Справа № 460/4242/18
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2021-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 460/4242/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2021 року

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Сакалоша В.М.,

секретар судового засідання Наум`як Х.О.,

за участю:

представника позивача Тороній Г.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича про визнання права на відшкодування коштів вкладу, зобов`язання вчинити дії, визнання наказу недійсним, -

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, з вимогами:

- визнати за ОСОБА_1 (ІПН - НОМЕР_1 ) право на відшкодування коштів вкладу, але не більше суми граничного розміру відшкодування, за Договором № 009-13511-240215 банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у доларах США від 24 лютого 2015 року, що був укладений між ПАТ «Дельта Банк» () та ОСОБА_1 (ІПН - НОМЕР_1 );

- зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича включити ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з належною йому сумою в розмірі 3481,08 доларів США, але не більше суми граничного розміру відшкодування;

- визнати недійним наказ уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової ліквідації ПАТ «Дельта Банк» від 16.09.2015 №813 «Щодо заходів, пов`язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями» в частині застосування наслідків нікчемності Договору банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у доларах США № 009-13511-240215 від 24.02.2015 р., укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк».

Позов мотивований тим, що 24 лютого 2015 року між ним та ПАТ «Дельта Банк» укладений договір банківського вкладу. На його вкладний рахунок зараховано 5000 доларів США згідно з платіжним дорученням від 24 лютого 2015 року. Вказує, що з 26 лютого 2015 року по 2 березня 2015 року він вилучив частину вкладу в сумі 1 520 доларів США. Залишок депозиту становить 3 481,08 доларів США, що підтверджується випискою за операціями по картковому рахунку станом на 04 березня 2015 року.

Постановою Правління НБУ від 2 березня 2015 року ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 2 березня 2015 року прийнято рішення №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк». З 03 березня 2015 року в банку запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Кадирова В.В. Постановою Правління Національного банку України від №664 від 2 жовтня 2015 року прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію згаданого банку.

23 вересня 2015 року його (позивача) повідомили про те, що договір банківського вкладу від 24 лютого 2015 року та операції з внесення та перерахування коштів по рахунку, відкритому на виконання вказаного договору визнані Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб нікчемними відповідно до вимог п.7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Згідно наказу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. «Щодо заходів пов`язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів за вкладними операціями» застосовано наслідки нікчемності договору банківського вкладу, внаслідок чого його не включено до реєстру вкладників ПАТ «Дельта Банк», вклади яких підлягають відшкодуванню за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Вважає, що дії та рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб суперечать договору банківського вкладу, є протиправними та порушують його права та інтереси. Рішення про нікчемність не містить жодного обґрунтування визнання договору нікчемним та посилання на конкретні обставини, що стали підставою для визнання договору нікчемним. Вказує, що договір укладений 24 лютого 2015 року, до визнання банку неплатоспроможним.

