Справа № 9901/347/19
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2021-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 9901/347/19
УХВАЛА

11 жовтня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В., Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Ковтун К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Державної судової адміністрації України про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центральної виборчої комісії про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 28.06.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2019 року скасовано. Позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову Центральної виборчої комісії від 22 червня 2019 року №1167 в частині відмови в реєстрації кандидата у народні депутати ОСОБА_1 , висунутого у порядку самовисування на позачергових виборах народних депутатів України 21.07.2019 року. Зобов`язано Центральну виборчу комісію зареєструвати ОСОБА_1 кандидатом в народні депутати України, висунутого в порядку самовисування в одномандатному окрузі №98 на позачергових виборах народних депутатів України 21.07.2019 року на підставі раніше поданих документів. Стягнуто на користь Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Центральної виборчої комісії (місцезнаходження: 01133, м. Київ, пл. Лесі Українки,1; ідентифікаційний код 21661450) судовий збір у розмірі 1921 (тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

На виконання цього рішення 30.09.2019 Шостим апеляційним адміністративним судом видано виконавчий лист.

13.09.2021 до суду надійшла заява Державної судової адміністрації України про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. В обґрунтування вказаної заяви зазначено, що виконавчий документ було видано вже після закінчення строку на пред`явлення його до виконання, що позбавило Державну судову адміністрацію України можливості подати його до виконання вчасно.

У запереченні на заяву Центральна виборча комісія просила відмовити у задоволенні заяви та здійснити розгляд справи без участі представника ЦВК.

Справа слухалась без фіксації судового процесу в порядку ст.229 КАС України.

Розглянувши вказану заяву, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи заяви, колегія суддів дійшла висновку, що остання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 376 КАС України стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина друга статті 376 КАС України).

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Аналіз наведених норм законодавства свідчить, що стягувач, який пропустив строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа, має право звернутись до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції із заявою про поновлення пропущеного строку. При цьому, підставою для поновлення строку можуть слугувати лише поважні причини.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43). Неможливість особою домогтися виконання судового рішення, винесеного на її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Конституційний Суд України у рішенні № 18-рп/2012 від 13.12.2012, зазначив, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Розглядаючи справу № 5-рп/2013 Конституційний Суд України у рішенні від 26 червня 2013 року звернув увагу, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

В даному випадку постановою Верховного Суду від 28.06.2019 стягнуто на користь Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Центральної виборчої комісії судовий збір у розмірі 1921 грн.

Згідно частини 2 статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями про стягнення судового збору, про накладення штрафу (як засобу процесуального примусу) стягувачем є Державна судова адміністрація України.

З матеріалів справи вбачається, що виконавчий лист Шостим апеляційним адміністративним судом було видано 30.09.2019 року та 01.10.2019 року направлено до ДСА України.

ДСА України у заяві зазначила, що подати вказаний виконавчий лист своєчасно не було можливості, оскільки, цей строк сплив 29.09.2019, при цьому видано його стягувачу лише 30.09.2019 року, тобто вже після закінчення граничного строку, що заявник вважає поважною причиною.

Колегія суддів зазначає, що вказані обставини не є спірними і вказують на відсутність ознак протиправної бездіяльності з боку Державної судової адміністрації України.

Водночас, на час подання заяви про поновлення строку на подання виконавчого листа до виконання сплило майже 2 роки з часу його видачі судом.

Заявником не надано доказів, які б підтверджували сукупність послідовних дій, спрямованих на вжиття заходів з пред`явлення виконавчого документа № 9901/347/19 до примусового виконання як і не зазначено будь-яких причин, які зумовили таку бездіяльність протягом майже двох років.

Доведення обґрунтованості і поважності пропуску строку звернення із виконавчим листом покладається на особу, яка пропустила цей строк.

Враховуючи те, що Державною судовою адміністрацією України не наведено поважних підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення заяви Державної судової адміністрації України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання відсутні.

Керуючись статтями 241, 376 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви Державної судової адміністрації України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: В.В. Файдюк

Є.І. Мєзєнцев