Справа № 420/14937/21
Суддя: Бутенко А.В.
Дата ухвалення: 2021-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

судді - Бутенко А.В.,

за участю секретаря с/з - Сініцина А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «УКРЦЕМЕНТ ТРЕЙД» (08147, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Райдужна, 137, кв. 99) до Одеської митниці Держмитслужби (65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-а, ), Одеської митниці (65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-а, код ЄДРПОУ ВП 44005631) про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Обставини справи.

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю «УКРЦЕМЕНТ ТРЕЙД» до Одеської митниці Держмитслужби, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA500280/2021/000002/1 від 01.02.2021;

- визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA500280/2021/000003/1 від 22.02.2021;

- визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA500280/2021/000004/1 від 22.03.2021.

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між позивачем ввезено на митну територію України товар та подано до Одеської митниці Держмитслужби для митного оформлення декларації № UA500280/2021/000041 від 01.02.2021р., № UA500280/2021/000102 від 22.02.2021 р. та № UA500280/2021/000208 від 22.03.2021р. Митна вартість товару заявлена декларантом за основним методом визначення митної вартості. Разом із митними деклараціями для підтвердження заявленої митної вартості, декларантом позивача, було подано документи. Однак, відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товару № UA500280/2021/000002/1 від 01.02.2021 року, № UA500280/2021/000003/1 від 22.02.2021 року та № UA500280/2021/000004/1 від 22.03.2021.

Позивач не погоджується із рішеннями Одеської митниці, вважає, що оскаржувані рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

14.09.2021 року за вх. № 50552/21 від Одеської митниці Держмитслужби надійшов відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено, що під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митними деклараціями № UA500280/2021/000041 від 01.02.2021р., № UA500280/2021/000102 від 22.02.2021 р. та № UA500280/2021/000208 від 22.03.2021р. було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме по митній декларації № UA500280/2021/000041 від 01.02.2021р.: 1) згідно з наданим до оформлення прайс-листом ціна заявленого товару до 600 тн. 65,00 дол. США/тн., а понад 600 тн. 60,00 дол. США/тн., що не відповідає зазначеній ціні у наданому до митного оформлення рахунку-фактурі (60,00 дол. США/тн.); 2) у наданих до митного оформлення документах не вказано кількість (об`єм) партії товарів, що не дає змогу ідентифікувати до якої партії товарів відноситься товар, а також не зазначено всіх числових значень складових митної вартості товарів, що унеможливлює перевірку правильності митної вартості товарів. Надані документи суперечать один одному, інформація про кількість та вартість товару, зазначена в них, містить розбіжності, що викликає сумніви у достовірності наданих документів та інформації в них. Таким чином, виникли підстави вважати, що в наданих документах зазначені недостовірні відомості. Щодо митної декларації № UA500280/2021/000102 від 22.02.2021 р.: 1) згідно з наданим до оформлення прайс-листом ціна заявленого товару до 600 тн. 65,00 дол. США/тн., а понад 600 тн. 60,00 дол. США/тн., що не відповідає зазначеній ціні у наданому до митного оформлення рахунку-фактурі (60,00 дол. США/тн.); 2) у наданих до митного оформлення документах не вказано кількість (об`єм) партії товарів, що не дає змогу ідентифікувати до якої партії товарів відноситься товар, а також не зазначено всіх числових значень складових митної вартості товарів, що унеможливлює перевірку правильності митної вартості товарів. Надані документи суперечать один одному, інформація про кількість та вартість товару, зазначена в них, містить розбіжності, що викликає сумніви у достовірності наданих документів та інформації в них. Таким чином, виникли підстави вважати, що в наданих документах зазначені недостовірні відомості. Щодо митної декларації № UA500280/2021/000208 від 22.03.2021р.: 1) згідно з наданим до оформлення прайс-листом ціна заявленого товару до 100 тн. 65,00 дол. США/тн., а понад 100 тн. 60,00 дол. США/тн. У наданій до митного оформлення рахунку-фактурі ціна становить 60,00 дол. США/тн. Як результат неможливо ідентифікувати до якої партії відноситься оформлюваний товар; 2) у наданих до митного оформлення документах відсутня інформація щодо числових значень складових митної вартості товару, що унеможливлює перевірку правильності визначення їх митної вартості. Таким чином, виникли підстави вважати, що в наданих документах зазначені недостовірні відомості. Отже, оскільки в документах, які надані позивачем до митниці разом з митною декларацією містилися розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов Митного кодексу України, зазначені обставини стали підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови органу доходів та зборів у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю.

