за порушення права на оплату праці, яка нараховується в розмірі середнього заробітку. Оскільки, вимога про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення пов`язана з трудовими відносинами та є такою, що пов`язана з виплатою заробітної плати, оскільки у роботодавця виникає обов`язок виплатити зазначений заробіток, то суд приходить до висновку, що позовна вимога позивача про стягнення з відповідача середнього заробітку за весь час затримки починаючи із 21.06.2017 по 04 березня 2021 року по день фактичного розрахунку є такою, що підлягає до задоволення.

Вимогу позивача, якою зазначено "вимушений прогул" з 21 червня 2017 року по день фактичного розрахунку суд розцінює як "затримку виконання рішення суду про поновлення на роботі".

20 червня 2017 року постановою Закарпатського окружного адміністративного суду по справі № 807/391/17 позов ОСОБА_1 до Тячівської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 -задоволено. Визнано незаконним та скасовано Розпорядження Голови Тячівської районної державної адміністрації №43-к від 20.02.2017 року "Про звільнення ОСОБА_1 ". Тячівській районній державній адміністрації поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Відділу капітального будівництва, містобудування та архітектури, головного архітектора Тячівського району з 20.02.2017 року. Зобов`язано Тячівську районну державну адміністрацію виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 38691,47 грн. Постанова в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Відділу капітального будівництва, містобудування та архітектури, головного архітектора Тячівського району з 20.02.2017 року та стягнення на користь ОСОБА_1 заробітної плати за один місяць в розмірі 10285,08 підлягає до негайного виконання.

05 березня 2021 року наказом Тячівської районної державної адміністрації №30-К поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Відділу капітального будівництва, містобудування та архітектури, головного архітектора Тячівського району з 20.02.2017 року.

Таким чином, оскільки за період з 20 червня 2017 року по 05 березня 2021 року здійснення фактичного поновлення позивача на посаді відповідачами не забезпечено, тому ОСОБА_1 має право на отримання середнього заробітку за час невиконання рішення суду про поновлення на посаді.

Згідно листа Міністерства соціальної політики України від 05 серпня 2016 року № 11535/0/14-16/13 "Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2017 рік" кількість робочих днів за період затримки складає 134 робочих днів. Згідно листа Міністерства соціальної політики України від 19 жовтня 2017 року № 224/0/103-17/214"Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2018 рік" кількість робочих днів за період затримки складає 250 робочих днів. Згідно листа Міністерства соціальної політики України від 08 серпня 2018 року № 78/0/206-18 "Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2019 рік" кількість робочих днів за період затримки складає 250 робочих днів. Згідно листа Міністерства соціальної політики України від 29 липня 2019 року № 1133/0/206-19 "Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2020 рік" кількість робочих днів за період затримки складає 251 робочий день. Згідно листа Міністерства соціальної політики України від 12 серпня 2020 року № 3501-06/219 "Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2021 рік" кількість робочих днів за період затримки у складає 43 дні.

Таким чином, загальна кількість робочих днів за період затримки з 21 червня 2017 року по 04 березня 2021 року складає 928 робочих днів.

Як вбачається з вказаної довідки від 09 червня 2017 року № 07-12/38, Відповідачем зазначено за грудень 2016 року 11 870,15 грн., за січень 2017 року 8 700,00 грн., тоді як кількість робочих днів в у грудні 2016 року становить - 22 робочих дні, а в січні 2017 року - 20 робочих днів, а відтак середньоденна заробітна плата позивача становить 489,77 грн. ((11 870,15 грн. + 8 700,00 грн.)/41)).

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, встановленими судом обставинами підтверджується необхідність стягнення із Тячівської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середнього заробітку в розмірі 454 506, 56 грн (928 днів х489,77 грн.) за час затримки виконання Постанови Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 червня 2017 року про поновлення на роботі по справі № 807/391/17 з 21 червня 2017 року по 04 березня 2021 року, із утриманням із цієї суми належних податків та зборів.

Як з`ясовано судом під час розгляду справи із дослідженого оригіналу трудової книжки, позивач 11 січня 2021 року призначений на посаду начальника відділу містобудування та архітектури, головного архітектора Солотвинської селищної ради, як такий що пройшов за конкурсом, (запис 34 трудової книжки).

Щодо отримання позивачем заробітної плати за новим місцем роботи, то даний дохід не є підставою для відрахування отриманої заробітної плати із суми отриманої позивачем за час вимушеного прогулу, оскільки виплата середнього заробітку проводиться за весь час затримки та будь-яких підстав для зменшення його розміру за певних обставин законодавством не передбачено.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/808/16 та постанові Верховного Суду від 14 липня 2020 року у справі № 461/3277/15-а.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Зважаючи на те, що позивача від сплати судового збору звільнено, підстави для вирішення питання щодо відшкодування судового збору відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 90, 139, 242-246, 256 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Тячівської районної державної адміністрації про стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу - задовольнити повністю.

2. Стягнути із Тячівської районної державної адміністрації ( 90500, Закарпатська область, Тячівський район, м. Тячів, вул. Незалежності, 30, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток в розмірі 454 506, 56 грн (чотириста п`ятдесят чотири тисячі п`ятсот шість гривень, 56 коп), за час затримки виконання Постанови Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 червня 2017 року про поновлення на роботі по справі № 807/391/17 з 21 червня 2017 року по 04 березня 2021 року, із утриманням із цієї суми належних податків та зборів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України).

СуддяТ.В.Скраль