Справа № 520/14946/21
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2021-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА
з питання застосування заходів процесуального примусу

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сліденка А.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) про: 1) визнання протиправними дій (бездіяльності) військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не здійсненні ОСОБА_1 нового розрахунку матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, яку отримував під час проходження військової служби за період з 2014 року по 2018 рік; 2) зобов`язання військової частини НОМЕР_1 здійснити перерахунок матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань ОСОБА_1 яку отримував під час проходження військової служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди під час проходження військової служби з 2014 року по 2018 рік з урахуванням раніше иплачених сум; 3) зобов`язання військової частини НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та здійснити виплату ОСОБА_1 недоплаченої частини одноразової грошової допомоги під час проходження військової служби за період з 2014 року по 2018 рік,-
Ухвалою від 10.08.2021р. позов було прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання з повідомленням (викликом) осіб.
Пунктом 3 вказаної ухвали було зобов`язано відповідача подати до суду у строк не пізніше 15 днів з дати одержання цієї ухвали 1) відзив на позов, де чітко та однозначно зазначити про те, які з викладених у позові обставин визнаються, а які заперечуються; 2) усі докази, які були або мали бути взяті до уваги при прийнятті оскаржуваних рішень та вчиненні оскаржуваних діянь, а також усі документи, які мають щонайменший юридичний стосунок до обставин виникнення даного спору, зокрема, стосовно: перебігу подій проходження позивачем військової служби (у тому числі, але не виключно: документи та відомості про прийняття на військову службу, про призначення на штатні військові посади, про обчислення календарної вислуги, про звільнення з військової служби), фінансового забезпечення військовослужбовця (у тому числі, але не виключно: платежів з грошового забезпечення військовослужбовця станом на календарну дату звільнення із військової служби (із відображенням структури виплат, розміру сум, правової приводи платежів, дати виплат; розміру та розрахунку грошової допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2014-2018 роки; 3) письмові пояснення та докази з приводу існування поважних причин ненадання відзиву на позов, 4) визначитись стосовно загального позовного провадження/усного слухання справи - у строк не пізніше 15 днів з дати одержання цієї ухвали.
Копію ухвали було отримано суб`єктом владних повноважень - Військовою частиною 17.08.2021р.
27.08.2021 р. до суду надійшов відзив на позов, який містив виключно висловлення неконкретизованої обставинами фактичної дійсності незгоди із здійсненням нового розрахунку грошової допомоги на оздоровлення.
Так, усупереч п.4 ч.1 ст.162 та п.5 ч.2 ст.162 КАС України у відзиві на позов суб`єкт владних повноважень не указав, які саме із викладених у позові обставин спірних правовідносин визнаються, а які заперечуються; не указав чи призначалась, нараховувалась та виплачувалась військовослужбовцю у 2014р.-2018р. матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, у разі виплати - у якій сумі та з яких складових елементів грошового забезпечення військовослужбовця була обчислена.
Окрім того, усупереч положенням ч.2 ст.77, ч.3 ст.79, п.1 ч.4 ст.162 КАС України до матеріалів відзиву на позов не було приєднано взагалі жодних доказів на спростування викладених у позові обставин.
У зв`язку із викладеним, на виконання імперативних приписів ч.4 ст.9 КАС України у цілях з`ясування об`єктивної істини за власною ініціативою безвідносно до доводів сторін на процесуальної поведінки учасників справи судом у порядку ст. 80 КАС України шляхом постановлення окремої письмової ухвали від 31.08.2021р. у відповідача були витребувані УСІ ДОКАЗИ, які були або мали бути взяті до уваги при прийнятті оскаржуваних рішень та вчиненні оскаржуваних діянь, а також усі документи, які мають щонайменший юридичний стосунок до обставин виникнення даного спору, зокрема, стосовно: перебігу подій проходження позивачем військової служби (у тому числі, але не виключно: документи та відомості про прийняття на військову службу, про призначення на штатні військові посади, про обчислення календарної вислуги, про звільнення з військової служби), фінансового забезпечення військовослужбовця (у тому числі, але не виключно: платежів з грошового забезпечення військовослужбовця станом на календарну дату звільнення із військової служби (із відображенням структури виплат, розміру сум, правової приводи платежів, дати виплат; розміру та розрахунку матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2014-2018 роки.
Проте, станом на 10.09.2021р. вимоги і ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 10.08.2021р. про прийняття позову до розгляду, і ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 31.08.2021р. були невиконані відповідачем в частині подання до суду витребуваних доказів.
