Справа № 160/7061/21
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2021-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2021 року Справа № 160/7061/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н.В.,
за участю секретаря судового засідання Нагрої Д.О.,
представника позивача, адвоката - Мігульова О.В.,
представника відповідача Гарбулінської - Лігачової Я.В.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Межиріцької сільської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання протиправними та скасування рішень, -
05.05.2021 позивач ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Межиріцької сільської ради, в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Межиріцької сільської ради від 30.03.2021 № 382-6/VIII «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Межиріцької сільської об`єднаної територіальної громади, в особі Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області гр. ОСОБА_5 .
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.05.2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
Окрім цього 05.05.2021 позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з окремими адміністративними позовами до Межиріцької сільської ради з приводу скасування рішення відповідача:
- від 30.03.2021 № 384-6/VIII «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Межиріцької сільської об`єднаної територіальної громади, в особі Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області гр. ОСОБА_3 ;
- визнати протиправним та скасувати рішення Межиріцької сільської ради від 30.03.2021 № 389-6/VIII «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Межиріцької сільської об`єднаної територіальної громади, в особі Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області гр. ОСОБА_4 ;
- визнати протиправним та скасувати рішення Межиріцької сільської ради від 30.03.2021 № 385-6/VIII «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Межиріцької сільської об`єднаної територіальної громади, в особі Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області гр. ОСОБА_6 .
Ухвалою суду від 24.06.2021 року було об`єднано в одне провадження адміністративні справи №160/7061/21, №160/7062/21, №160/7063/21 та №160/7064/21 за позовом ОСОБА_1 до Межиріцької сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення. Присвоєно об`єднаним справам єдиний №160/7061/21.
Ухвалою суду від 06.07.2021 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 .
З урахуванням об`єднаних позовних вимог (від 30.06.2021 року) позивач просив суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Межиріцької сільської ради від 30.03.2021 року № 382-6/VІІІ «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Межиріцької сільської об`єднаної територіальної громади, в особі Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області гр. ОСОБА_5 »;
- визнати протиправним та скасувати рішення Межиріцької сільської ради від 30.03.2021 року № 384-6/VІІІ «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Межиріцької сільської об`єднаної територіальної громади, в особі Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області гр. ОСОБА_3 »;
- визнати протиправним та скасувати рішення Межиріцької сільської ради від 30.03.2021 року № 385-6/VІІІ «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Межиріцької сільської об`єднаної територіальної громади, в особі Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області гр. ОСОБА_6 »,
- визнати протиправним та скасувати рішення Межиріцької сільської ради від 30.03.2021 року № 389-6/VІІІ «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Межиріцької сільської об`єднаної територіальної громади, в особі Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області гр. ОСОБА_4 ».
Означені позовні вимоги вмотивовані тим, що оскаржувані спірні рішення є незаконними, так як були прийняті з порушенням законодавства України, та протиправними, оскільки порушують першочергове право позивача на відведення земельної ділянки для городництва.
06.07.2021 Межиріцькою сільською радою подано до суду об`єднаний відзив на позовні заяви у якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог. Відповідач зазначив, що 18.02.2021 року за вх. № 426 на електронну пошту Межиріцької сільської ради надійшов лист з назвою «Клопотання ОСОБА_1 ». Зазначене клопотання надійшло з електронної скриньки ОСОБА_8 . Крім клопотання ОСОБА_1 із зазначеної поштової скриньки надійшло ще 8 клопотань. 22.02.2021 року за вих. № 21 на адресу позивача ( АДРЕСА_1 ) виконавчим комітетом Межиріцької сільської ради було направлено лист, в якому зазначалося, що оскільки клопотання позивача надійшло на електронну пошту Межиріцької сільської ради разом з багатьма іншими клопотаннями з однієї електронної адреси та з зазначенням одного контактного телефону на всі звернення, виник сумнів що персональні дані використовуються третіми особами в особистих цілях. Крім того, запропоновано прибути особисто для подання клопотання або надіслати поштою через уповноважену особу, повноваження якої будуть оформлені відповідним чином. 02.03.2021 року за вх. № 486 на адресу Межиріцької сільської ради надійшов лист з м. Дніпро. У супровідному листі додатком зазначено «оригінал клопотання», проте на клопотання, а також на всі супровідні документи до нього було накладено електронний підпис (фотофрагмент), яким нібито засвідчено справжність документів. Підпис (фотофрагмент) не співпадає з підписом позивача, який міститься у паспорті. Оскільки позивачем жодним чином не доведено дійсність подання ним клопотання до Межиріцької сільської ради, його звернення на розгляд постійної комісії винесені не були. Крім того, 13.01.2021 року за вх. № 92 до Межиріцької сільської ради надійшла заява від ОСОБА_5 , в якій вона просить надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства. 30.03.2021 року рішенням Межиріцької сільської ради № 382 надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_5 . 13.01.2021 року за вх. № 100 до Межиріцької сільської ради надійшла заява від ОСОБА_3 , в якій він просить надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства. 30.03.2021 року рішенням Межиріцької сільської ради № 384 надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_3 . 13.01.2021 року за вх. № 105 до Межиріцької сільської ради надійшла заява від ОСОБА_4 , в якій вона просить надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства. 30.03.2021 року рішенням Межиріцької сільської ради № 389 надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_4 . 13.01.2021 року за вх. № 101 до Межиріцької сільської ради надійшла заява від ОСОБА_9 , в якій вона просить надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства. 30.03.2021 року рішенням Межиріцької сільської ради № 385 надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_6 .
