Справа № 569/7834/21
Суддя: Галінська В. В.
Дата ухвалення: 2021-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2021 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді - Галінської В.В.

секретар судового засідання - Калетинець Т.В.

справа № 569/7834/21,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, Департамент патрульної поліції Національної поліції України,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному порядку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №4027899 від 06.04.2021, винесену капралом поліції 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Рівненській області рядовим поліції Мельником Дмитром Петровичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП; судове засідання з розгляду адміністративного позову провести з участю позивача.

В обгрунтування позовних вимог вказує, що він проживає за адресою АДРЕСА_1 (5 під"їзд). Будинок АДРЕСА_2 та будинок АДРЕСА_3 створюють один двір і з"єднані між собою у букву "Г". В"їзд до будинків здійснюється з двох сторін - з вул.Макарова та з АДРЕСА_2 . 06.04.2021 на автомобілі марки RENAULT TRAFIC д.н. НОМЕР_1 , він в"їхав у двір, в якому проживає зі сторони вул. Макарова і рухався у напрямку 5-го під"їзду будинку АДРЕСА_2 , в якому знаходиться його квартира. Безпосередньо перед в"їздом в двір встановлений дорожній знак 5.31. - "житлова зона". Коли він доїхав до 3-го під"їзду будинку АДРЕСА_3 , назустріч йому від 2-го під"їзду Макарова, 26, на виїзд з двору почав рухатися автомобіль білого кольору марки КІА Picanto д.н. НОМЕР_2 . Вказаний автомобіль марки КІА Picanto зупинився посеред дороги житлової зони, заблокував повністю йому дорогу та створив перешкоду для руху транспортних засобів та пішоходів. Він звернувся до водія КІА Picanto д.н. НОМЕР_2 з проханням здійснити рух назад, оскільки він рухався на в"їзд, а він на виїзд із житлової зони, і щоб розминутися йому достатньо було проїхати 10 метрів, звідки він починав свій рух, в той час, як йому до перехрестя на в"їзді у двір необхідно було їхати заднім ходом близько 100 метрів. На його прохання від"їхати та не створювати перешкоду для руху транспортних засобів та пішоходів, водій автомобіля марки КІА Picanto жодним чином не реагував. Через деякий приїхала поліція. Він пояснив поліцейському ситуацію, після чого він сів у своє авто, а потім приніс йому спірну постанову, після ознайомлення з якою зробив у ній надпис, що не згоден з її змістом. На його доводи щодо того, що його автомобіль не може проїхати через створення водієм автомобіля марки КІА Picanto перешкоди для руху транспортних засобів (у тому числі його) та пішоходів, працівник поліції ніяк не відреагував, і з незрозумілих причин, не з"ясувавши обставин справи та не надавши жодних доказів його вини у нібито вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, виніс відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення. При цьому, жодних порушень ПДР України ним допущено не було, ним дотримано усі вимоги, що ставляться до водія, який керує транспортним засобом.

Зазначає, що на дворову територію, по якій рухався його транспортний засіб, та яка зазначена в оскаржуваній постанові поширюються вимоги дорожнього знаку 5.31. - "житлова зона". Разом з тим, він на своєму транспортному засобі рухався на в"їзд в житлову зону, а водій транспортного засобу марки КІА Picanto, який створив перешкоду руху транспортним засобам та пішоходам, - рухався на виїзд з житлової зони. А тому в силу положень п.26.4 ПДР зобов"язаний був дати дорогу його транспортному засобу, однак цього не зробив, чим унеможливив рух та створив перешкоду руху транспортним засобам та пішоходам. Його доводи з цього приводу працівник поліції з не зрозумілих причин не взяв до уваги, та порушення водієм автомобіля білого кольору марки КІА Picanto вимог п.26.4. ПДР не зафіксував.

Також вказує, що спірна постанова не містить жодних доказів, які б підтверджували припинення руху його транспортним засобом на час, більший, ніж 5 хв., що визначає зміст поняття стоянки і складає об"єктивну сторону правопорушення передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП. Натомість, він лише намагався здійснити об"їзд автомобіля марки КІА Picanto, який заблокував йому проїзд та своїм транспортним засобом створив перешкоду руху транспортним засобам та пішоходам. Доказів протилежного відповідачем до спірної постанови не долучено.

Окрім того, спірна постанова містить лише цитування диспозиції ч.3 ст.122 КУпАП, при цьому у ній відсутні будь-які докази вчинення ним такого адміністративного правопорушення. Також до постанови не долучено жодних фото-,відеоматеріалів, показів свідків, які б у якості доказів по справі обґрунтовували правомірність прийнятого суб"єктом владних повноважень рішення, підтверджували таке розміщення його транспортного засобу, що дійсно створювало перешкоду транспортним засобам та пішоходам, так само жодними доказами не підтверджується нібито здійснення його транспортним засобом самого факту стоянки.

05 липня 2021 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву із оптичним носієм інформації з відеозаписами та фотоматеріали. Згідно відзиву відповідач просив відмовити в задоволенні позову вказуючи, що зміст оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному серії ЕАН №4027899 від 06 квітня 2021 року винесена щодо ОСОБА_1 в повній мірі відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, в ній зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, вірно застосовано межі санкції статті щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності та вказано технічні пристрої, на які проводився відеозапис ВК-0075.