Заяви чи клопотання від сторін.

14.09.2021 року за вх. № 50549/21 від представника Одеської митниці Держмитслужби надійшло клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача Одеську митницю, як відокремлений підрозділ Державної митної служби України.

23.09.2021 року за вх. №52669/21 від представника позивача надійшло клопотання про заміну первісного відповідача його правонаступником, а саме Одеську митницю Держмитслужби замінити на його правонаступника Одеську митницю (ЄДРПОУ ВП 44005631).

Процесуальні дії вчинені судом.

Ухвалою суду від 31.08.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено підготовче засідання на 16.09.2021 року о 12:00 год.

16.09.2021 року протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 04.10.2021 року о 14.00 год.

04.10.2021 року в судовому засіданні протокольною ухвалою суду залучено до участі у справі в якості другого відповідача Одеську митницю (ЄДРПОУ ВП 44005631).

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином та своєчасно, що підтверджується письмовими доказами наявними в матеріалах справи.

В судовому засіданні 04.10.2021 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду про задоволення адміністративного позову.

Обставини справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРЦЕМЕНТ ТРЕЙД», , дата запису: 27.08.2018 року, номер запису: 0077545 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, здійснює наступні види діяльності по КВЕД:

46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням (основний);

23.51 Виробництво цементу;

23.69 Виробництво інших виробів із бетону, гіпсу та цементу;

46.72 Оптова торгівля металами та металевими рудами;

46.77 Оптова торгівля відходами та брухтом;

46.90 Неспеціалізована оптова торгівля;

47.52 Роздрібна торгівля залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами в спеціалізованих магазинах;

49.41 Вантажний автомобільний транспорт;

52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту.

22.01.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРЦЕМЕНТ ТРЕЙД» (покупець) та ЗАТ «Рибницький цементний комбінат» Республіка Молдова (продавець), укладено Контракт №07/2-26-21 (далі - Контракт).

Для здійснення митного оформлення поставлених товарів відповідно до Контракту №07/2-26-21 від 22.01.2021 року декларантом позивача ФОП ОСОБА_1 подано до Одеської митниці Держмитслужби митну декларацію форми № UA500280/2021/000041 від 01.02.2021 року. Митну вартість товарів позивач визначив за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів які імпортуються (вартість операції).

На підтвердження обґрунтованості заявленої митної вартості товарів декларант подав до Митниці:

- зовнішньоекономічний контракт №07/2-26-21 від 22.01.2021 р.;

- додаткова угода №1 від 22.01.2021 р.;

- специфікація №1 від 22.01.2021 р.;

- рахунок-фактура № 1 від 28.01.2021 р.;

- залізнична накладна СМГС №96511521 від 29.01.2021 р.;

- сертифікат про походження товару форми СТ-1 № 227258 від 28.01.2021 р.;

- паспорт якості №86 від27.01.2021 р.;

- прайс-лист від 22.01.2021 р.;

- висновок ДП «ДЕРЖЗОВНІШІНФОРМ» №121/13 від 29.01.2021 р.;

- калькуляція №07/1-05 від 20.01.2021 р.;

- копія митної декларації країни відправлення № MD2200.2021.287 від 28.01.2021;

- лист від 29.01.2021 № 07/1-14.

