Справа № 460/13711/21
Суддя: В.В. Щербаков
Дата ухвалення: 2021-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
Суддя Рівненського окружного адміністративного суду Щербаков В.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1
доГоловного Управління Національної поліції України в Рівненській
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,
та перевіривши на предмет відповідності позовної заяви вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України,
ОСОБА_1 звернулась до Рівненського міського суду як адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Рівненській області, Рівненського обласного центру психічного здоров`я населення у якому просила суд про:
- встановлення осіб працівників поліції та працівників медзакладу Рівненського обласного центру психічного здоров`я населення, які здійснювали виїзд на розгляд анонімної скарги 16.09.2021;
- визнання дій працівників поліції, а також працівників Рівненського обласного центру психічного здоров`я населення протиправними,
- встановлення заборони використовувати фото-зйомку, яка велась в кімнті позивачки працівниками поліції;
- встановлення заборони наближатися до будинків та заходити на територію приватних присадибних ділянок позивачки та її батька;
- зобов`язання Головного управління Національної поліції в Рівненській області, Рівненського обласного центру психічного здоров`я населення оплачувати їй та її батьку комунальні послуги та виділили кошти на харчування її батьку.
Роз`яснено, що визначені у позові вимоги до відповідачів слід роз`єднати. Також роз`яснено порядок звернення з позовом до Головного управління Національної поліції в Рівненській області в порядку адміністративного судочинства до Рівненського окружного адміністративного суду, а з позовом до Рівненського обласного центру психічного здоров`я населення до місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства з дотриманням правил підсудності.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.
Всупереч п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України позивачем у позовній заяві не зазначено код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України відповідачів Головного управління Національної поліції в Рівненській області; реєстраційний номер облікової картки платника податків позивача (за його наявності) або номер і серію його паспорта.
Крім таких вимог, відповідно до пунктів четвертого та п`ятого частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
За результатом аналізу поданої позовної заяви суд роз`яснює позивачу, що зміст позову це частина позову, яка, з одного боку, відображає вид судового захисту, а саме звернену до суду вимогу позивача щодо застосування конкретних способів захисту порушеного, оспорюваного чи невизнаного права; відповідно до змісту позовних вимог встановлюються межі судового розгляду і предмет доказування. З іншого боку, зміст позовних вимог складають матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, щодо яких суд повинен ухвалити рішення.
При цьому обставинами, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, не можуть бути лише самі по собі посилання позивача на неправомірність дій відповідача по відношенню до позивача без зазначення у чому виявилась їх дія чи то вплив на права, свободи чи інтереси позивача. Такими обставинами можуть бути лише юридичні факти матеріально-правового характеру, тобто такі факти, які тягнуть певні правові наслідки: виникнення, зміну чи припинення правовідносин. Юридичні факти матеріально-правового характеру, які визначені як підстави позову, свідчать про те, що між сторонами існують правовідносини і що внаслідок певних дій (бездіяльності) відповідача ці відносини стали спірними. В свою чергу, від характеру спірних правовідносин залежить правова кваліфікація спору.
Звертаючись до суду з вимогами про визнання рішень, дій та бездіяльності відповідачів неправомірними по відношенню до позивача без жодного конкретного зазначення яких саме рішень, чи у чому саме полягали ті чи інші дії, чи виявилась бездіяльність відповідача, з приводу яких позивач звертається до суду, унеможливлює з`ясування права, за захистом якого позивач звертається до суду та визначення спірних правовідносин.
Виділення змісту позову має важливе практичне значення, оскільки дозволяє встановити межі дослідження обставин справи під час судового розгляду і ухвалити конкретне, повне і доступне рішення, що є підставою для ефективного та швидкого відновлення порушеного права.
Слід додати, що у прохальній частині позовної заяви позивач просить суд визнати дії працівників поліції протиправними, не зазначаючи при цьому яких саме посадових осіб та які їх дії (пункт 2 прохальної частини позовної заяви), також, просить встановити заборону використовувати будь-де фотозйомку, яка велась працівниками поліції в її кімнаті та встановити заборону наближатись до будинків та заходити на територію присадибних ділянок, без зазначення суб`єктів на яких просить поширити дію вказаний вище заборон, що також унеможливлює визначення їх змісту.