Представник Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. направив на адресу суду відзив на позов, у якому вказує на те, що не погоджуються з вимогами позовної заяви, вважає їх необґрунтованими та безпідставними. 02.03.2015 на підставі постанови правління НБУ №150 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчої дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» згідно з яким з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк». Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк» призначено Кадирова В.В. Рішенням виконавчої дирекції ФГВФО №71 від 08.04.2015 тимчасову адміністрацію в АТ «Дельта Банк» запроваджено на шість місяців з 03.03.2015 по 02.09.2015 включно. Рішенням виконавчої дирекції ФГВФО №181 від 02.10.2015 розпочата процедура ліквідації АТ «Дельта Банк» з 05.10.2015 по 04.10.2017 включно. Між позивачем та АТ «Дельта Банк» укладено договір банківського вкладу. Вказаний договір є нікчемним відповідно до п.7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» про що позивача було повідомлено листом від 23.09.2015. Так дії певних фізичних осіб щодо перерахування з власних поточних рахунків коштів на вкладні ( депозитні) рахунки інших фізичних осіб відкриті в АТ «Дельта Банк» були зумовлені тим, що сума грошових коштів на рахунках клієнтів - ініціаторів операцій на момент здійснення операції перевищувала суму граничного розміру відшкодування грошових коштів Фондом гарантування вкладів фізичних осіб і відповідно з огляду на незадовільний стан платіжної дисципліни АТ «Дельта Банк» для таких клієнтів існували ризики щодо незадоволення кредиторських вимог в результаті ліквідації АТ «Дельта Банк» та реалізації його майна. З огляду на це вказані фізичні особи-платники ініціювали перерахування з власних поточних та вкладних рахунків на вклади певної кількості інших фізичних осіб грошових коштів у розмірі, що є необхідним для подальшого відшкодування коштів Фондом ініціатору та/або отримувачу переказу. При цьому клієнти - ініціатори перерахування коштів з огляду на наявність на власних рахунках залишків коштів були кредиторами банку за відповідними договорами банківських вкладів та/або договорами банківських рахунків. Зазначені операції буди здійснені в період дії постанови НБУ від 30.10.2014 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії проблемних». За таких умов укладання між банком та фізичними особами договорів банківського вкладу за якими здійснювалося зарахування коштів на вкладні рахунки від фізичних осіб, які є кредиторами банку та які не могли розраховувати на відшкодування коштів за рахунок фонду з огляду на перевищення залишків на рахунках гранично суми відшкодування мало наслідком надання банком кредиторам - фізичним особам переваги перед іншими кредиторами. При цьому така перевага полягала у можливості отримати відшкодування коштів за рахунок Фонду через третіх осіб. Під час перевірки було встановлено, що кошти на рахунок відкритий на ім`я позивача надійшли внаслідок розбивки великого вкладу іншого клієнта з метою створення в майбутньому штучного зобов`язання ФГВФО на відшкодування грошових коштів за рахунок держави. На підставі вищевикладеного комісія дійшла до висновку, що умови договорів банківських вкладів укладені між банком та фізичними особами після 16.01.2015 включно, за якими здійснювалися перерахування коштів на вкладні рахунки з рахунків третіх осіб є нікчемними з підстав визначених п.7 частини 3 ст.38 Закону. Крім цього, вважає, що договір банківського вкладу не набув чинності, оскільки позивачем станом на поточну дату сума вкладу внесена не була.

Представником позивача надано суду відповідь на відзив, в якому зазначає, що на момент укладення договору банківського вкладу від 24.02.2015 позивач не був кредитором банку, а саме внесення вкладу від третіх осіб не свідчить про нікчемність такого договору відповідно до положень п.7 ч.3 ст.38 Закону. Крім цього, умови вказаного договору банківського вкладу не містять положень щодо можливості повернення вкладу особі від якої вони надійшли на рахунок позивача. Договір фактично виконувався, станом на 04.03.2015 на залишок вкладу нараховано проценти, що підтверджується випискою по рахунку. Саме позивач проводив зняття готівки з даного вкладу, що підтверджує реальність договору.

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 20 березня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 право на відшкодування коштів вкладу, але не більше суми граничного розміру відшкодування за договором № 009-13511-240215 банківського вкладу «Зростаючий» від 24 лютого 2015 року, що був укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 .

Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В. В. включити ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з належною їй сумою в розмірі 3481,08 доларів США, але не більше суми граничного розміру відшкодування.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Львівського апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в АТ «Дельта Банк» Кадирова В. В. задоволено.

Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 20 березня 2020 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк», Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В. В., третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання за позивачем права на відшкодування коштів вкладу, але не більше суми граничного розміру відшкодування, за договором № 009-13511-240215 банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у доларах США від 24 лютого 2015 року, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» таОСОБА_1 ; зобов`язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В. В. включити ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з належною їй сумою в розмірі 3481,08 доларів США, але не більше суми граничного розміру відшкодування; визнання недійсним наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта Банк» № 813 від 16 вересня 2015 року «Щодо заходів, пов`язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями» в частині застосування наслідків нікчемності договору банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у доларах США №009-13511-240215 від 24 лютого 2015 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк», відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 червня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 20 березня 2020 року та постанову Львівського апеляційного від 01 жовтня 2020 року скасовано.

Провадження у справі № 460/4242/18 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк», Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В. В., третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання права на відшкодування коштів вкладу, зобов`язання вчинити дії та визнання наказу недійсним закрито.

Роз`яснено ОСОБА_1 , що розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

29 червня 2021 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 , яка підписана представником Сокуренком Є.В., про направлення справи за встановленою юрисдикцією, у якій просить направити справу до відповідного суду адміністративної юрисдикції.

Матеріали справи №460/4242/18 надійшли на адресу Львівського окружного адміністративного суду 28.08.2021.

Відповідно до вимог ст. 31 Кодексу адміністративного судочинства України та за результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, дану адміністративну справу передано на розгляд судді Львівського окружного адміністративного суду Сакалошу В.М Ухвалою від 06 вересня 2021 року суддя прийняв справу до провадження та призначив судове засідання.

