Справа № 580/5908/21
Суддя: В.А. Гайдаш
Дата ухвалення: 2021-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року справа № 580/5908/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гайдаш В.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Селищенської сільської ради про визнання дії протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , далі - позивач) до Селищенської сільської ради (вул. Центральна, 17, с. Селище, Звенигородський р-н,Черкаська обл., далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у нарахуванні та виплаті заробітної плати на період працевлаштування, але не більше шести місяців, яку вона одержала на посаді голови Журавської сільської ради відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад»;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити заробітної плати на період працевлаштування, але не більше шести місяців, яку вона одержала на посаді голови Журавської сільської ради починаючи з 18.11.2020 до 05.05.2021.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 17.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач протиправно відмовив нарахувати та виплатити позивачу із місцевого бюджету середню заробітну плату, яку позивач одержував на виборній посаді в розмірах та умовах, що були встановлені позивачу, як голові Журавської сільської ради у період з 18.11.2020 до дати її працевлаштування - 05.05.2021, оскільки попереднє місце роботи до переходу позивача на виборну посаду вже не є вакантним.

Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала на посаді учителя німецької мови Журавської загальноосвітньої школи та наказом від 11.04.2002 №46 була звільнена з роботи у зв`язку з переходом на виборну посаду секретаря сільської ради.

10.04.2006 позивач була обрана секретарем Журавської сільської ради Городищенського району Черкаської області.

У подальшому 09.11.2010 позивач знову була обрана секретарем Журавської сільської ради Городищенського району Черкаської області.

13.11.2015 позивач була обрана головою Журавської сільської ради Городищенського району Черкаської області.

17.11.2020 припинено повноваження позивача, як голови Журавської сільської ради Городищенського району Черкаської області на підставі пп. 4 п. 2 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад»

Позивач звернулась до попереднього місця роботи для працевлаштування на виборні посади, з якої її було звільнено.

Згідно довідки сектору освіти Городищенської районної державної адміністрації від 01.12.2020 №1062/10, працевлаштувати позивача в Журавському навчально-виховному комплексі «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Городищенської районної ради Черкаської області не має можливості, оскільки згідно рішення Городищенської районної ради від 19.04.2019 №29-11/7 «Про припинення Журавського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Городищенської районної ради Черкаської області» заклад освіти ліквідовано 15.08.2019.

16.01.2021 позивачем подано до відповідача заяву про збереження та виплату на період її працевлаштування середньомісячної заробітної плати протягом 6 місяців.

Селищенська сільська рада листом від 17.02.2021 №248 повідомила позивача, що відповідно до Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні» та «Про статус депутатів місцевих рад», за позивачем буде збережено виплату середньомісячної заробітної плати на протязі 6 місяців.

Відповідно до наказу КП «Добробут» від 30.04.2021 №02 позивача призначено на посаду головного бухгалтера з 05.05.2021.

11.05.2021 позивач звернулась до відповідача із заявою про нарахування та виплату їй заробітної плати на період працевлаштування, але не більше шести місяців, яку вона одержала на посаді голови Журавської сільської ради починаючи з 18.11.2020 до 05.05.2021.

Відповідач листом від 25.06.2021 №768 повідомив позивача про відсутність підстав для нарахування та виплати заробітної плати на період працевлаштування, але не більше шести місяців, яку вона одержала на посаді голови Журавської сільської ради починаючи з 18.11.2020 до 05.05.2021, оскільки відсутнє підтвердження звільнення позивача на підставі п.5 ст. 36 КЗпП України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 5 статті 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року №280/97-ВР визначено, що на сільських, селищних, міських голів поширюються повноваження та гарантії депутатів рад, передбачені законом про статус депутатів рад, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч. 4 ст. 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року №280/97-ВР до складу виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради входять також за посадою секретар відповідної ради, староста (старости). Староста затверджується сільською, селищною, міською радою на строк її повноважень за пропозицією відповідного сільського, селищного, міського голови. Староста є членом виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради за посадою і працює в ньому на постійній основі. Порядок організації роботи старости визначається цим та іншими законами, а також Положенням про старосту, затвердженим сільською, селищною, міською радою (ч. 1-3 ст. 54 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року №280/97-ВР).

Відповідно до статті 118 Кодексу законів про працюУкраїни працівникам, звільненим від роботи внаслідок обрання їх на виборні посади в державних органах, а також у партійних, профспілкових, комсомольських, кооперативних та інших громадських організаціях, надається після закінчення їх повноважень за виборною посадою попередня робота (посада), а при її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації.

Відповідно до частини 1 статті 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» у разі обрання депутата місцевої ради на виборну посаду у раді, на якій він працює на постійній основі, трудовий договір з ним за попереднім місцем роботи припиняється відповідно до законодавства. Обраний на виборну посаду у відповідній раді, на якій він працює на постійній основі, депутат місцевої ради, який перебуває на службі у військових формуваннях чи правоохоронних органах держави, прикомандировується до місцевої ради із залишенням на цій службі. З працівником, якого прийнято на роботу (посаду), що її виконував (займав) депутат місцевої ради, укладається строковий трудовий договір; цей договір розривається у разі повернення депутата місцевої ради на роботу, але не пізніш як через три місяці після припинення повноважень депутата місцевої ради.