За результатами перевірки документів позивача було повідомлено Митницею, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, а саме:

1) згідно з наданим до оформлення прайс-листом ціна заявленого товару до 600 тн. 65,00 дол. США/тн., а понад 600 тн. 60,00 дол. США/тн., що не відповідає зазначеній ціні у наданому до митного оформлення рахунку-фактурі (60,00 дол. США/тн.);

2) у наданих до митного оформлення документах не вказано кількість (об`єм) партії товарів, що не дає змогу ідентифікувати до якої партії товарів відноситься товар, а також не зазначено всіх числових значень складових митної вартості товарів, що унеможливлює перевірку правильності митної вартості товарів. Надані документи суперечать один одному, інформація про кількість та вартість товару, зазначена в них, містить розбіжності, що викликає сумніви у достовірності наданих документів та інформації в них. Таким чином, виникли підстави вважати, що в наданих документах зазначені недостовірні відомості.

Разом з тим, митниця керуючись п.3 ст.53 МК України запропонувала Товариству надати протягом 10 календарних днів такі додаткові документи, а саме:

- виписка з бухгалтерської документації.

На вимогу Відповідача, Позивачем додатково надана Бухгалтерська довідка №01/02-21 від 01.02.2021 року.

01.02.2021 року Митниця рішенням №UА500280/2021/000002/1 здійснила коригування заявленої позивачем митної вартості товарів, у якому вказала про неможливість визнання заявленої позивачем митної вартості товару за ціною Договору та самостійно обрала резервний метод визначення митної вартості.

3 метою забезпечення повноти оподаткування зазначеного товару було проведено аналіз бази даних ЄАІС Держмитслужби та встановлено, що рівень митної вартості ідентичних товарів, є більшим - по товару № 1 - МД від 21.01.2021 № UA 5000280/2021/000030- 0,076 дол. США за кг, ніж рівень митної вартості, який було заявлено декларантом - 0,060 дол. США за кг.

Митна вартість скоригована за другорядним (щодо ідентичних товарів) методом визначення митної вартості на рівні 4950,18 доларів США (0,076 Дол.США/кг).

Також, Митниця склала картку відмови в прийнятті митної декларації № UA500280/2021/000041, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА500280/2021/00002.

22.02.2021 року декларантом позивача ФОП ОСОБА_1 подано до Одеської митниці Держмитслужби митну декларацію № UA500280/2021/000102. Митну вартість товарів позивач визначив за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів які імпортуються (вартість операції).

На підтвердження обґрунтованості заявленої митної вартості товарів декларант подав до Митниці:

- зовнішньоекономічний контракт №07/2-26-21 від 22.01.2021 р.;

- додаткова угода №1 від 22.01.2021 р.;

- специфікація №1 від 22.01.2021 р.;

- рахунок-фактура № 1 від 28.01.2021 р.;

- залізнична накладна СМГС №96511521 від 29.01.2021 р.;

- сертифікат про походження товару форми СТ-1 № 227258 від 28.01.2021 р.;

- паспорт якості №86 від27.01.2021 р.;

- прайс-лист від 22.01.2021 р.;

- висновок ДП «ДЕРЖЗОВНІШІНФОРМ» №121/13 від 29.01.2021 р.;

- калькуляція №07/1-05 від 20.01.2021 р.;

- копія митної декларації країни відправлення № MD2200.2021.287 від 28.01.2021;

- лист від 29.01.2021 № 07/1-14;

- бухгалтерська довідка №01/02-21 від 01.02.2021 року.

За результатами перевірки документів позивача було повідомлено Митницею, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, а саме:

1) згідно з наданим до оформлення прайс-листом ціна заявленого товару до 600 тн. 65,00 дол. США/тн., а понад 600 тн. 60,00 дол. США/тн., що не відповідає зазначеній ціні у наданому до митного оформлення рахунку-фактурі (60,00 дол. США/тн.);

2) у наданих до митного оформлення документах не вказано кількість (об`єм) партії товарів, що не дає змогу ідентифікувати до якої партії товарів відноситься товар, а також не зазначено всіх числових значень складових митної вартості товарів, що унеможливлює перевірку правильності митної вартості товарів. Надані документи суперечать один одному, інформація про кількість та вартість товару, зазначена в них, містить розбіжності, що викликає сумніви у достовірності наданих документів та інформації в них. Таким чином, виникли підстави вважати, що в наданих документах зазначені недостовірні відомості.

Разом з тим, митниця керуючись п.3 ст.53 МК України запропонувала Товариству надати протягом 10 календарних днів такі додаткові документи, а саме:

- виписка з бухгалтерської документації.