У судове засідання 28.09.2021 року прибули представники позивача та відповідача.
Представник позивача позов підтримав та просив задовольнити його з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.
Треті особи в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені, причини неявки не відомі.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідченням НОМЕР_1 .
27.02. 2021 року позивач направив відповідачу поштою паперові оригінали свого раніше поданого клопотання від 17.02.2021 року та додані до нього посвідчені копії документів, разом із супровідним листом від 26.02.2021 року.
Представник позивача - адвокат Мігульов О.В. направив звернення за вих. № 17 від 19.02.2021 року, на ім`я сільського голови Межиріцької об`єднаної територіальної громади Павлоградського району Дніпропетровської області Монах К.В. та голови постійної комісії Межиріцької сільської ради з питань земельних відносин, природокористування, планування територій, охорони пам`яток історичного середовища та благоустрою ОСОБА_10 , в якому зазначив, що позивач є учасником бойових дій і має право на першочергове виділення земельної ділянки для городництва, на підставі зазначеного, просив розглянути клопотання позивача та проект рішення сесії Межиріцької сільської ради на засіданні постійної комісії Межиріцької сільської ради з питань земельних відносин, природокористування, планування територій, охорони пам`яток історичного середовища та благоустрою; Межиріцьку сільську раду та її органи утриматися від надання іншим особам дозволів на розроблення документації із землеустрою відносно земельної ділянки стосовно якої подав клопотання позивач.
На адресу відповідача було направлено звернення Громадської організації «Дніпровська спілка ветеранів та інвалідів АТО - ООС» від 10.03.2021 року вих. №10/3 в якому вимагалося здійснення дій, направлених на додержання Конституції та законів України, а саме внесення подання про включення до порядку денного засідання постійної комісії Межиріцької сільської ради з питань земельних відносин, природокористування, планування територій, охорони пам`яток історичного середовища та благоустрою, яке призначене на 12.03.2021 року, зокрема питання щодо розгляду клопотання позивача (вх. №426 від 18.02.2021 року).
Відповідачем, не розглядалось клопотання позивача та не приймалось відносно останнього будь-яке рішення, натомість були розглянуті клопотання третіх осіб та прийняті оскаржувані рішення. Вважаючи вказані рішення відповідача протиправними та такими, що вчинені з порушенням вимог чинного законодавства, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та спірним правовідносинам сторін, судом встановлено таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Земельного кодексу України, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Згідно ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Відповідно до ч.1 ст.122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Тобто, Межиріцька сільська рада є органом, який передає земельні ділянки, у власність або користування із земель комунальної власності Межиріцької ОТГ.
Згідно ч.3 ст.123 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Відповідно до п.14 ч.1 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій надаються такі пільги: першочергове відведення земельних ділянок для городництва.
Згідно ч.3 ст.20 Закону України «Про звернення громадян» звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.
Матеріалами справи підтверджується, що починаючи з 18.02.2021 року (дати надходження клопотання позивача до відповідача) протягом місяця (строк, встановлений ч.3 ст.123 ЗК України, для розгляду клопотання) відбулося два засідання постійної комісії Межиріцької сільської ради з питань земельних відносин, природокористування, планування територій, охорони пам`яток історичного середовища та благоустрою, до порядку денного яких не було включено питання щодо розгляду клопотання позивача, а 30.03.2021 року відбулася сесія Межиріцької сільської ради до порядку денного якої також не було включено проект рішення про надання дозволу позивачу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для городництва, або проект рішення про мотивовану відмову позивачу у наданні такого дозволу.