Суд звертає увагу на положення частини першої статті 5 КАС України, відповідно до якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:
1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;
2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;
3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;
4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;
5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;
6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
При цьому суд окремо звертає увагу на необхідності дотримання положень частини першої статі 172 КАС України, відповідно до якої в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Разом з тим, порушення правил об`єднання позовних вимог є підставою для повернення позовної заяви відповідно до пункту шостого частини четвертої статті 169 КАС України.
Крім того, відповідно до пункту восьмого частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.
Додавши до позовної заяви копії документів та інших доказів позивачем не вказано щодо наявності у нього або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.
Разом з тим слід зазначити, що частиною четвертою статті 161 КАС України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
В свою чергу, вимоги до письмових доказів, що подаються до суду, встановлені у статті 94 КАС України, частиною другою якої передбачено подання письмових доказів в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Частиною четвертою цієї ж статті КАС України визначено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством, а згідно з частиною п`ятою цієї статті КАС України, учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу; учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
Враховуючи викладене, письмові докази (їх копії), що подаються на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, та додаються до позовної заяви, слід подати у відповідності з вищезазначеними вимогами КАС України.
Також, відповідно до пункту одинадцятого частини п`ятої статті 160 КАС України, у позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Позивачем не дотримано вимог зазначеної вище норми та не викладено власне письмове підтвердження.
Щодо документів, які додаються до позовної заяви, то відповідний перелік визначено у статті 161 КАС України.
Згідно з частиною першою цієї статті до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.
Крім того, відповідно до частини третьої статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
В свою чергу, згідно з частиною восьмою статті 160 КАС України якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.
За відсутності підстав для звільнення від сплати судового збору позивачу слід сплатити судовий збір за подання до суду адміністративного позову у встановленому порядку.
Так, правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08.07.2011 №3674-VI "Про судовий збір".
Відповідно до частини першої статті 4 Закону № 3674, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Абзацом 4 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" від 15.12.2020 № 1082-IX, установлено з 01.01.2021 прожитковий мінімум для працездатних осіб на рівні 2270,00 на одну особу.
Частиною 2 статті 4 Закону № 3674 встановлені ставки судового збору, зокрема, за подання позову до адміністративного суду.
Так, за подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, встановлена ставка судового збору, яка становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 908 грн; за подання до адміністративного позову майнового характеру фізичною особою встановлено ставку - 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи викладене, за відсутності підстав для звільнення від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви з майновими/немайновими вимогами позивачу слід сплатити встановлену суми судового збору з розрахунку за кожну вимогу майнового/немайнового характеру.
Таким чином, суддею встановлено, що позовна заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161 КАС України.
Відповідно до частини першої, другої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
За таких обставин позовну заяву слід залишити без руху та запропонувати позивачу недоліки позовної заяви усунути шляхом подання до суду заяви про усунення недоліків позовної заяви, оформленої у відповідності з вимогами статті 160 КАС України з урахуванням викладених висновків, додавши її копії відповідно до кількості учасників справи, а також:
- підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, - відповідно до кількості учасників справи;
- належним чином засвідчених копій письмових доказів, доданих до позовної заяви документів (письмових доказів) у відповідності з вимогами статті 94 КАС України відповідно до кількості учасників справи із зазначенням у позовній заяві щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви;
- належного документа для підтвердження підстав щодо звільнення від сплати судового збору із зазначенням у позовній заяві підстав звільнення позивача від сплати судового збору або документа про сплату судового збору за кожну вимогу майнового/немайнового характеру відповідно до їх кількості.
Враховуючи наведене та керуючись статтями 160, 161, 169, 241, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -
Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної зави протягом десяти днів з дня вручення (отримання) ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Роз`яснити позивачу, що відповідно до пункту першого частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Копію даної ухвали надіслати позивачу.
Судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Суддя В.В. Щербаков