22.02.2021 року листом №22-02/21 декларант позивача повідомив, що було надано всі наявні у нього документи що підтверджують митну вартість товару, інші документи надаватись не будуть.

22.02.2021 року Митниця рішенням №UА500280/2021/000003/1 здійснила коригування заявленої позивачем митної вартості товарів, у якому вказала про неможливість визнання заявленої позивачем митної вартості товару за ціною Договору та самостійно обрала резервний метод визначення митної вартості.

3 метою забезпечення повноти оподаткування зазначеного товару було проведено аналіз бази даних ЄАІС Держмитслужби та встановлено, що рівень митної вартості ідентичних товарів, є більшим - по товару № 1 - МД від 21.01.2021 № UA 5000280/2021/000030- 0,076 дол. США за кг, ніж рівень митної вартості, який було заявлено декларантом - 0,060 дол. США за кг.

Митна вартість скоригована за другорядним (щодо ідентичних товарів) методом визначення митної вартості на рівні 4950,18 доларів США (0,076 Дол.США/кг).

Також, Митниця склала картку відмови в прийнятті митної декларації № UA500280/2021/000102, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА500280/2021/00003.

22.03.2021 року декларантом позивача ФОП ОСОБА_1 втретє подано до Одеської митниці Держмитслужби митну декларацію № UA500280/2021/000208. Митну вартість товарів позивач визначив за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів які імпортуються (вартість операції).

На підтвердження обґрунтованості заявленої митної вартості товарів декларант подав до Митниці:

- зовнішньоекономічний контракт №07/2-26-21 від 22.01.2021 р.;

- додаткова угода №1 від 22.01.2021 р.;

- специфікація №1 від 22.01.2021 р.;

- рахунок-фактура № 1 від 28.01.2021 р.;

- залізнична накладна СМГС №96511521 від 29.01.2021 р.;

- сертифікат про походження товару форми СТ-1 № 227258 від 28.01.2021 р.;

- паспорт якості №86 від27.01.2021 р.;

- прайс-лист від 22.01.2021 р.;

- висновок ДП «ДЕРЖЗОВНІШІНФОРМ» №121/13 від 29.01.2021 р.;

- калькуляція №07/1-05 від 20.01.2021 р.;

- копія митної декларації країни відправлення № MD2200.2021.287 від 28.01.2021;

- лист від 29.01.2021 № 07/1-14;

- бухгалтерська довідка №01/02-21 від 01.02.2021 року.

За результатами перевірки документів позивача було повідомлено Митницею, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, а саме:

1) згідно з наданим до оформлення прайс-листом ціна заявленого товару до 100 тн. 65,00 дол. США/тн., а понад 100 тн. 60,00 дол. США/тн. У наданій до митного оформлення рахунку-фактурі ціна становить 60,00 дол. США/тн. Як результат неможливо ідентифікувати до якої партії відноситься оформлюваний товар;

2) у наданих до митного оформлення документах відсутня інформація щодо числових значень складових митної вартості товару, що унеможливлює перевірку правильності визначення їх митної вартості.

Таким чином, виникли підстави вважати, що в наданих документах зазначені недостовірні відомості.

Разом з тим, митниця керуючись п.3 ст.53 МК України запропонувала Товариству надати протягом 10 календарних днів такі додаткові документи, а саме:

- виписка з бухгалтерської документації.

22.03.2021 року листом №22-03/21 декларант позивача повідомив, що було надано всі наявні у нього документи що підтверджують митну вартість товару, інші документи надаватись не будуть.

22.03.2021 року Митниця рішенням №UА500280/2021/000004/1 здійснила коригування заявленої позивачем митної вартості товарів, у якому вказала про неможливість визнання заявленої позивачем митної вартості товару за ціною Договору та самостійно обрала резервний метод визначення митної вартості.

3 метою забезпечення повноти оподаткування зазначеного товару було проведено аналіз бази даних ЄАІС Держмитслужби та встановлено, що рівень митної вартості ідентичних товарів, є більшим - по товару № 1 - МД від 21.01.2021 № UA 5000280/2021/000030- 0,076 дол. США за кг, ніж рівень митної вартості, який було заявлено декларантом - 0,060 дол. США за кг.