В судове засідання представник позивача з`явилась, зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити.

В судове засідання представник відповідачів не з`явився. Представник третьої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в судове засідання не з`явився, хоч належним чином повідомлявся про час та місце судового розгляду, клопотань сторони не надсилали.

Суд заслухав пояснення представника позивача, з`ясував обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, а також ті, які мають значення для вирішення справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідив докази у справі, та встановив наступне.

24.02.2015 між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк « та ОСОБА_1 укладено договір № 009-13511-240215 банківського вкладу (депозиту) "Зростаючий" у доларах США, відповідно до умов якого сума вкладу складає 5000 доларів США; вклад залучається на строк із моменту зарахування Вкладу на рахунок, вказаний у п. 1.6 цього Договору, та по 10.03.2015 включно; процентна ставка на суму вкладу становить 5,5 (п`ять цілих п`ять десятих) процентів річних.

У відповідності до п. 1.6 Договору Банк відкриває Вкладнику вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_2 .

У відповідності до платіжного доручення в іноземній валюті для фізичної особи, яка не здійснює підприємницької діяльності від 24.02.2015 ОСОБА_3 здійснив переказ коштів ОСОБА_1 в розмірі 5000 дол. США.

Згідно з заявою на видачу готівки №46639459 від 02.03.2015 ОСОБА_1 виплачено кошти з поточного рахунку фізичної особи в сумі 535 дол. США. На підставі заяв на видачу готівки від 26.02.2015 та 27.02.2015 ОСОБА_1 виплачено кошти з поточного рахунку фізичної особи в розмірі 490 дол. США та 495 дол. США відповідно.

Відповідно до виписки за операціями по картковому рахунку з 02.03.2015 по 04.03.2015 баланс ОСОБА_1 на кінець періоду складає 3481,08 дол. США.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 02 березня 2015 року №150 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2015 року №51 "Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк", згідно з яким з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк".

За результатами перевірки правочинів за вкладними операціями в ПАТ "Дельта Банк" Уповноваженою особою Кадировим В.В. прийнято наказ від 16.09.2015 №813 "Щодо заходів, пов`язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями" (із змінами, внесеними відповідно до Наказу № 836 від 22.09.2015), відповідно до якого застосовано наслідки нікчемності договорів банківського вкладу (депозиту), що є нікчемними з підстав, викладених у пункті 7 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", серед яких і Договір банківського вкладу (депозиту), укладений між позивачем та ПАТ "Дельта Банк".

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 02.10.2015 №664 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд гарантування) прийнято рішення від 02.10.2015 №181, "Про початок процедури ліквідації АТ "Дельта Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку". Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Дельта Банк", призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ "Дельта Банк", визначені статтями 37, 38, 51, частинами першою та другою статті 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирову В.В. на два роки з 05.10.2015 по 04.10.2017 включно.

Рішенням Виконавчої Дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.02.2017 № 619 продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ "Дельта Банк" на два роки до 04.10.2019. Також вказаним рішенням продовжено повноваження ліквідатора ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. строком на два роки до 04.10.2019.

Вважаючи рішення та дії відповідача щодо визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) від 24.02.2015 відповідно до статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" неправомірним та, як наслідок, не включення даних про позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Предметом доказування відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 № 4452-VI (тут і далі- у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон № 4452-VI).

Так, Закон № 4452-VI встановлює правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулює відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначає повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Згідно із статтею 26 Законом № 4452-VI, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000,00 грн. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Згідно з ч.4 ст.2 Закону № 4452-VI, вкладник - фізична особа, яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Відповідно до ч.3 ст.2 вказаного Закону, вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, врегульований статтею 27 Законом України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", відповідно до якої уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до положень ч.1 ст. 27 Закону № 4452-VI, уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до ч. 3-6 ст. 27 Закону № 4452-VI, уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.

Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур`єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Як встановлено судом, на дату прийняття Правлінням НБУ постанови від 02 жовтня 2015 року № 181 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних» на депозитному рахунку ОСОБА_1 , відкритому відповідно до укладеного договору банківського вкладу № 009-13511-240215 від 24 лютого 2015 року, знаходилась сума 3481,08 доларів США.

Кошти на депозитний рахунок позивача були зараховані шляхом перерахунку з рахунку іншої особи відповідно до платіжного доручення від 24 лютого 2015 року №46386709.

