Справа № 360/3493/21
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2021-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

05 жовтня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3493/21

Луганський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Петросян К.Є.,

за участю:

секретаря судового засідання Вакуленка А.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Ахтирської Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Луганської обласної прокуратури про стягнення середнього заробітку за час затримки при звільненні,-

ВСТАНОВИВ:

06 липня 2021 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 або позивач) до Луганської обласної прокуратури (далі відповідач), відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки при звільненні за період з 04.02.2021 по 10.06.2021 у сумі 93087,39 грн.

В обґрунтування пред`явленого позову зазначено, що позивач безперервно працював в органах прокуратури Луганської області з 03.11.2014 та наказом прокурора Луганської області від 19.08.2020 № 1229к звільнений з посади прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Луганської області та органів прокуратури на підставі пункту 9 частини першої статі 51 Закону України «Про прокуратуру» з 31.08.2020.

Не погодившись із підставами звільнення, позивач оскаржив відповідний наказ до суду. Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 03.02.2021 у справі № 360/3469/20 було задоволено позов ОСОБА_1 , зокрема позивача поновлено на роботі на рівнозначній посаді - прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного з обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Луганської обласної прокуратури з 01.09.2020; стягнуто з Луганської обласної прокуратури середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.09.2020 по 03.02.2021 в сумі 115556 грн з відрахуванням обов`язкових податків та зборів.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2021 рішення Луганського окружного адміністративного суду у справі № 360/3469/20 скасовано у частині поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора в Луганській обласній прокуратурі та в цій частині прийнято нове рішення.

З метою здійснення остаточного розрахунку, позивачем після надходження судової справи із апеляційного суду до Луганського окружного адміністративного суду, в день видачі виконавчого листа 03.06.2021 було подано заяву про виконання рішення суду до ГУ ДКС України у Луганській області. Після чого, 10.06.2020 на картковий рахунок ОСОБА_1 отримано відповідні кошти.

Вважаючи, що відповідачем здійснено із позивачем остаточний розрахунок при звільненні лише 10.06.2020, ОСОБА_1 вважає, що наявні підстави для стягнення на його користь середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 04.02.2021 по 10.06.2021 в сумі 93087,39 грн.

Відповідачем 30.07.2021 через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого Луганська обласна прокуратура заперечує проти позовних вимог ОСОБА_1 з огляду на наступне (а.с.55-59).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 03.02.2021 у справі №360/3469/20 позовну заяву ОСОБА_1 до П`ятнадцятої кадрової комісії з атестації регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора, Офісу Генерального прокурора, Луганської обласної прокуратури про визнання протиправним та скасування рішення кадрової комісії, наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено.

Зокрема, судом визнано протиправним та скасовано рішення № 3н П`ятнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора від 03.07.2020 «Про неуспішне проходження прокурором атестації», що постановлено відносно ОСОБА_1 . Визнано протиправним та скасовано наказ прокурора Луганської області від 19.08.2020 № 1229к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Луганської області та органів прокуратури з 31 серпня 2020 року. Поновлено ОСОБА_1 на роботі на рівнозначній посаді - прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Луганської обласної прокуратури з 01 вересня 2020 року. Стягнуто з Луганської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 вересня 2020 року по 03 лютого 2021 року в сумі 115 556 гривень 76 копійок з відрахуванням обов`язкових податків та зборів. Також, рішенням суду в частині поновлення ОСОБА_1 , а також щодо стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць у розмірі 23539 гривень 34 копійки, з відрахуванням обов`язкових податків та зборів, допущено до негайного виконання.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2021 рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03.02.2021 у справі № 360/3469/20 скасовано у частині поновлення ОСОБА_1 на роботі на рівнозначній посаді - прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Луганської обласної прокуратури з 01 вересня 2020 року. Прийнято у цій частині нове рішення, яким поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Луганської області з 01 вересня 2020 року. Також виключено абзац 5 резолютивної частини рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03.02.2021 у справі №360/3469/20 (зобов`язати Луганську обласну прокуратуру та Офіс Генерального прокурора прийняти всі необхідні рішення, здійснити дії щодо поновлення порушеного права ОСОБА_1 на продовження публічної служби в органах прокуратури на прокурорських посадах відповідно до вимог чинного законодавства з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні). В іншій частині рішення Луганського окружного адміністративного суду залишено без змін.

ОСОБА_1 щодо виконання судового рішення в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу до Луганської обласної прокуратури не звертався.

Разом з тим, Луганською обласною прокуратурою на виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2021 у справі №360/3469/20 видано наказ від 13.07.2021 № 994к про скасування наказу прокурора Луганської області від 19.08.2020 №1229к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органам поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Луганської області та поновлення на вказаній посаді з 01.09.2020.

Наказом керівника Луганської обласної прокуратури ОСОБА_1 звільнено з посади прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органам поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Луганської області з 14.07.2021 на підставі заяви ОСОБА_1 про звільнення з посади за власним бажанням (п.7 ч.1ст. 51 Закону України «Про прокуратуру»).

На виконання зазначених наказів відділом фінансування та бухгалтерського обліку обласної прокуратури проведено обрахування заробітної плати відповідно до вимог чинного законодавства та здійснено нарахування компенсації за всі невикористані ОСОБА_1 дні щорічної відпустки.

13.07.2021 на виконання вимог статті 116 Кодексу законів про працю України ОСОБА_1 ознайомлено про нараховані суми, належні йому при звільненні. Виплату всіх сум, що належали ОСОБА_1 при звільненні, провели в день звільнення, а саме 14.07.2021.

Відповідач зазначив, що згідно норм діючого законодавства виконання судових рішень в частині стягнення коштів здійснюється виключно органами Казначейства за заявою зацікавленої особи. Наведене у свою чергу виключає наявність вини Луганської обласної прокуратури, оскільки виконання судових рішень про стягнення коштів від обласної прокуратури не залежить.

Про обізнаність позивача, щодо зазначеного порядку виконання судових рішень свідчить його звернення у лютому 2021 року з заявою безпосередньо до Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області, у зв`язку з чим, з Луганської обласної прокуратури на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03.02.2021, в частині яку допущено до негайного виконання, стягнуто 23 539 грн 34 коп.

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся з виконавчим листом, виданим Луганським окружним адміністративним судом 03.06.2021 у справі №360/3469/20 до Головного управлінням Державної казначейської служби України у Луганській області, на підставі якого стягнуто з Луганської обласної прокуратури середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 92 017 грн 42 коп. (без врахування податків та зборів - 74 074 грн 02 коп) з 01.09.2020 по 03.02.2021.

Крім того, відповідно до змісту ст.ст. 116 - 117 КЗпП України їх приписи не стосуються питань виконання судових рішень.

На підставі викладеного просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 12.07.2021 прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрито провадження по справі, розгляд справи визначено за правилами загального позовного провадження (а.с.47-48).

Ухвалою суду від 09.09.2021 продовжено строк підготовчого провадження по справі (а.с.94).

Ухвалою суду від 22.09.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні (а.с.100).

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, надав пояснення, аналогічні пред`явленому позову, просив його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 03.11.2014 працював в органах прокуратури Луганської області (а.с.7-8).

Наказом прокуратури Луганської області від 09.08.2018 № 1063 к, ОСОБА_1 з 10.08.2018 призначено на посаду прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Луганської області (а.с.9).

Наказом прокуратури Луганської області від 19.08.2020 № 1229к ОСОБА_1 (на підставі рішення кадрової комісії № 15 від 03.07.2020 № 3н) звільнено з посади прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Луганської області на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» з 31 серпня 2020 року (а.с.10).

Позивачем оскаржено наказ прокуратури Луганської області від 19.08.2020 № 1229к та рішення кадрової комісії № 15 від 03.07.2020 № 3н в судовому порядку.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 03.02.2021 у справі № 360/3469/20 адміністративний позов ОСОБА_1 до Луганської обласної прокуратури, П`ятнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнено:

- визнано протиправним та скасовано рішення № 3н П`ятнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора від 03.07.2020 «Про неуспішне проходження прокурором атестації», що постановлено відносно ОСОБА_1 ;

- визнано протиправним та скасовано наказ прокуратури Луганської області від 19.08.2020 № 1229к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Луганської області та органів прокуратури з 31 серпня 2020 року;

- поновлено ОСОБА_1 на роботі на рівнозначній посаді - прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Луганської обласної прокуратури з 01 вересня 2020 року;

- зобов`язано Луганську обласну прокуратуру та Офіс Генерального прокурора прийняти всі необхідні рішення, здійснити дії щодо поновлення порушеного права ОСОБА_1 на продовження публічної служби в органах прокуратури на прокурорських посадах відповідно до вимог чинного законодавства з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні;

- стягнути з Луганської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 вересня 2020 року по 03 лютого 2021 року в сумі 115 556 (сто п`ятнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят шість) гривень 76 копійок з відрахуванням обов`язкових податків та зборів;

- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок;

Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та в частині стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць у розмірі 23539 (двадцять три тисячі п`ятсот тридцять дев`ять) гривень 34 копійки з відрахуванням обов`язкових податків та зборів (а.с.16-29).

22.01.2021 ГУ ДКСУ у Луганській області на виконання рішення суду проведено безспірне списання коштів з рахунку боржника Луганської обласної прокуратури в сумі 23 539,34 грн в частині виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць (а.с.65).

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2021 рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року у справі № 360/3469/20 скасовано у частині поновлення ОСОБА_1 на роботі на рівнозначній посаді - прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Луганської обласної прокуратури з 01 вересня 2020 року. Прийнято у цій частині нове рішення, яким поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Луганської області з 01 вересня 2020 року. Також виключено абзац 5 резолютивної частини рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року у справі № 360/3469/20. В іншій частині рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року у справі № 360/3469/20 залишено без змін (а.с.30-42).

Згідно з даними КП ДСС Луганського окружного адміністративного суду вбачається, що ОСОБА_1 отримано 03.06.2021 виконавчий лист по справі, зокрема в частині стягнення з Луганської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01 вересня 2020 року по 03 лютого 2021 року в сумі 115556,76 грн з відрахуванням обов`язкових податків та зборів.

На підставі заяви позивача та на виконання рішення суду в частині стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01 вересня 2020 року по 03 лютого 2021 року в сумі 115556,76 грн з відрахуванням обов`язкових податків та зборів, ГУ ДКС України у Луганській області 10.06.2021 проведено безспірне списання коштів з рахунку Луганської обласної прокуратури в сумі 74074,02 грн на користь ОСОБА_1 (а.с.66).

Отримання позивачем 10.06.2020 вказаних коштів підтверджено випискою з карткового рахунку ОСОБА_1 та не заперечується позивачем (а.с.43).

У подальшому, на виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2021 у справі №360/3469/20, відповідачем видано наказ від 13.07.2021 № 994к, яким скасовано наказ прокурора Луганської області від 19.08.2020 №1229к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органам поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Луганської області з 31.08.2020 та поновлено ОСОБА_1 на вказаній посаді з 01.09.2020 (а.с.98а).

Наказом керівника Луганської обласної прокуратури від 13.07.2021 № 995к на підставі п.7 ч.1ст. 51 Закону України «Про прокуратуру», ОСОБА_1 звільнено з посади прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органам поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Луганської області з 14.07.2021 на підставі заяви ОСОБА_1 про звільнення з посади за власним бажанням (а.с.98б).

Вважаючи, що відповідачем при звільненні не було здійснено із позивачем остаточний розрахунок, ОСОБА_1 просить стягнути на кого користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в сумі 93087,39 грн за період з 04.02.2021 по 10.06.2021.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до вимог статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Частиною першою статті 117 КЗпП України визначено, що у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Таким чином, умовами застосування частини першої статті 117 КЗпП України є невиплата належних звільненому працівникові сум у відповідні строки; вина власника або уповноваженого ним органу у невиплаті зазначених сум; відсутність спору про розмір таких сум. При дотриманні наведених умов підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При цьому, виходячи зі змісту трудових правовідносин між працівником та підприємством, установою, організацією, під «належними звільненому працівникові сумами» необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право станом на дату звільнення згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем (заробітна плата, компенсація за невикористані дні відпустки, вихідна допомога тощо).

Згідно частини 2 статті 117 КЗпП України при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що статтею 116 КЗпП України на підприємство, установу, організацію покладено обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. Невиконання цього обов`язку спричиняє наслідки, передбачені статтею 117 КЗпП України, в якій зазначено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Метою такого законодавчого регулювання є захист майнових прав працівника у зв`язку з його звільненням з роботи, зокрема захист права працівника на своєчасне одержання заробітної плати за виконану роботу, яка є основним засобом до існування працівника, необхідним для забезпечення його життя.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 було звільнено з прокуратури Луганської області наказом від 19.08.2020 № 1229к на підставі рішення кадрової комісії № 15 від 03.07.2020 № 3н «Про неуспішне проходження прокурором атестації» із проведенням остаточного розрахунку та виплатою усіх належних ОСОБА_1 виплат при звільненні.

В той же час, рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 03.02.2021 у справі № 360/3469/20 позивача було поновлено на роботі з 01 вересня 2020 року із стягненням на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01 вересня 2020 року по 03 лютого 2021 року в сумі 115556,76 грн з відрахуванням обов`язкових податків та зборів.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2021 рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03.02.2021 у справі № 360/3469/20 скасовано у частині та прийнто в цій частині нове рішення про поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Луганської області з 01.09.2020. Одночасно, в частині стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01.09.2020 по 03.02.2021 в сумі 115556,76 грн з відрахуванням обов`язкових податків та зборів, рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03.02.2021 - залишено без змін.

Отже, рішення суду в частині стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу набрало законної сили 18.05.2021 та виконано 10.06.2021 шляхом безспірного списання ГУ ДКС України у Луганській області коштів з рахунку Луганської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 , що не заперечується позивачем.

Суд звертає увагу позивача, що вимушений прогул - це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати.

Позивачем помилково ототожнюється проведення виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, передбаченої статтею 117 КЗпП України, яка настає за умови невиплати з вини работодавця належних працівникові сум у строки, визначених в статті 116 КЗпП України із проведенням розрахунку середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення в порядку статті 236 КЗпП України.

Положеннями статті 236 КЗпП України встановлено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Закріплені ж у статтях 116, 117 КЗпП України норми спрямовані на забезпечення належних фінансових умов для звільнених працівників, оскільки гарантують отримання ними, відповідно до законодавства, всіх виплат в день звільнення та, водночас, стимулюють роботодавців не порушувати свої зобов`язання в частині проведення повного розрахунку із працівником.

Натомість, матеріалами справи встановлено, що на час розгляду справи, відповідачем видано наказ від 13.07.2021 № 994к про скасування наказу прокурора Луганської області від 19.08.2020 №1229к щодо звільнення ОСОБА_1 та поновлено позивача на посаді з 01.09.2020 на підставі рішення суду.

Тобто, у період з 01.09.2020 по 13.07.2021 позивач вже працював на посаді прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Луганської області, що виключає підстави для проведення йому виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

При цьому, наказом від 13.07.2021 № 995к ОСОБА_1 звільнено з посади з 14.07.2021 на підставі його заяви про звільнення за власним бажанням із виплатою грошової компенсації за не використані дні щорічної оплачуваної відпустки. Виплата всіх сум при звільненні проведена відповідачем у день звільнення позивача 14.07.2021, що не заперечувалось ОСОБА_1 у ході судового засідання та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами (а.с.61-63).

Отже, при звільненні позивача з 14.07.2021 за власним бажанням на підставі наказу від 13.07.2021 № 995к, відповідачем було здійснено повний розрахунок при звільненні в день звільнення.

Одночасно суд зауважує про відсутність підстав для застосування в спірних правовідносинах положень статті 236 КЗпП України в частині виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, оскільки у відповідності до вимог частини другої статті 9 КАС України, розгляд справи здійснюється за позовною заявою, поданою позивачем відповідно до цього Кодексу та в межах позовних вимог. Перевірка питання щодо наявності підстав для стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення на підставі статті 236 КЗпП України та визначення такого періоду затримки не відноситься до предмету доказування у даній справі.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з пунктом 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v." від 27.09.2001 рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Окрім того, судом враховується, що відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й відрізних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що за наведених у позовній заяві мотивів і підстав у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити повністю.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позову судові витрати зі сплати судового збору позивачу не повертаються.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 132, 139, 205, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Луганської обласної прокуратури про стягнення середнього заробітку за час затримки при звільненні, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено та підписано 13 жовтня 2021 року.

Суддя К.Є. Петросян