Митна вартість скоригована за другорядним (щодо ідентичних товарів) методом визначення митної вартості на рівні 4950,18 доларів США (0,076 Дол.США/кг).

Також, Митниця склала картку відмови в прийнятті митної декларації № UA500280/2021/000208, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА500280/2021/00004.

Джерела права й акти їх застосування.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини виникли у сфері митної справи і стосуються процедури визначення митної вартості товарів та правомірності рішень відповідача щодо коригування митної вартості товару, котрий імпортується на митну територію України, та регулюються положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012р. №4495-VI (зі змінами та доповненнями), відповідно до статті 49 якого митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.1 ст.52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

За приписами ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Як встановлено ч.1 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Отже, Митним кодексом України передбачено, та встановлено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Відповідно до ч.ч.3-5 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 Митного кодексу України).

Частиною 2 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до ч.6 ст. 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Згідно зі ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно зі ст.58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Висновки суду.

Таким чином, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

Водночас, дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До них, зокрема, належить процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.

При цьому, законом чітко окреслено умову, за наявності котрої у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів, та відмови у митному оформленні, а саме наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

Відтак, приписи вказаних статей зобов`язують митний орган чітко зазначити обставини, котрі викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, та обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей із зазначенням документів, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Водночас, витребовувати контролюючий орган має лише ті документи, які надають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, та жодним чином не всі, котрі передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Зокрема, як встановлено судом, під час перевірки Одеською митницею Державної митної служби наданих Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРЦЕМЕНТ ТРЕЙД» для підтвердження митної вартості товару, документів, фахівцями контролюючого органу встановлено, що у поданих документах містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митні вартість товарів.

Так, у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. В свою чергу, умови термінів та розміри оплати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги під час контролю за митною вартістю, а тому суперечності між даними відомостями не можуть бути підставою обґрунтування наявності розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Аналогічна позиція наведена у Постанові Верховного Суду від 12.03.2019 року по справі №803/3649/15.

Суд зазначає, що встановивши розбіжність між документами чи відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти такі дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 20.02.2018 року у справі №809/1884/16.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідно до 2.3. Контракту №07/2-26-21 від 22.01.2021 року, Сторони узгодили що ціна товару що постачається визначається на основі додаткових угод.

За змістом Додаткової угоди №1 від 22.01.2021 року, Сторонами узгоджено ціну товару (Вапно будівельне, повітряне, негашене, кальцієве, подрібнене) на умовах поставки DАР-ст. переходу Колбасна-Слободка, на рівні 60,00 дол./тн.

Отже, вартість товару за контрактом є 60,00 дол./тн. як і зазначено в рахунках-фактурах №1 від 28.01.2021 р.; №2 від 18.02.2021 р.; №3 від 20.03.2021 р.

Таким чином, вартість товару зазначена в Додатковій угоді №1 від 22.01.2021 р., рахунках-фактурах №1 від 28.01.2021 р.; №2 від 18.02.2021 р.; №3 від 20.03.2021 р., а також той факт, що у п.2.1 Контракту №07/2-26-21 від 22.0 3.2021 р. Сторони узгодили максимальну суму контракту на рівні 990 000,00 дол.США - тобто 990 000,00 дол.США / 60,00 дол.США/тн. = 16 500,00 тн. повністю підтверджується наданими документами.

Суд зазначає, що твердження відповідача, наведені в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів, про те, що в наданих до митного оформлення документах позивача, які підтверджують митну вартість товарів, є розбіжності, а також що в них відсутні всі відомості, що б підтверджували числові значення складових митної вартості є безпідставними, оскільки їх не підтверджено належними доказами, а тому вони є припущеннями.

Суд зазначає, що посилання Відповідача в рішенні про коригування митної вартості товару на відомості з баз даних ЄАІС Держмитслужби України не є доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта всіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару за ціною договору.

Слід зазначити, що Єдина автоматизована інформаційна система (ЄАІС) ДФС (Держмитслужби) України закрита для вільного доступу, що позбавляє декларанта можливості перевірити наявну у ній інформацію.