Відповідно до частини першої статті 34 Закону № 4452-VI Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, відповідно до пункту 16 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI, називається тимчасовою адміністрацією.

Відповідно до частини другої статті 34 Закону № 4452-VI не пізніше наступного робочого дня після початку тимчасової адміністрації Фонд розміщує інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в банку на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше ніж через 10 днів публікує її в газетах «Урядовий кур`єр» або «Голос України».

Частинами третьою, п`ятою цієї статті також передбачено, що виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно.

Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Відповідно до частини першої статті 36 Закону № 4452-VI з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

За частиною третьою цієї ж статті правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, є нікчемними.

Закон № 4452-VI визначає порядок складання уповноваженою особою Фонду переліку вкладників, які мають право на відшкодування сум коштів за банківськими вкладами, а також підстави та умови, за наявності яких відшкодування суми коштів за банківським вкладом фізичним особам за рахунок коштів ФГВФО не здійснюється.

Так, згідно з положеннями статей 37, 38 Закону № 4452-VI Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів шляхом здійснення перевірки вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою статті 38 цього Закону.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, з підстав укладення банком правочинів (у тому числі договорів), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку (пункт 7 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI).

Метою пункту 7 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI є недопущення зменшення активів банку або якості (ліквідності) таких активів на шкоду інших кредиторів, а також захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією щодо застосування пункту 7 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI, викладеною, зокрема, у постановах Верховного Суду від 10 травня 2018 року у справі № 910/14681/17, від 30 травня 2018 року у справі № 910/23036/16, від 23 жовтня 2018 року у справі № 804/6992/15.

Відповідно до п.п. 3-5 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 14 від 09.08.2012 (далі - Положення), Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Відповідно до п. 6 розділу ІІІ Положення передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Як передбачено у п.п.2, 3 розділу IV Положення, Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення.

Наведені норми законодавства вказують, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи: 1) складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; 2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; 3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

При цьому, Уповноважена особа може надавати Фонду протягом процедури ліквідації додаткову інформацію про вкладників, зокрема щодо збільшення кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування.

З метою забезпечення прав Фонду, уповноважена особа, як зазначено в частині 2 статті 38 Законом № 4452-VI, забезпечує перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними.

За змістом частини 3 статті 38 Законом України № 4452-VI правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Загальне поняття нікчемності правочинів наведено в статті 228 Цивільного кодексу України, за змістом частини першої якої правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Викладене означає, що уповноважена особа наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних.

Разом з тим, за змістом наведених норм, дане право не є абсолютним, а кореспондується з обов`язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов`язує нікчемність правочину, тобто саме по собі твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким, оскільки воно у даному випадку нівелюється протилежним твердженням вкладника про дійсність вкладу.

Таким чином, у розпорядчому рішенні належить вказувати передбачені Законом підстави визнання правочину нікчемним.

Як встановив суд, протоколом засідання Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ „Дельта Банк" від 15 вересня 2015 року затверджено результати перевірки, якою виявлено правочини (договори) за вкладними операціями, що є нікчемними згідно з п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", перелік яких міститься у Додатку № 1 до цього протоколу.

Згідно з витягом з Реєстру договорів за порядковим № 3363 у Додатку № 1 включено також договір № 009-13511-240215 від 24.02.2015 року на суму 5000,00 дол. США на ОСОБА_1 .

Так, п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Статтею 215 Цивільного кодексу України визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою.

Пунктом 10.7. Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженою Постановою правління НБУ від 12 листопада 2003 року №492, фізична особа може відкрити вкладний (депозитний) рахунок на користь третьої особи шляхом укладення договору банківського вкладу за умови пред`явлення особою, яка відкриває рахунок, паспорта або іншого документа, що посвідчує особу. Якщо ця особа є резидентом, вона додатково має пред`явити документ, виданий контролюючим органом, що засвідчує її реєстрацію в Державному реєстрі фізичний осіб - платників податків.

На підставі цих документів уповноважений працівник банку здійснює ідентифікацію та верифікацію фізичної особи, яка відкриває рахунок. В такому випадку, договір банківського вкладу на користь третьої особи укладається між банком та особою, яка вносить кошти, а в договорі банківського вкладу зазначається на користь кого укладений договір.