З огляду на викладені обставини та віддаючи пріоритет інтересу з`ясування істини у спорі та правильному розв`язанню спору над пріоритетом дотримання строку і формальної процедури, суд прийшов до висновку щодо необхідності продовження розгляду справи за правилами загального позовного провадження, про що 10.09.2021р. було винесено відповідну ухвалу, якою призначено підготовче судове засідання по справі на 11:00 год. 12.10.2021р., а також повторно витребувано у відповідача УСІ ДОКАЗИ відносно обставин проходження заявником військової служби протягом 2014-2018р.р., фінансового забезпечення заявника як військовослужбовця, зокрема, призначення та виплату матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2014р., призначення та виплату матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2015р., призначення та виплату матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2016р., призначення та виплату матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2017р., призначення та виплату матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2018р., призначення та виплату заявнику одноразової грошової допомоги при звільненні із військової служби, призначення та виплату протягом 2014-2018р.р. щомісячної додаткової грошової винагороди, а також визнати обов`язковою особисту участь у розгляді справи особи, котра за відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (чи за іншими прирівняними документами) виконує повноваження законного представника Військової частини НОМЕР_1 , а також визнано обов`язковою особисту участь у розгляді справи особи, котра за відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (чи за іншими прирівняними документами) виконує повноваження законного представника Військової частини НОМЕР_1 .
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 10.09.2021р. було отримано Військовою частиною 15.09.2021 р.
Також 13.09.2021 р. до суду від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів, до якого була долучена копія довідки про виплату позивачу матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за період з 2014 по 2018 рік, яка містила дані про нарахування ОСОБА_1 вказаної допомоги за 2014 рік у сумі 1544,50 грн., за 2015 рік у сумі 1519,80 грн. за 206 рік у сумі 4536,25 грн. і за 2017 рік у сумі 3629,00 грн.
Однак, подані відповідачем документи все ще не містять даних про те, які саме із викладених у позові обставин спірних правовідносин визнаються, а які заперечуються, з яких складових елементів грошового забезпечення військовослужбовця була обчислена матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, а також не містять жодних відомостей про призначення та виплату протягом 2014-2018р.р. щомісячної додаткової грошової винагороди і одноразової грошової допомоги при звільненні.
Отже, станом на 12.10.2021 р. ані витребуваних доказів, ані будь-яких процесуальних документів відповідача з приводу неможливості подання доказів, ані складеного у відповідності до вимог ст.162 КАС України відзиву на позов до суду не надходило, і до призначеного на 11:00 год. 12.10.2021р. підготовчого засідання відповідач свого повноважного представника не направив, про причини неприбуття суд не сповістив.
Тому суд змушений зазначити, що згідно з п.9 ч.3 ст.2 КАС України до основних засад (принципів) адміністративного судочинства належить неприпустимість зловживання процесуальними правами.
Частиною 2 ст.44 КАС України передбачено, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Відповідно до ч.1 ст.45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Згідно з ч.4 ст.45 КАС України суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.
За визначенням ч.1 ст.144 КАС України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.
У розумінні п.5 ч.1 ст.145 КАС України одним із заходів процесуального примусу є штраф.
Частиною 1 ст.149 КАС України передбачено, що суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин суб`єктом владних повноважень; 4) використання під час процедури врегулювання спору за участю судді портативних, аудіотехнічних пристроїв, а також здійснення фото- і кінозйомки, відео-, звукозапису.
Частиною 2 ст.149 КАС України визначено, що суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків; 2) неодноразового зловживання процесуальними правами; 3) повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення; 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів.
Унаслідок цього, суд позбавлений можливості встановити об`єктивну істину у спорі саме унаслідок процесуальної поведінки суб`єкта владних повноважень - відповідача у справі.
Суд вважає, що у діянні відповідача міститься склад одночасно 3 протиправних вчинків, а саме: 1) неповідомлення про неможливість подання витребуваних судом доказів; 2) неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин; 3) повторне невиконання процесуальних обов`язків за ст.162 КАС України.
З урахуванням характеру спірних правовідносин та суті спору, змісту процесуальної поведінки та створених вчинком наслідків з відповідача у дохід Державного бюджету України належить стягнути штраф у сумі трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто - 6.810,00 грн. (2.270,00грн. як розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2021р. згідно зі ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» * 3).
Сукупність викладених вище обставин об`єктивно зумовлює також прийняття рішення про призначення наступного судового засідання на іншу дату.
Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, 44, 45, 77-80, 144, 145, 149, 180, 241-243, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Відкласти розгляд справи.
Призначити нове судове засідання на 26.10.2021р. о 10:30 год.
Роз`яснити, що суд може скасувати ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, щодо якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.
Копії даної ухвали направити учасникам справи.
Роз`яснити, що строк пред`явлення цієї ухвали суду до виконання становить три місяці з дня набрання законної сили, тобто з моменту підписання.
Роз`яснити, що ухвала в частині стягнення штрафу може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.
Роз`яснити, що ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя Сліденко А.В.