Справа № 200/7617/21
Суддя: Ушенко С.В.
Дата ухвалення: 2021-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2021 р. Справа№200/7617/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Ушенка С.В., розглянувши у письмовому провадженні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» (, 84302, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Комерційна, буд. 8) до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (; 49600, місто Дніпро, проспект Олександра Поля, буд. 57) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 09.12.2020 №9,-

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі електромережі» звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 09.12.2020 №9.

В обґрунтування позову посилається на те, що відповідачем за результатами камеральної перевірки уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість від 05.11.2020 № , поданого АТ «ДТЕК Донецькі електромережі», прийняте спірне податкове повідомлення-рішення, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 1 746 758, 20 грн. Вважає, що жодного заниження податкових зобов`язань минулих податкових періодів, як кваліфікуюча ознака для сплати штрафу у розмірі 3%, з боку платника податків не вбачається. В той же час зазначає, що відповідно до пункту 52-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України (в редакції Закону № 591-ІХ від 13.05.2020) за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОVID-19), штрафні санкції не застосовуються. Крім того, на думку позивача, відповідальність, передбачена п. 120.2 ст. 120 ПКУ, не є відповідальністю за порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, адже відповідальність за порушення декларування та сплати ПДВ передбачена іншими нормами ПКУ, а саме ст.ст. 120.1 та 126.

З огляду на вищевикладене, позивач просить суд позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 29.06.2021 вказану позовну заяву залишено без руху та позивачеві надано десятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14.07.2021 відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначене на 07 вересня 2021 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07.09.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.09.2021.

У визначений день учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились, проте надали клопотання про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07.10.2021 замінено первинного відповідача по справі його правонаступником Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків.

Відповідач заперечує проти позовних вимог, у зв`язку з чим надав письмовий відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» не нараховано та не сплачено суму штрафу у зв`язку з виправленням помилки в уточнюючому розрахунку з податку на додану вартість від 05.11.2020 № за вересень 2019 року, передбаченого пунктом 50.1 статті 50 ПК України. Оскільки статтею 50 ПК України не передбачено будь-яких винятків, які б звільняли платника від ненарахування та несплати штрафних санкцій при самостійному виявленні факту заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, 09.12.2020 податковим органом прийняте податкове повідомлення-рішення № 9, яким до платника податків застосовано штрафні санкції за вказане порушення. Крім того, на думку відповідача п. 521 підрозділу 10 розділу XX ПКУ, на який в запереченні посилається АТ «ДТЕК Донецькі електромережі», не передбачає звільнення від відповідальності за порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, а тому вважає, що податкове повідомлення-рішення є законним та обґрунтованим, винесеним у відповідності до вимог чинного законодавства, а отже скасуванню не підлягає.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач Акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі електромережі» зареєстроване як юридична особа, включене до ЄДРПОУ за номером 00131268, місцезнаходження: 84302, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Комерційна, буд. 8, що підтверджується даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, перебуває на податковому обліку у Східному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків та є платником податку на додану вартість.

Відповідач в даних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень у відповідності до приписів п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України.

21.10.2019 позивачем до контролюючого органу подано декларацію з податку на додану вартість за вересень 2019 року, в якій ним, на підставі постанови Верховного Суду від 10.09.2019 по справі № 910/13267/18 за позовом АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» до ДП «Енергоринок» про визнання правочину недійсним, зменшено суму податкового кредиту на 34 935 163, 84 грн., у зв`язку з чим збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ у розмірі 43 351 529 грн.

В подальшому, на виконання рішення Північного апеляційного господарського суду від 30.09.2020 по справі № 910/1065/20 за позовом АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» до ДП «Енергоринок» про зобов`язання вчинити певні дії, останнім були сформовані і направлені на адресу позивача розрахунки коригування до податкових накладних, якими зменшені податкові зобов`язання з ПДВ на суму 34 935 163, 84 грн.

У зв`язку з отриманням позивачем зазначених розрахунків, ним 16.10.2020 подано уточнюючий розрахунок до декларації з ПДВ за вересень 2019 року, яким збільшено суму податкового кредиту на 34 935 163, 84 грн., що призвело до зменшення податкових зобов`язань з ПДВ за вересень 2019 року до 8 416 346 грн.

20.10.2020 позивачем подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2020 року, якою зменшено суму податкового кредиту на 34 935 163, 84 грн. (р. 3-6 таблиці 2 Коригування податкового кредиту Додатка 1 до Декларації з ПДВ за вересень 2020 року).

