Справа № 260/2017/21
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2021-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

06 жовтня 2021 рокум. Ужгород№ 260/2017/21

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Калинич Я.М.,

при секретарі судового засідання Попович М.М.,

за участі:

представник позивача ГангурМ.І.,

представник відповідача Гаврішко П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, буд. 4, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якому просить суд:

1. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку раніше призначеної пенсії по втраті годувальника у зв`язку з набуттям законної сили рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 15.05.2020 у справі №260/735/20 та відшкодуванні різниці між перерахованою на підставі зазначеного рішення суду та фактично виплаченою ОСОБА_2 пенсією.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області з 25.09.2020 року здійснити на підставі довідки прокуратури Закарпатської області №18 51-вих.2020 від 02 березня 2020 року перерахунок раніше призначеної мені пенсії по втраті годувальника у зв`язку з набуттям законної сили рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 15.05.2020 у справі №260/735/20.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області виплатити мені різницю між перерахованою на підставі зазначеного рішення суду та фактично виплаченою покійному чоловіку ОСОБА_2 пенсією.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25.09.2020 року їй, Рішенням 26 від 08.10.2020 р., призначено пенсію у зв`язку із втратою годувальника - чоловіка ОСОБА_2 , який отримував пенсію як працівник органів прокуратури. Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 15.05.2020 року у справі №260/735/20 позов покійного чоловіка позивача задоволено частково та вирішено визнати протиправними дії та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років, призначеної ОСОБА_2 , а також зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області провести перерахунок пенсії по вислузі років ОСОБА_2 на підставі довідки прокуратури Закарпатської області №18 51-вих.2020 від 02 березня 2020 року, починаючи з 06.03.2020 року. Вказане рішення набуло законної сит 28.01.2021р. Позивач подала заяву до ГУ ПФУ в Закарпатській області про здійснення їй перерахунку раніше призначеної пенсії, на що отримала відмову. Вважає такі дії відповідача протиправними.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 травня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

30 червня 2021 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві відповідача зазначає, що 02 квітня 2021 року позивачка звернулась до Головного управління із заявою, відповідно до якої просила здійснити їй перерахунок та виплату пенсії по втраті годувальника у зв`язку з набуттям законної сили рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 15.05.2020 р. у справі №260/735/20. За результатами розгляду письмового звернення заявниці пенсійним органом були виявлені об`єктивні підстави для відмови у здійсненні їй перерахунку та виплаті пенсії по втраті годувальника, про що ОСОБА_1 повідомлено листом №1586-1419/Б-02/8-0700/21 від 20.04.2021р. Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 липня 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 травня 2020 року у справі №260/735/20 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії.

27 жовтня 2020 року судом апеляційної інстанції зареєстровано клопотання Головного управління про закриття провадження у даній справі, яке обґрунтоване тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

30 жовтня 2020 року судом апеляційної інстанції зареєстровано клопотання ОСОБА_1 про заміну позивача правонаступником, відповідно до статті 52 КАС України. Клопотання було обґрунтоване тим, що ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, а тому у разі залишення в силі оскаржуваного рішення суду (№260/735/20) позивачка буде мати право на отримання пенсії, яка була присуджена позивачу, тобто її чоловіку.

Ухвалою від 10 листопада 2020 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про заміну позивача правонаступником та клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про закриття провадження відмовлено.

Виходячи з вищенаведеного, та керуючись ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.11.2020 року, підстав для перерахунку ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника з урахуванням рішення суду по справі №260/735/20 в Головного управління немає. Просить відмовити у задоволенні позову.

06 липня 2021 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача зазначив, що у своїй ухвалі від 10.11.2020 року апеляційний суд констатував, що спірні правовідносини в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 стосуються правильності нарахування пенсії позивачу, а відтак не допускають правонаступництва. Абзацом вище цей же суд констатував, що предметом спадкування можуть бути лише конкретні суми виплат, які були нараховані, належали до виплати особі за життя і залишилися неотриманими у зв`язку з його смертю. Позивач у даній справі не ставить питання про правильність нарахування пенсії її покійному чоловіку ОСОБА_2 , а претендує на конкретні суми виплат (перерахованої на підставі рішення суду, але не виплаченої ОСОБА_2 пенсії) і саме вони є частиною предмету позову.