Пунктом 5.11. Правил банківського обслуговування фізичних осіб у публічному акціонерному товаристві „Дельта Банк", затверджених Рішенням Ради директорів АТ „Дельта Банк" Протоколом № 14 від 20 березня 2013 року (з відповідними змінами) зарахування на вкладний (депозитний) рахунок грошових сум для Вкладника від третьої особи не допускається.

Відповідно до п.2.9 Інструкції про проведення касових операцій банками в Україні, затвердженої Постановою правління НБУ від 1 червня 2011 року № 174. банк (філія, відділення) зобов`язані видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордеру) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі.

Як встановив суд та не заперечується сторонами, операції щодо зарахування вкладу (депозиту) по договору № 009-13511-240215 банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у доларах США від 24 лютого 2015 року здійснювалися шляхом перерахування грошових коштів з поточного рахунку ОСОБА_3 на вкладний (депозитний) рахунок ОСОБА_1 .

Отже, з наведеного слідує, що зазначені операції по договору здійснювалися шляхом перерахування грошових коштів з поточного рахунку однієї фізичної особи на вкладні (депозитні) рахунки іншої фізичної особи в період дії постанови НБУ № 692/БТ від 30.10.2014 „Про віднесення ПАТ „Дельта Банк" до категорії проблемних", відповідно до якої було прийнято рішення про віднесення АТ „Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних на строк 180 днів та запроваджено обмеження в його діяльності, зокрема, Банку було заборонено проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом, крім договорів, укладених до набрання чинності Постановою, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків.

Також, відповідачами не надано доказів наявності інших підстав, визначених ч.3 ст.38 Закону, внаслідок яких правочин позивача з АТ Дельта Банк є нікчемним.

У свою чергу, відповідно до частини четвертої статті 26 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на предявника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка є повязаною з банком особою або була такою особою протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних; 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, оцінювач, у разі якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) за вкладами у банку, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку проценти за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України Про банки і банківську діяльність, або мають інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобовязання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобовязань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах; 11) розміщені на рахунках, що перебувають під арештом за рішенням суду.

Однак, будь-яких підстав відповідно до статті частини четвертої статті 26 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб для відмови у відшкодуванні позивачу коштів судом не встановлено.

Статтею 27 Закону визначено, що Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах Урядовий курєр або Голос України та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Отже, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію наділена повноваженнями щодо формування повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії, на підставі якого Фонд гарантування вкладів фізичних осіб формує Загальний реєстр вкладників.

Відповідно до п.12 р.II Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14 (в редакції до внесення змін згідно із рішенням 20 жовтня 2014 року за №1293/26070, які набрали чинності 11.11.2014 року) (далі - Положення №14) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 року за №1548/21860, передбачено, що протягом процедури здійснення тимчасової адміністрації в банку уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників, яким необхідно здійснити виплати за рахунок цільової позики.

Пунктом 6 р.III Положення №14 передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно, зокрема: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників. Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

У задоволенні вимог про визнання недійсним наказу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової ліквідації ПАТ «Дельта Банк» від 16 вересня 2015 року № 813 «Щодо заходів пов`язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів за вкладними операціями» в частині застосування наслідків нікчемності договору банківського вкладу «Зростаючий» у доларах США № 009-13511-240215 від 24 лютого 2015 року укладеного між позивачем та ПАТ «Дельта банк» слід відмовити, оскільки вказаний наказ є внутрішнім документом банку і не створює жодних правових наслідків на позивача, а отже ним права позивача не є порушені.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки у даній справі оспорюється рішення прийняте відповідачем, суб`єктом владних повноважень, суд відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України, перевіряє чи прийнято (вчинено) воно: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом на підставі досліджених доказів встановлено, що відповідні положення відповідачем не дотримані повністю. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог, судові витрати слід стягнути на користь відповідача, пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 132, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН - НОМЕР_1 ) право на відшкодування коштів вкладу, але не більше суми граничного розміру відшкодування, за Договором № 009-13511-240215 банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у доларах США від 24 лютого 2015 року, що був укладений між ПАТ «Дельта Банк» () та ОСОБА_1 (ІПН - НОМЕР_1 ).

Зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича включити ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з належною йому сумою в розмірі 3481,08 доларів США, але не більше суми граничного розміру відшкодування.

В решті в задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича на користь держави судові витрати в розмірі 1409 ( одна тисяча чотириста дев`ять) грн. 60 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із врахуванням п.п. 15.5 Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 08.10.2021.

Суддя В.М. Сакалош