19 липня 2021 року позивачем подано відповідь на відзив, зазначаючи, що відеозаписом та фотоматеріалами, так само як і поясненнями свідка, які надані відповідачем до відзиву, не зафіксовано ні факт стоянки його автомобіля, ні факт створення перешкод у русі. Вважає відеозапис та фотоматеріали надані відповідачем не можуть вважатися належними доказами у зв"язку з тим, що спірна постанова не містить посилань ні на технічний запис чи фотофіксацію.

Ухвалою суду від 21 квітня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами розгляду позовного провадження окремих категорій термінових адміністративних справ відповідно до ст.ст. 268, 269 КАС України у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 29 квітня 2021 року, визначено відповідачу строк для подання відзиву.

Ухвалою суду від 04 червня 2021 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, просили позов задоволити.

Представник відповідачів в судове засідання не з"явився, проте їх позиція висловлена у відзиві на позов.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 суду показав, що він рухався по проїзжій частині дороги у дворі будинку по АДРЕСА_3 , та не зміг виїхати з двору, оскільки виїзд був заблокований автомобілем позивача, у зв"язку з чим змушений був зателефонувати на лінію 102.

Заслухавши виступ представника позивача, покази свідка, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 06 квітня 2021 капралом поліції 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Рівненській області рядовим поліції Мельником Дмитром Петровичем, винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4027899, відповідно до якої ОСОБА_1 , 06.04.2021 о 10 год 36 хв. в м. Рівне по вул. Макарова, 26, керуючи транспортним засобом, здійснив стоянку у місці, де транспортний засіб, що зупинився, унеможливив рух та створив перешкоду іншому транспортному засобу чим створив перешкоду дорожньому руху, чим порушив п.15.10 д. ПДР - порушення стоянки у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух іншим транспортним засобам або пішоходам, чим скоїв правопорушення передбачене ч.3 ст.122 КУпАП України із накладенням штрафу у розмірі 680 грн..

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України Про дорожній рух від 30.06.1993р. № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабміну України від 10.10.2001р. №1306.

Статтею 14 Закону № 3353 встановлено, що учасники дорожнього руху зобов"язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.п. "д" п. 15.10 ПДР стоянка забороняється у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

Як встановлено ч. 3 ст. 122 КУпАП ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом ст. 222 КУпАП розгляд справ за ч. 1,2,3,5 ст. 122 КУпАП віднесено до компетенції органів Національної поліції.

Вищенаведені норми дають підстав для висновку, що притягуючи ОСОБА_1 до відповідальності за порушення п.п д"" п. 15.10 Правил дорожнього руху, відповідачу слід належним чином встановити та в рамках розгляду даної справи довести факт здійснення останнім стоянки в місці, що унеможливлює рух іншим транспортним засобам або створить перешкоду для руху пішоходів.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об"єктивне з"ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст.245 КУпАП відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з"ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом"якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з"ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що порушення ПДР, за що передбачена відповідальність Кодексом про адміністративні правопорушення України, має підтверджуватися відповідними доказами, невичерпний перелік яких наведений у ст.251 Кодексу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб"єкта владних повноважень обов"язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Натомість, належні та допустимі докази, на підставі яких інспектор дійшов висновку про винність позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП, до оскаржуваної постанови не додані. Зокрема, відсутні дані про проведення під час розгляду справи про адміністративне правопорушення вимірювання відстані між транспортними засобами, інформація про засоби, якими б здійснювались такі виміри також відсутня.

В оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис немає, отже доказів скоєння правопорушення не має.

Аналогічного висновку дійшов Верховний суд в постанові №428/2769/17 від 24.01.2019 року.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, наданий відповідачем відеофайл не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості

Таким чином, відповідачем не доведено факту порушення позивачем ч.3 ст.122 КУпАП та дотримання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб"єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України.

Частиною 3 ст. 286 КАС України передбачено вичерпний перелік рішень які має право прийняти місцевий загальний суд як адміністративний за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб"єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме: 1) залишити рішення суб"єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб"єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб"єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №4027899 від 06 квітня 2021 року слід скасувати.

Також суд відмовляє в задоволені позовної вимоги в частині визнання оскаржуваної постанови протиправною, оскільки повноваження суду за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб"єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності визначено ч. 3 ст. 286 КАС України, відповідно до якої такі повноваження в суду відсутні. Виходити за межі позовних вимог в цій частині суд не вбачає необхідності, оскільки прийшов до переконання, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Стаття 132 КАС України визначає види судових витрат, згідно з якою судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов"язаних з розглядом справи.

Позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір у розмірі 454,00 грн..

Виходячи з вимог ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України сплачений судовий збір у розмірі 454,00 грн..

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 72-77, 90, 241-243, 245, 246, 250, 295-297, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №4027899 від 06 квітня 2021 року, винесену капралом поліції 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Рівненській області рядовим поліції Мельником Дмитром Петровичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

В задоволенні вимоги в частині визнання оскаржуваної постанови протиправною - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України судові витрати в розмірі 454,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ,

відповідач: Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, м. Рівне, вул. С.Бандери, 14 а, ; Департамент патрульної поліції України , м.Київ, вул.Ф.Ернста,3, .

Повне судове рішення складене 11 жовтня 2021 року.

Суддя -