12 липня 2021 року до суду надійшли оригінали пенсійних справ ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та просив суд такі задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з мотивів, наведених у відзиві на позовну заяву. Просив суд відмовити у задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_2 (чоловік позивачки) отримував пенсію за вислугою років у розмірі 88% від заробітної плати відповідно до вимог Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ.

02 березня 2020 року прокуратурою Закарпатської області позивачу була видана довідка про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, за № 18 51-вих.2020, згідно з якою розмір заробітної плати (грошового забезпечення), з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за нормами чинними на 06 вересня 2017 року за відповідною (прирівняною) посадою Заступника керівника місцевої прокуратури становить 36767,27 грн. Підстава видачі довідки: рішення Конституційного Суду України від 13.1.2019№ 7-р (ІІ)2019 та Постанова КМУ від 30.08.2017 № 657 щодо оплати праці працівників прокуратури.

06 березня 2020 року ОСОБА_2 звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України про перерахунок пенсії. 17 березня 2020 року ГУ ПФУ в Закарпатській області надана відповідь у формі Рішення № 0700-0326-8/9338, в якому зазначено, що Пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України «Про умови оплати праці прокурорів» від 11 грудня 2019 року № 1155 встановлено, що зміна розмірів посадових окладів для працівників прокуратури, передбачених цією постановою, не є підставою для перерахунку пенсій, що визначені Законом України «Про прокуратуру». Також зауважують, що право на перерахунок а підставі рішення КСУ від 13.12.2019 року виникає за зверненнями, що надходять починаючи з 13 грудня 2019 року та для яких момент виникнення права на перерахунок настав не раніше 13 грудня 2019 року.

Так, рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 травня 2020 року у справі № 260/735/20 було задоволено позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії задоволено, зокрема: визнано протиправними дії та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років, призначеної Позивачу - ОСОБА_2 ; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області провести перерахунок пенсії по вислузі років ОСОБА_2 на підставі довідки прокуратури Закарпатської області №18 51-вих.2020 від 02 березня 2020 року виходячи з її розміру 90% від заробітку , починаючи з 06.03.2020 року.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2021 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області задовольнити частково, рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 травня 2020 року у справі № 260/735/20 змінено, виключивши з абзацу третього його резолютивної частини фразу «виходячи з її розміру 90% від заробітку».

Позивачу ОСОБА_1 після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який отримував пенсію як працівник органів прокуратури, рішенням Головного управління Пенсійного фонду в Закарпатській області від 08.10.2020 року за №26 було призначено пенсію по втраті годувальника - її померлого чоловіка.

30 березня 2021 року позивачка звернулась із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про здійснення їй перерахунок раніше призначеної пенсії по втраті годувальника у зв`язку з набуттям законної сили рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 15.05.2020 у справі №260/735/20 та відшкодувати різницю між перерахованою на підставі зазначеного рішення суду та фактично виплаченою ОСОБА_2 пенсією.

Листом від 20 квітня 2021 року Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повідомило позивачку про те, що керуючись ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.11.2020 року, підстав для перерахунку пенсії по втраті годувальника з урахуванням рішення суду по справі 260/735/20 в Головного управління немає.

Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії відповідно до ч.19 ст.86 Закону України «Про прокуратуру», звернулась до суду з даним позовом з метою захисту свого порушеного права.

Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України кожному громадянину гарантоване право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За приписами ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 цього ж Закону, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Частиною 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі Порядок №22-1), звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку (п. 1.8).

Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви (п. 1.9).

Відповідно до п. 2.3 Порядку до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу. Також надаються такі документи:

1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування особи, якій призначається пенсія, та померлого годувальника (подається у разі, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, має такі документи);

2) свідоцтво про народження або паспорт особи, якій призначається пенсія:

3) довідка про склад сім`ї померлого годувальника та копії документів, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником (за наявності);

4) свідоцтво про смерть годувальника, або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення його померлим, або витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, що засвідчує факт внесення до цього реєстру інформації про безвісне зникнення особи, або інформація з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, отримана в порядку, передбаченому статтею 15 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти»;

5) документи про вік померлого годувальника сім`ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим;

6) довідки загальноосвітніх навчальних закладів системи загальної середньої освіти, професійно-технічних, вищих навчальних закладів про те, що особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 частини другої статті 36 Закону, навчаються за денною формою навчання;

7) довідка про те, що чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків, дід, баба, брат чи сестра померлого годувальника незалежно від віку і працездатності не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років;

8) документи про місце проживання (реєстрації);

9) документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника;

10) експертний висновок про встановлення причинного зв`язку смерті годувальника з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (крім дружин (чоловіків), які втратили годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, та звернулися за призначенням пенсії у зв`язку з втратою годувальника).