В судовому засіданні в якості свідка допитана начальник відділу земельних відносин, благоустрою та охорони навколишнього середовища Виконавчого комітету Межиріцької сільської ради ОСОБА_11 яка повідомила суду, що відносно клопотання позивача відповідний проект рішення не готувався та не виносився на розгляд ані постійної комісії з питань земельних відносин, природокористування, планування територій, охорони пам`яток історичного середовища та благоустрою Межиріцької сільської ради, ані сесії сільської ради. Свідок також повідомила, що в Межиріцькій ОТГ відсутній будь-який затверджений порядок розгляду клопотань громадян про надання дозволів на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність або в оренду.
Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач всупереч закону не розглянув вказане клопотання позивача та не прийняв жодного рішення, передбаченого ч.3 ст.123 ЗК України, чим допустив протиправну бездіяльність.
Тобто, відповідач безпідставно та необґрунтовано не розглянувши клопотання позивача, розглянув клопотання третіх осіб та прийняв оскаржувані рішення стосовно земельної ділянки, на яку позивач подав своє клопотання та яке має бути розглянуто першочергово.
Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржувані рішення відповідача є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки порушують першочергове право позивача на відведення земельної ділянки для городництва.
Європейською хартією місцевого самоврядування передбачено: місцеве самоврядування означає право і спроможність органів місцевого самоврядування у межах закону здійснювати регулювання та управління суттєвою часткою публічних справ, під власну відповідальність, в інтересах місцевого населення. Органи місцевого самоврядування мають право використовувати засоби правового захисту для забезпечення вільного здійснення своїх повноважень і поважання принципів місцевого самоврядування, які утілені в конституції чи національному законодавстві.
Конституцією України передбачено: усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк (ст.40); органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території (ст.144).
Місцеве самоврядування в Україні здійснюється на принципах, зокрема: народовладдя; законності; гласності; колегіальності; поєднання місцевих і державних інтересів; підзвітності та відповідальності перед територіальними громадами їх органів та посадових осіб (ст.4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).
Ризик свавільності є особливо очевидним в умовах, коли повноваження публічних службовців здійснюються без повідомлення зацікавлених осіб.
Суд критично відноситься до пояснень відповідача на невідповідність підпису позивача на поданому клопотанні його підпису у паспорті, оскільки згідно з п.1 «Положення про паспорт громадянина України», затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-XII, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України, а не є документом, що засвідчує зразок підпису особи.
Крім того, в матеріалах справи міститься заява позивача, справжність підпису якого посвідчена нотаріально, відповідно до змісту якої позивач підтверджує, що всі документи, які містять його підпис, оригінали та/або копії яких знаходяться в Межиріцькій сільській раді, Дніпропетровському окружному адміністративному суді, Третьому апеляційному адміністративному суді підписані ним особисто та в подальшому передані Адвокатському об`єднанню «Бірюк, Мігульов і партнери», між яким та ним 17.02.2021 року укладений договір про надання правової допомоги, для захисту його прав та інтересів.
Відповідно до ч.8 ст.5 Закону України «Про звернення громадян» звернення, оформлене без дотримання зазначених вимог, повертається заявнику з відповідними роз`ясненнями не пізніш як через десять днів від дня його надходження, крім випадків, передбачених частиною першою статті 7 цього Закону.
В свою чергу, відповідач не повернув позивачу його клопотання у встановлений законом строк, та не розглянув його у встановлений законом строк, чим допустив протиправну бездіяльність відносно розгляду клопотання позивача.
Таким чином, суд дійшов висновку щодо протиправності оскаржуваних рішень про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею до 2 га для ведення особистого селянського господарства третім особам за рахунок земельної ділянки, а також те, що належним способом відновлення порушеного права є визнання протиправними та скасування оскаржуваних рішень.
За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.
Щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.
Приписами п. 1 ч. 3 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для цілей розподілу судових витрат розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 4 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України)
Таким чином, розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена.
Судом встановлено, що позивачем надано докази щодо обсягу наданих послуг, однак доказів їх вартості, що сплачена, на дату винесення рішення суду не надано.
Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає законних підстав для задоволення вимоги про стягнення з Межиріцької сільської ради на користь позивача витрат на правову допомогу.
Керуючись ст. 9, 72-77, 242-246, 250, 262 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні інших вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 04 жовтня 2021 року.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко