Справа № 140/9953/21
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2021-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

11 жовтня 2021 року ЛуцькСправа № 140/9953/21

Суддя Волинського окружного адміністративного суду Валюх В.М., одержавши позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися з позовом до Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про зобов`язання зняти арешт з усього нерухомого майна та заборону на його відчуження, який зареєстрований 13.08.2013 за реєстраційними номерами обтяження 6668044, 6668225, 666257441, на підставі постанов головного державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 08.08.2014 ВП № 44286178, ВП № 44285391, ВП № 44285733.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 вказану позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачам та їх представнику строк для усунення недоліків позовної заяви із зазначенням способу їх усунення.

06.10.2021 на адресу суду, на усунення недоліків позовної заяви, від представника позивачів надійшли лише документи про сплату судового збору.

Пунктом 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Вказаний позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, у зв`язку із чим у відкритті провадження в адміністративній справі необхідно відмовити, з огляду на таке.

Згідно із частиною першою статті 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

За приписами частин першої - третьої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Частиною четвертою статті 59 Закону № 1404-VIII визначені підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, а у частині п`ятій статті 59 цього ж Закону зазначено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Таким чином зняття арешту з майна здійснюється шляхом винесення виконавцем постанови. Така постанова може бути винесена на підставі постанови начальника відповідного відділу державної виконавчої служби лише у разі порушення порядку накладення арешту, в усіх інших випадках - виключно на підставі рішення суду.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Крім того, суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 372/2904/17-ц, 21.08.2019 у справі № 911/1247/18, відповідно до яких вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до положень статті 19 ЦПК України, статті 20 ГПК України можуть бути вирішені судом цивільної чи господарської юрисдикції.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06.03.2020 у справі № 640/23588/19 викладено правовий висновок про те, що для визначення юрисдикції спору необхідно визначити підстави позову, зміст прав, на захист яких направлено звернення до суду. Якщо підставою позову є неправомірні, на думку позивача, дії органу державної виконавчої служби при накладенні арешту на певне майно, то такий спір має розглядатися в порядку адміністративного судочинства. Якщо підставою позову є наявність спору про право та/або позивач подає його з метою захисту права власності або іншого речового права, то ці спори мають розглядатися в порядку цивільного/господарського судочинства як такі, що випливають із цивільних правовідносин. Підставою цього позову позивачка визначила наявність арешту, накладеного на майно, що порушує її право власності на автомобіль, у цій справі порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд, а тому у даному випадку порушено його цивільні права. Оскільки позивач була відповідачем у цивільній справі та є боржником у виконавчих провадженнях (за виконавчим листом у цивільній справі) з примусового виконання цього рішення, то справа щодо зняття арешту з майна боржника, який накладено під час здійснення виконавчих дій у виконавчому провадженні щодо виконання судових рішень, ухвалених в порядку цивільного судочинства, також підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З тексту позовної заяви та доданих до неї документів (листів Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 11.12.2020, від 24.05.2021, інформаційних довідок від 25.02.2021 № 245987524, № 245986235, № 245988602) вбачається, що на примусовому виконанні в Ковельському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області з 08.08.2014 перебував виконавчий лист № 159/3107/13-ц від 21.10.2013, який виданий Ковельським міськрайонним судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 солідарно в користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором 014/1129/82/34198 від 07.03.2007 в сумі 543979,99 грн., АСВП 44286178. При цьому, арешт на майно боржника ОСОБА_2 було накладено постановою головного державного виконавця ВДВС Ковельського МРУЮ Мацюха Д.Ю. від 08.08.2014 ВП № 44285391 (дата державної реєстрації 13.08.2014, реєстраційний номер обтяження 6668225), на майно боржника ОСОБА_1 - постановою головного державного виконавця ВДВС Ковельського МРУЮ Мацюха Д.Ю. від 08.08.2014 ВП № 44286178 (дата державної реєстрації 13.08.2014, реєстраційний номер обтяження 6668044), на майно боржника ОСОБА_3 - постановою головного державного виконавця ВДВС Ковельського МРУЮ Мацюха Д.Ю. від 08.08.2014 ВП № 44285733 (дата державної реєстрації 13.08.2014, реєстраційний номер обтяження 6669441).

Згідно із відкритими даними автоматизованої системи виконавчих проваджень: ВП № 44286178 (боржник ОСОБА_1 , стягувач ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») - відкрито 08.08.2014, стан ВП - завершено; ВП № 44285391 (боржник ОСОБА_2 , стягувач ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») - відкрито 08.08.2014, стан ВП - примусове виконання; ВП № 44285733 (боржник ОСОБА_3 , стягувач ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») - відкрито 08.08.2014, стан ВП - завершено.

Тобто, позивачі у даному позові ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 були відповідачами у цивільній справі та є боржниками у вказаних виконавчих провадженнях (за виконавчим листом № 159/3107/13-ц від 21.10.2013, який виданий у цивільній справі Ковельським міськрайонним судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 солідарно в користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором 014/1129/82/34198 від 07.03.2007 в сумі 543979,99 грн.).

Крім того, з тексту позовної заяви вбачається, що позивачі не оскаржують правомірність накладення арешту на майно, проте зазначають, що оскільки виконавче провадження на даний час завершено та знищено, а питання щодо зняття арешту вирішено не було, то вказані обставини порушують права позивачів як власників.

Додатково суд звертає увагу, що ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 про залишення позовної заяви без руху суд пропонував позивачам подати до суду нову редакцію позовної заяви, у якій, зокрема, обґрунтувати, що дану позовну заяву належить розглядати за правилами саме адміністративного судочинства, проте вимоги вказаної ухвали у зазначеній частині виконані не були.

Відтак, оскільки підставою цього позову позивачі визначили наявність арешту, накладеного на майно, внаслідок чого вони позбавлені можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд, тобто порушено їх цивільні права, а позов подано щодо зняття арешту з майна боржників, який було накладено під час здійснення виконавчих дій у виконавчому провадженні щодо виконання судового рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області, ухваленого в порядку цивільного судочинства, тому суд дійшов висновку, що даний спір також підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням наведеного, даний спір не підлягає вирішенню за правилами адміністративного судочинства, з наведених вище мотивів у відкритті провадження в адміністративній справі необхідно відмовити на підставі пункту 1 частини першої статті 170 КАС України.

Згідно із частиною шостою статті 170 КАС України у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Отже, заявникам необхідно роз`яснити, що для розгляду даного спору законом встановлено інший порядок судового провадження, цей спір має вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Отже, заявникам необхідно роз`яснити їх право звернутися до суду із письмовим клопотанням про повернення судового збору у зв`язку із відмовою у відкритті провадження у справі.

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 170, статтею 248 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про зобов`язання вчинити дії відмовити.

Роз`яснити заявникам, що даний спір має вирішуватися в порядку цивільного судочинства, а також, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати представнику позивачам як особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами, а копію позовної заяви залишити в суді.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.М.Валюх