Орган, що призначає пенсію, додає до заяви одержані ним від МСЕК виписки з актів огляду в МСЕК дорослих членів сім`ї, яким право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника надається внаслідок їх інвалідності.

До заяви про призначення пенсії членам сім`ї померлого пенсіонера повинні бути додані необхідні документи, зазначені в цьому пункті. Заробіток у такому випадку визначається за документами, що є в пенсійній справі померлого годувальника, або за поданими додатково документами відповідно до вимог частини першої статті 40 Закону;

11) документи про стаж особи, якій призначається пенсія, визначені підпунктом 2 пункту 2.1 цього розділу (для визначення пенсійного віку осіб, зазначених у пункті 1 частини другої статті 36 Закону).

Згідно з п. 4.1 Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

При прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі (п. 4. Порядку №22-1).

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (п. 4.3 Порядку №22-1).

Щодо відмови у перерахунку пенсії суд керується таким.

Згідно з абз. 1 ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Відповідно ж до абз. 2 ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII (далі Закон №1697-VII) є спеціальним та визначає правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України. Цей Закон визначає лише умови пенсійного забезпечення прокурорів, в тому числі і право на пенсію у разі втрати годувальника та не регулює порядок призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, а також інші умови пенсійного забезпечення.

Частиною 19 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї прокурора або слідчого, які були на його утриманні на момент смерті (при цьому дітям пенсія призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника), за наявності у померлого годувальника стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років, у розмірі 60 відсотків середньомісячного (чинного) заробітку на одного члена сім`ї, 70 відсотків - на двох і більше членів сім`ї. До непрацездатних членів сім`ї померлого прокурора або слідчого належать особи, зазначені у статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином за сукупності встановлених обставин справи, позивач має право на перехід, за своїм бажанням і в порядку, що визначений законом, на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, як дружина померлого, для якої його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування та яка сама одержувала пенсію (за віком).

Заперечуючи проти позову відповідач вказує на те, що ч. 20 ст. 86 Закону №1697-VII в первинній редакції, а також ч. 18 ст. 50-1 Закону №1789-ХП передбачає можливість проведення перерахунку лише тієї пенсії, яка призначена працівникам прокуратури. Тобто, норми Закону №1697-VII, що регулюють питання призначення пенсії по втраті годувальника та порядок перерахунку пенсії передбачають можливість проведення перерахунку пенсії призначеної виключно працівникам прокуратури. При цьому розмір пенсії прокурора або його заробітку не підлягає перерахунку після його смерті, якщо право на таку пенсію або заробіток годувальник не мав за життя, з позиції відповідача підстави для перерахунку пенсії позивачем відсутні.

З цього приводу слід зазначити, що 13.12.2019 Другим Сенатом Конституційного Суду України прийнято Рішення №7-р(ІІ)/2019 у справі за конституційними скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697 (далі Закон №1697), яким визнано таким, що не відповідає Конституції України положення частини двадцятої статті 86 Закону №1697, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

У своєму Рішенні №7-р Конституційний Суд України визначив порядок виконання цього Рішення до врегулювання Верховною Радою України вказаного питання на законодавчому рівні, вказавши, що частина двадцята статті 86 Закону №1697 не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, натомість застосуванню підлягає частина двадцята статті 86 Закону №1697 в первинній редакції.

Конституційний Суд України в пункті 3 вказаного рішення по справі №7-р(II)/2019 від 13.12.2019 року установив такий порядок виконання ухваленого Рішення:

- частина 20 статті 86 Закону від 14.10.2014 року №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина 20 статті 86 Закону від 14.10.2014 року №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: « 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Верховний Суд у постанові від 03.02.2021 (справа №674/840/17 адміністративне провадження №К/9901/42929/18) зазначив, що для осіб, яким уже призначена пенсія, та потім набули право на інший вид пенсії, Законом №1058-IV передбачена можливість подання заяви про переведення на інший її вид відмінний від пенсії призначений вперше.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 45 Закону №1058-IV пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону.

Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Відповідно до пункту 1.5 постанови правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій» відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Порядок №22-1) заява про переведення з одного виду пенсії на інший подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії.

Абзацом 5 пункту 1.7 Порядку №22-1 днем переведенням з одного виду пенсії на інший вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

Згідно з пунктом 2.8 Порядку №22-1 поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Натомість, підставою для проведення перерахунку пенсій працівників прокуратури (в тому числі по втраті годувальника - працівника прокуратури) є підвищення заробітної плати прокурорським працівникам.

Отже, на момент призначенні пенсії по втраті годувальника позивачці у відповідача була наявна довідка про розмір заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії її померлого чоловіка №18 51-вих.2020 від 02.03.2020 року, виданої прокуратурою Закарпатської області.

При призначенні пенсії по втраті годувальника позивачці відповідачем не було враховано дані вказаної довідки прокуратури Закарпатської області №18 51-вих.2020 від 02.03.2020 року.

Так як позивачці 25 вересня 2020 року було призначено пенсію у зв`язку із втратою годувальника, суд дійшов висновку, що саме з 25.09.2020 року позивач має право на перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки Прокуратури Закарпатської області від 02.03.2020 року №18 51-вих.2020.

Таким чином, спірні дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови в перерахунку пенсії в разі втрати годувальника на підставі довідки Прокуратури Закарпатської області від 02.03.2020 року №18 51-вих.2020, є протиправними.

Водночас, суд зазначає, що так як позивачу з 25.09.2020 року призначено пенсію по втраті годувальника, належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату з 25.09.2020 року ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника, згідно довідки Прокуратури Закарпатської області від 02.03.2020 року №18 51-вих.2020, з урахуванням раніше проведених виплат.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими.

Щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області виплатити ОСОБА_1 різницю між перерахованою на підставі зазначеного рішення суду та фактично виплачено покійному чоловіку ОСОБА_2 пенсії суд зазначає наступне.

Статтею 52 Закону №1058-IV встановлено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

За приписами статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК).

Статтею 1219 ЦК передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1227 ЦК суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Слід також зазначити, що відповідно до ч.1 ст.91 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що сума пенсії, яка належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті.

При цьому, предметом спадкування можуть бути лише конкретні суми виплат, які належали спадкодавцеві за життя і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 15 липня 2021 року у справі № 2-а-2691/2009.

Колегія суддів Верховного Суду у вказаному рішенні зазначила, що сума пенсії, яка не була нарахована пенсіонеру, не може вважатися недоотриманою сумою пенсії і не підлягає виплаті в порядку статті 52 Закону №1058-IV та не входить до складу спадщини, оскільки така в силу положень статі 1219 ЦК України нерозривно пов`язана з особою спадкодавця та не може бути передана іншим особам, а тому спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Оцінюючи підстави для виконання відповідачем рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 15.05.2020 року у справі №260/735/20 щодо перерахунку пенсії ОСОБА_2 , суд зазначає таке.

Згідно зі ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Частинами 2, 4 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ч.1 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відтак, лише рішення суду, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Так, ст. 255 КАС України визначено, що рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суд врахував, що рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 15.05.2020 у справі №260/735/20 змінене постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2021 року.

Отже, з урахуванням ч.2 ст.255 КАС України воно набрало законної сили 28.01.2021 року.

Водночас, як установлено судом, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто до набрання законної сили вказаним рішенням суду.

Так, відповідно до ч.ч.2, 4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті.

Оскільки за життя ОСОБА_2 рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 15.05.2020 року у справі №260/735/20 не набрало законної сили, він не набув права на перерахунок пенсії.

Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30.10.2018 у справі №522/19647/17 та від 13.03.2019 у справі №484/3648/16-а.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у відповідача відсутні підстави для виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 15.05.2020 року у справі №260/735/20 про перерахунок ОСОБА_2 пенсії та, як наслідок, відсутні правові підстави для виплати такої пенсії його спадкоємцям, зокрема позивачам у порядку ст.52 Закону №1058-IV.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судового збору здійснити відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, буд. 4, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку призначеної пенсії по втраті годувальника, згідно з довідкою Прокуратури Закарпатської області від 02 березня 2020 року за №18 51-вих.2020 з 25.09.2020 року з урахуванням раніше отриманих сум.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з втратою померлого годувальника, згідно з довідкою Прокуратури Закарпатської області від 02 березня 2020 року за №18 51-вих.2020 з 25.09.2020 року з урахуванням раніше отриманих сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 454,0 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 11 жовтня 2021 року.

СуддяЯ. М. Калинич