Відповідно до частини 2 статті 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутату місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення таких повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації. У разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету. У разі, якщо колишній депутат місцевої ради має право на пенсійне забезпечення або йому призначена пенсія за віком, по інвалідності, у зв`язку із втратою годувальника, за вислугу років відповідно до закону, за ним не зберігається середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді в раді. Час, коли колишній депутат тимчасово не працював у зв`язку з неможливістю надання йому попередньої або рівноцінної роботи (посади) безпосередньо після закінчення строку його повноважень, зараховується, але не більше шести місяців, до страхового стажу і стажу роботи (служби) за спеціальністю, за якою депутат працював до обрання у місцеву раду, де він виконував свої обов`язки на постійній основі.

Гарантії для працівників, обраних на виборні посади, також встановлені статтею 118 КЗпП України, за приписами якої працівникам, звільненим від роботи внаслідок обрання їх на виборні посади в державних органах, а також у партійних, профспілкових, комсомольських, кооперативних та інших громадських організаціях, надається після закінчення їх повноважень за виборною посадою попередня робота (посада), а при її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації.

Аналіз наведених положень чинного законодавства України дає підстави для висновку, що законодавством гарантується право депутата місцевої ради на надання йому, після закінчення його повноважень за виборною посадою, попередньої або рівноцінної роботи (посади), а за її відсутності - збереження за ним середньої заробітної плати на строк не більше шести місяців або до дня його працевлаштування.

Вказана правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 13.08.2020 у справі №174/445/16-а, від 26 грудня 2019 року у справі №570/3880/16-а.

Отже, саме перебування у трудових відносинах безпосередньо до обрання на виборну посаду і є підставою для реалізації гарантій передбачених статтею 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад».

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_1 працювала на посаді учителя німецької мови Журавської загальноосвітньої школи та наказом від 11.04.2002 №46 була звільнений з роботи у зв`язку з переходом на виборну посаду секретаря сільської ради.

Згідно довідки сектору освіти Городищенської районної державної адміністрації від 01.12.2020 №1062/10, працевлаштувати ОСОБА_1 в Журавському навчально-виховному комплексі «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Городищенської районної ради Черкаської області не має можливості, оскільки згідно рішення Городищенської районної ради від 19.04.2019 №29-11/7 «Про припинення Журавського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Городищенської районної ради Черкаської області» заклад освіти ліквідовано 15.08.2019.

Таким чином, неможливість прийняття позивача на посаду, яку вона обіймала до обрання на виборні посади, зокрема, голови Журавської сільської ради та відсутність інших рівноцінних вакантних посад в штатному розписі підприємства у зв`язку з припиненням Журавського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Городищенської районної ради Черкаської області, надає позивачу право на отримання середньомісячної заробітної плати на період працевлаштування, проте не більше ніж за шість місяців, у зв`язку з неможливістю надання йому попередньої роботи.

Посилання відповідача на відсутність підтвердження звільнення позивача на підставі п.5 ст. 36 КЗпП України не приймається судом до уваги, оскільки із записів трудової книжки позивача та довідки відділу освіти Городищенської міської ради від 23.03.2021 №269/10 вбачається, що наказом від 11.04.2002 №46 ОСОБА_1 звільнено з посади учителя у зв`язку саме з переходом на виборну посаду секретаря сільської ради.

За таких обставин, Черкаський окружний адміністративний суд, за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають до повного задоволення.

Щодо вимоги позивача про звернення рішення суду до негайного виконання рішення суду в частині виплати середньомісячної заробітної плати за один місяць з 18.11.2020 по 18.12.2020, то суд зазначає, що відповідно до пункту 2 частини 1 статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць.

Таким чином, негайне виконання в межах сум платежу за один місяць застосовується у разі стягнення грошових сум з відповідача.

Оскільки належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату середньої заробітної плати, а не її стягнення, тому негайне виконання рішення суду у спірних правовідносинах не застосовується.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь витрат на правничу допомогу в сумі 8000 грн., то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Положеннями ч. 4 ст. 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу у сумі 8000 грн. позивачем до матеріалів справи надано: договір про надання правової допомоги від 05.08.2021 №б/н; ордер серія ЧК №124855; квитанцію від 06.08.2021.

Відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З огляду на викладене, беручи до уваги положення КАС України, враховуючи, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 2000 грн.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 14, 139, 242-245, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Селищенської сільської ради щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті заробітної плати на період працевлаштування, але не більше шести місяців, яку вона одержала на посаді голови Журавської сільської ради відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад».

Зобов`язати Селищенську сільську раду нарахувати та виплатити ОСОБА_1 із місцевого бюджету середню заробітну плату, яку вона одержувала на виборній посаді, у розмірах та умовах, що були встановлені, як голові Журавської сільської ради Городищенського району Черкаської області, за період з 18.11.2020 до 05.05.2021.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Селищенської сільської ради на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу адвоката у сумі 2000 (дві тисячі) грн.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Гайдаш