Верховний Суд сформував правову позицію, зазначивши, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого Позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також слід урахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень із питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню (постанови від 21.02.2018 у справі №820/17417/14, від 04.09.2018 у справі №818/1186/17).

Таким чином, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що Одеською митницею Державної митної служби не надано належних доказів, що позивачем до митного органу не надано усіх необхідних документів для підтвердження заявленої у митній декларації митної вартості товару, внесено до декларації недостовірні чи неточні відомості, або надано документи, котрі містили розбіжності, що у свою чергу унеможливлювало б визначення митної вартості товару за ціною контракту.

Відтак, враховуючи, що ТОВ «УКРЦЕМЕНТ ТРЕЙД» до Одеської митниці Державної митної служби за вказаним зовнішньоекономічним договором (контрактом) надано усі необхідні документи для визначення митної вартості імпортованого товару, котрі цілком достатні для підтвердження кількісних та вартісних показників імпортованого товару, повноти і достовірності митної вартості товару, суд дійшов висновку, що визначення відповідачем митної вартості не за основним методом визначення митної вартості товарів (за ціною договору), не є обґрунтованим, а тому суперечить основним принципам здійснення державної митної справи, визначеним статтею 8 Митного кодексу України, зокрема, законності, додержання прав, та охоронюваних законом інтересів осіб, та відповідно відсутності підстав для коригування митним органом митної вартості товару.

Таким чином, беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку щодо безпідставності, та неправомірності коригування Одеською митницею Державної митної служби заявленої декларантом митної вартості товарів, а відтак наявності законодавчо передбачених підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «УКРЦЕМЕНТ ТРЕЙД».

Щодо вимог про стягнення з Одеської митниці Держмитслужби витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

За змістом п.1 ч.3 ст.134 КАС, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до ч.4 ст.134 КАС для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому ч.5 ст.134 КАС визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути розмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч.5 цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст.134 КАС).

Зі змісту вказаних норм вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Що стосується часу, витраченого фахівцем у галузі права, то зі змісту вказаних норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії (постанова ВС від 13.12.2018 у справі №816/2096/17).

На підтвердження витрат на правову допомогу позивач надав договір про надання правової допомоги від 01.07.2021 року № 02/07-МВ між ТОВ «УКРЦЕМЕНТ ТРЕЙД» та Адвокатським бюро «Повразюк та партнери».

Відповідно до п. 4.5. Договору, клієнт сплачує адвокатському бюро гонорар за підготовку та подання позовної заяви до Одеського окружного адміністративного суду та супровід справи в суді першої інстанції фіксовану оплату в розмірі 7500,00 грн.

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.

Враховуючи викладене, суд вважає розумно обґрунтованими заявлені витрати на професійну правову допомогу, які підлягають компенсації позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірі 7500 грн.

Згідно зі ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги викладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є правомірні, документально підтверджені, та обґрунтовані, базуються на положеннях чинного законодавства, отже підлягають задоволенню. Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У зв`язку з тим, що позовні вимоги ТОВ «УКРЦЕМЕНТ ТРЕЙД» задоволено, судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці Державної митної служби.

Керуючись ст.ст. 6, 72-73, 77, 132, 139, 143, 241-246, 250-251 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «УКРЦЕМЕНТ ТРЕЙД» (08147, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Райдужна, 137, кв. 99) до Одеської митниці Держмитслужби (65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-а, ), Одеської митниці (65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-а, код ЄДРПОУ ВП 44005631) задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA500280/2021/000002/1 від 01.02.2021.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA500280/2021/000003/1 від 22.02.2021.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA500280/2021/000004/1 від 22.03.2021.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «УКРЦЕМЕНТ ТРЕЙД» (08147, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Райдужна, 137, кв. 99, ) з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці (65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-а, код ЄДРПОУ ВП 44005631), сплачений судовий збір у розмірі 6810 (шість тисяч вісімсот десять) гривень та судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7500 (сім тисяч п`ятсот) гривень.

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Повний текст рішення складений та підписаний 11.10.2021 року.

Суддя Бутенко А.В.