Після цього, позивачем, як платником податку, у зв`язку із самостійним виявленням помилки у раніше поданій ним декларації з ПДВ, а саме факту заниження податкового зобов`язання з ПДВ за вересень 2019 року, 05.11.2020 за № подано до контролюючого органу уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість за вересень 2019 року, яким зменшено суму податкового кредиту на 34 935 163, 84 грн., у зв`язку з чим збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ до 43 351 529 грн.

Офісом великих платників податків ДПС на підставі пп. 191.1.1 п. 191.1 ст. 191, пп.20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 200.10 ст. 200 Податкового кодексу України, у порядку, передбаченому пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75, п. 76.3 ст. 76 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість від 05.11.2020 № за вересень 2019 року, поданого АТ «ДТЕК Донецькі електромережі».

За результатами перевірки складено акт № 290/28-10-50-09/00131268 від 11.11.2020, яким встановлено порушення АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» вимог абз. 4 п. 50.1 ст.50 Податкового кодексу України (а.с. 8-10).

Як вбачається з акту перевірки, відповідач вважає, що позивачем при самостійному виявленні факту заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, не нараховано та не сплачено суму штрафу у зв`язку з виправленням помилки в уточнюючому розрахунку з податку на додану вартість від 05.11.2020 № за вересень 2019 року.

На підставі вказаного акту перевірки Офісом великих платників податків ДПС прийняте податкове повідомлення-рішення № 9 від 09 грудня 2020 року про застосування до позивача штрафу на суму 1 746 758,2 грн. у відповідності до п. 120.2 ст.120 ПК України (а.с. 12).

Предметом розгляду даної адміністративної справі є правомірність прийняття зазначеного податкового повідомлення рішення.

Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом, позивач вважає неправомірним висновок податкового органу про порушення ним вимог Податкового кодексу України, тому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення.

Приймаючи рішення по суті спору, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підпунктом 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 ПК України передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Відповідно до ст. 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Згідно абз. 2 п. 76.3 ст. 76 ПК України камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання. Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Відповідно до п. 86.2 ст. 86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Згідно п. 86.7 ст. 86 ПК України, у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

У разі якщо платник податків виявив бажання брати участь у розгляді його заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів, зазначивши про це в запереченні та/або листі про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний повідомити такому платнику податків про місце і час проведення такого розгляду. Таке повідомлення надсилається платнику податків не пізніше наступного робочого дня з дня отримання від нього заперечень та/або листа про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, але не пізніше ніж за чотири робочі дні до дня їх розгляду. Повідомлення має бути надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

За змістом п. 44.7 ст. 44 ПК України протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта перевірки, платник податків має право подати контролюючому органу, що проводив перевірку, заперечення та/або додаткові документи, які підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності.

Системний аналіз норм, які визначають порядок проведення камеральної перевірки та які діяли на час проведення перевірки податковим органом в межах спірних правовідносин, свідчить про те, що мета камеральної перевірки - виявити в поданій звітності, інших даних систем електронного адміністрування, єдиних реєстрів, арифметичні та/або методологічні помилки, або інші відомості, які призвели до заниження або завищення податкового зобов`язання або посвідчують інші реєстраційні порушення, які доводять склад податкового правопорушення.

Камеральна перевірка проводиться на систематичній основі, тобто перевіряються всі без винятку податкові декларації та уточнюючі розрахунки, подані платником, якого перевіряють.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11 квітня 2020 року по справі №826/2139/18.

Судом встановлено, що актом камеральної перевірки № 290/28-10-50-09/00131268 від 11.11.2020 встановлено порушення АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» вимог абз. 4 п.50.1 ст 50 ПК України, а саме: платником при самостійному виявленні факту заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, не нараховано та не сплачено суму штрафу у зв`язку з виправленням помилки в уточнюючому розрахунку з податку на додану вартість від 05.11.2020 № за вересень 2019 року, за що п. 120.2 ст. 120 розділу II Податкового Кодексу України передбачена відповідальність.

Пунктом 46.1 статті 46 ПК України визначено, що податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків (пункт 49.1 статті 49 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 203.1 ст. 203 ПК України, що входить до розділу V- Податок на додану вартість, податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації (п. 203.2 ст. 203 ПК України).

Порядок внесення змін до податкової звітності регулюється статтею 50 Податкового кодексу України.

Так, абзацом 1 пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України установлено, що у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинною на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку;

б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов`язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п`яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов`язання з цього податку (абз. 3, 4, 5 п. 50.1 ст. 50 ПК України).

Платник податків під час проведення документальних планових та позапланових перевірок не має права подавати уточнюючі розрахунки до поданих ним раніше податкових декларацій за будь-який звітний (податковий) період з відповідного податку і збору, який перевіряється контролюючим органом (пункт 50.2. ст. 50 ПК України).

Отже, чинним законодавством передбачена можливість виправлення платником податку помилки у вже поданій ним декларації.

Відповідно до пункту 120.2 ст. 120 ПК України невиконання платником податків вимог, передбачених абзацами третім п`ятим пункту 50.1 статті 50 цього Кодексу, щодо умов самостійного внесення змін до податкової звітності - тягне за собою накладення штрафу у розмірі 5 відсотків від суми самостійно нарахованого заниження податкового зобов`язання (недоплати).

При самостійному донарахуванні суми податкових зобов`язань інші штрафи, передбачені цією главою Кодексу, не застосовуються.

Таким чином, юридичним фактом, який зумовлює застосування до платника податків штрафу, передбаченого пунктом 120.2 статті 120 ПК України, відповідно до спірних правовідносин, є виправлення таким платником податків у раніше поданій ним звітності суми заниженого податкового зобов`язання, яка не була сплачена у встановлені цим Кодексом строки, без самостійної сплати грошового зобов`язання та штрафу, передбаченого пунктом 50.1 статті 50 ПК України.

Як встановлено судом в ході розгляду справи, підставою для подання позивачем до контролюючого органу уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість за вересень 2019 року від 05.11.2020 за № стало самостійне виявлення факту заниження податкового зобов`язання з ПДВ за вересень 2019 року.

При цьому позивачем не були виконані вимоги абз. 4 п. 50.1 ст. 50 ПК України щодо сплати суми недоплати та штрафу у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку, що є підставою для застосування до нього відповідальності у вигляді штрафу у розмірі п`яти відсотків від суми самостійно нарахованого заниження податкового зобов`язання (недоплати) згідно п. 120.2 ст. 120 ПК України.

Суд не приймає до уваги твердження позивача щодо сплати в повному обсязі податкових зобов`язань з ПДВ за вересень 2019 року у сумі 43 351 529 грн., оскільки вони не підтверджені належними доказами, зокрема відповідними платіжними дорученнями.

Суд зауважує, що при вирішенні питання про відкриття провадження у справі, ухвалою від 29.06.2021 суд зобов`язував позивача в обґрунтування позовних вимог надати докази, а саме декларації з ПДВ та уточнюючі розрахунки до них за вересень 2019 року і вересень 2020 року з додатками, а також докази сплати податкового зобов`язання згідно уточнюючого розрахунку до декларації з ПДВ за вересень 2019 року.

З наданих позивачем до суду на виконання зазначеної ухвали уточнюючих розрахунків та платіжних доручень судом не вбачається дотримання позивачем вимог абз.4 п. 50.1 ст. 50 ПК України щодо сплати суми недоплати та штрафу у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку. Крім того, штраф у розмірі трьох відсотків позивачем в уточнюючому розрахунку не визначено.

Щодо посилань позивача на звільнення від відповідальності за порушення абз. 4 п.50.1 ст. 50 ПК України на підставі п. 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, суд зазначає таке.

Пунктом 521 підрозділу 10 розділу XX ПК України передбачено, що за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за:

- порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії;

- відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу; порушення вимог законодавства в частині:

- обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; - цільового використання пального, спирту етилового платниками податків;

- обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

- здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального;

- здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку;

- порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.

На теперішній час карантин в Україні триває.

Отже, протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), до платників податків не застосовуються штрафні санкції за певні порушення податкового законодавства.

Проте, суд наголошує, що таке звільнення не поширюється на випадки порушення платниками податків, зокрема, нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, чому відповідають спірні правовідносини, у зв`язку з чим суд не приймає до уваги зазначені доводи позивача з огляду на їх необґрунтованість.

Крім того, суд також не приймає до уваги доводи позивача щодо неможливості застосування п. 120.2 ст. 120 ПК України до спірних правовідносин, оскільки вони не ґрунтуються на приписах діючого законодавства і не відповідають змісту зазначеної правової норми.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, з урахуванням наведеного у суду відсутні правові підстави для задоволення позову, оскільки спірне податкове повідомлення-рішення відповідає обставинам справи та нормам матеріального права.

На думку суду у спірних правовідносинах відповідач діяв без порушення меж повноважень, визначених Законами України, та у відповідності до вимог ст. 19 Конституції України і ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, за якими органи державної влади та органи місцевого самоврядування, в тому числі, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також обґрунтовано.

Враховуючи наведене вище в сукупності, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог і відсутність підстав для їх задоволення.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат у відповідності до положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2-15, 19-20, 42-48, 72-77, 90, 139, 118, 159-165, 199, 205, 244-250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» (, 84302, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Комерційна, буд. 8) до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (; 49600, місто Дніпро, проспект Олександра Поля, буд. 57) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 09.12.2020 №9, - відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 07 жовтня 2021 року.

Суддя С.В. Ушенко