Справа № 440/2240/19
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2021-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 жовтня 2021 року

м. Київ

справа № 440/2240/19

адміністративне провадження № К/9901/25181/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Кашпур О.В.,

суддів - Радишевської О.Р., Уханенка С.А.,

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, за участю третьої особи - Комунального підприємства "Теплоенерго", про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради (далі - ВК Кременчуцької міської ради), в якому просила визнати протиправними та скасувати:

рішення ВК Кременчуцької міської ради Полтавської області від 25 травня 2018 року №606 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються комунальним підприємством "Теплоенерго" м. Кременчука" з додатком з моменту його прийняття; рішення ВК Кременчуцької міської ради Полтавської області від 29 жовтня 2018 року №1385 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються комунальним підприємством "Теплоенерго" м.Кременчука" з додатком з моменту його прийняття;

рішення ВК Кременчуцької міської ради Полтавської області від 10 грудня 2018 року №1658 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються комунальним підприємством "Теплоенерго" м.Кременчука" з додатком з моменту його прийняття; рішення ВК Кременчуцької міської ради Полтавської області від 10 жовтня 2017 року №1092 "Про погодження Інвестиційної програми комунальному підприємству "Теплоенерго" на 2018 рік" з додатком з моменту його прийняття;

рішення ВК Кременчуцької міської ради Полтавської області від 28 грудня 2018 року №1752 "Про погодження Інвестиційної програми комунальному підприємству "Теплоенерго" на 2019 рік" з додатком з моменту його прийняття;

рішення ВК Кременчуцької міської ради Полтавської області від 01 лютого 2019 року №138 "Про затвердження Порядку проведення відкритих слухань" з моменту його прийняття;

зобов`язати відповідача відшкодувати їй майнову шкоду у розмірі 500000,00 грн.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2019 року роз`єднано поєднані в одне провадження позовні вимоги у справі №440/2240/19 шляхом залишення у провадженні цієї справи позовних вимог ОСОБА_1 до ВК Кременчуцької міської ради про визнання протиправними та скасування:

рішення ВК Кременчуцької міської ради Полтавської області від 25 травня 2018 року №606 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються комунальним підприємством "Теплоенерго" м.Кременчука" з додатком з моменту його прийняття;

рішення ВК Кременчуцької міської ради Полтавської області від 29 жовтня 2018 року №1385 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються комунальним підприємством "Теплоенерго" м. Кременчука" з додатком з моменту його прийняття;

рішення ВК Кременчуцької міської ради Полтавської області від 10 грудня 2018 року №1658 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються комунальним підприємством "Теплоенерго" м. Кременчука" з додатком з моменту його прийняття та відшкодування майнової шкоди у розмірі 500000,00 грн.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року, відмовлено у задоволенні позову про визнання протиправним та скасування рішення ВК Кременчуцької міської ради Полтавської області від 10 грудня 2018 року №1658 "Про встановлення скоригованих тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води, що надаються комунальним підприємством "Теплоенерго" та відшкодування майнової шкоди у розмірі 500000,00 грн. Закрито провадження у справі №440/2240/19 у частині позову про визнання протиправними та скасування рішень ВК Кременчуцької міської ради Полтавської області від 25 травня 2018 року №606 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води, що надаються комунальним підприємством "Теплоенерго" м. Кременчука" та від 29 жовтня 2018 року №1385 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води, що надаються комунальним підприємством "Теплоенерго".

06 липня 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 27 липня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху, а скаржнику надано строк для усунення її недоліків. Зокрема, необхідно було надати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших поважних підстав пропуску строку на касаційне оскарження та надати належні та допустимі докази, що підтверджують ці обставини.

09 серпня 2021 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку надійшла заява ОСОБА_1 про відвід суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Кашпур О.В., Радишевської О.Р., Уханенка С.А.

Ухвалою Верховного Суду від 09 серпня 2021 року заяву ОСОБА_1 повернуто без розгляду.

16 серпня 2021 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку повторно надійшла вищезазначена заява ОСОБА_1 про відвід суддів.

Ухвалою Верховного Суду від 29 вересня 2021 року заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Кашпур О.В., Радишевської О.Р., Уханенка С.А. визнано необґрунтованою. Передано заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Кашпур О.В., Радишевської О.Р., Уханенка С.А. до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, для розгляду заяви.

Ухвалою судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Шевцової Н.В. від 01 жовтня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Кашпур О.В., Радишевської О.Р., Уханенка С.А. у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, за участю третьої особи - Комунального підприємства "Теплоенерго", про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.

Скаржник направив на адресу суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження.

У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження скаржник зазначає, що касаційна скарга подавалася неодноразово.

Ухвалами Верховного Суду від 06 травня 2021 року, від 14 червня 2021 року скарга поверталася судом касаційної інстанції. Вказує, що чинним процесуальним законодавством України не встановлюється конкретних строків (як не було передбачено конкретних строків і в ухвалах суду про повернення касаційної скарги) до спливу яких необхідно подати касаційну скаргу з моменту повернення первісної касаційної скарги, а строки на касаційне оскарження встановлені статтею 329 КАС України, відповідно до якої касаційна скарга подається на судове рішення протягом тридцяти днів.

Перевіряючи наведені скаржником підстави для поновлення пропущеного процесуального строку та відхиляючи їх, Верховний Суд повторно зазначає, що неодноразове повернення касаційної скарги не є безумовною підставою для поновлення строку на касаційне оскарження. Крім того, обставини, за яких суд касаційної інстанції вже повертав попередні касаційні скарги, були безпосередньо пов`язані з організаційною діяльністю скаржника (неналежне оформлення).

Так, відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, в частині строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

Установлення процесуальних строків процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України процесуальних обов`язків.

Також, інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

У рішенні від 29 жовтня 2015 року (заява №32053/13) у справі "Устименко проти України" Європейський суд з прав людини зазначив: "Суд повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Рябих проти Росії» від 03 грудня 2003 року). Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків ( рішення у справі "Пономарьов проти України).

Отже, підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.

Тому, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Ураховуючи те, що попередні скарги поверталися скаржнику на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, як такі, що не містять підстав для касаційного оскарження, пропуск скаржником строку на касаційне оскарження безпосередньо пов`язаний із неналежним оформленням попередніх касаційних скарг.

Такі обставини не є особливими і непереборними, за яких можливо переглянути остаточне і обов`язкове судове рішення, що набрало законної сили.

За наведених обставин та зважаючи на те, що втретє скаржник звернувся майже через п`ять місяців після набрання законної сили рішенням суду апеляційної інстанції (18 лютого 2021 року), зазначені скаржником причини пропуску процесуального строку на касаційне оскарження Суд визнає неповажними, а тому у задоволенні заяви про поновлення строку на касаційне оскарження необхідно відмовити.

Пунктом четвертим частини першої статті 333 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо заявником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

За таких обставин, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року необхідно відмовити.

Керуючись статтями 248, 329, 333 КАС України, Суд

У Х В А Л И В:

Визнати неповажними підстави пропуску ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, за участю третьої особи - Комунального підприємства "Теплоенерго", про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: О.В. Кашпур

Судді: О.Р. Радишевська

С.А. Уханенко