Справа № 140/6568/21
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2021-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року ЛуцькСправа № 140/6568/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А.Я.,

при секретарі судового засідання Новак Л.О.,

за участю представника позивача Мельника С.І.,

представника відповідача-1 Палій М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державного підприємства «Луцький ремонтний завод «Мотор» до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області про стягнення пені,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Луцький ремонтний завод «Мотор» (далі ДП «ЛРЗ «Мотор», підприємство, позивач) звернулося в суд з позовом до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі , Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з ВПП, відповідач 1), Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області (далі ГУ ДКС України у Львівській області)/, та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с.212-213), просить: стягнути з Державного бюджету України через ГУ ДКС України у Львівській області пеню в розмірі 8 857 231,09 грн, нарахованої на суму 16 335 644,29 грн заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість (далі ПДВ) по деклараціях за січень, березень, квітень 2015 року за період з 17.01.2017 року по 04.06.2018 року та з 01.01.2019 року по 04.11.2020 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що несвоєчасна виплата відшкодування підприємству ПДВ по деклараціях за січень, березень, квітень 2015 року надає позивачу право на отримання пені на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного Банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення, яка за розрахунками позивача за період з 17.01.2017 року по 04.06.2018 року та з 01.01.2019 року по 04.11.2020 року становить 8 857 231,09 грн.

Ухвалою судді від 05.07.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами загального позовного провадження.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача-1 Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з ВПП заперечила проти вимог позовної заяви, в обґрунтування своєї позиції зазначила наступне. В зв`язку з тим, що відповідачем 12.06.2018 року було подано до Волинського окружного адміністративного суду заяву про відстрочення виконання постанови Волинського окружного адміністративного суду від 03.10.2017 року по справі №803/1199/17, і рішенням Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2018 рокупо справі №857/1118/18 відстрочено виконання рішення до 31.12.2018 року, позивач розділив нарахування пенсі на дві частини, зокрема до і після моменту відстрочення. Зазначає, що не зрозуміло чому позивач просить стягнути пеню за період, що передував постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2018 року по справі №857/1118/18, оскільки саме цією постановою судом надано відстрочку відповідачу по сплаті пені до 31.12.2018 року.

Зокрема, постановою Волинського окружного адміністративного суду від 03.10.2017 року по справі №803/1199/17, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2018 року, зобов`язано Офіс внести до реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ в розмірі 16 836 679,40 грн. Таким чином, обов`язок відповідача внести заяву до реєстру, виникає з моменту набрання законної сили постанови Волинського окружного адміністративного суду від 03.10.2017 року по справі №803/1199/17, а саме з 31.01.2018 року. Оскільки судом даний обов`язок відстрочено ще на рік рішенням по судовій справі №857/1118/18, а саме до 31.12.2018 року, то взагалі не зрозуміло чого позивач просить стягнути пеню за період до моменту встановлення такого обов`язку судовим рішенням.

Представник відповідача зазначає, що категорично не погоджується з вимогою позивача сплатити пеню за період коли внести заяву в тимчасовий реєстр не було технічної можливості, що і підтверджено відповідним рішенням суду.

Крім того, зазначає, що згідно із індивідуальною податковою консультацією Державної фіскальної служби України від 15.08.2018 року №3557/6/99-12-02-01-15/ІПК «Про повернення виплат сум пені, нарахованої на бюджетну заборгованість з відшкодування ПДВ» порядок отримання платником податків встановлених законодавством сум пені, нарахованої на бюджетну заборгованість і відшкодування ПДВ, не визначено.

З урахуванням наведеного відповідач-1 просив відмовити у задоволенні позову.

В поданому до суду відзиві відповідач-2 позовні вимоги заперечив та просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своєї позиції вказав, що органи казначейства не наділені повноваженнями самостійно приймати рішення щодо повернення з бюджету ПДВ, їх дії у процесі повернення ПДВ чітко регламентовані діючим законодавством і перебувають у прямій залежності від дій органів Державної податкової (фіскальної) служби України.

В поданій до суду відповіді на відзиви позивач підтримав власну правову позицію, викладену в позові. Також наголошує, що обов`язок податкового органу внести у реєстр інформацію про узгодження суми бюджетного відшкодування з ПДВ виникає з дня визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, відповідно до п.200.12 статті 200 Податкового кодексу України (далі ПК України), а не з моменту набрання законної сили постанови Волинського окружного адміністративного суду від 03.10.2017 року по справі №803/1199/17.

Заперечення на відповідь на відзив від відповідача не надходило.

Ухвалою суду від 27.08.2021 року закрито підготовче провадження і справу призначено до судового розгляду.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові та у відповіді на відзив.

Представник відповідача-1 в судовому засіданні позов не визнала з підстав, викладених у відзиві проти позову, просила у його задоволенні відмовити повністю.

Заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши письмові докази, письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивач ДП «ЛРЗ» «Мотор» є суб`єктом літакобудування, відноситься до літакобудівної промисловості, створене з метою ремонту військової авіаційної техніки за державним замовленням для потреб Міністерства оборони України, зарубіжних замовників, засноване на державній формі власності, включено до «Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 року №83, відноситься до підприємств оборонно-промислового комплексу згідно із розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.02.2014 року №70-р, а також включено до складу Державного концерну «Укроборонпром» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1221.

Відповідно до Статуту, затвердженого наказом Генерального директора ДК «Укроборонпром» від 14.01.2017 року №16, підприємство здійснює капітальний ремонт, реконструкцію, модернізацію та технічне обслуговування авіаційних двигунів (їх вузлів та агрегатів) для військових літаків-бомбардувальників: Су-22, Су-24, Су-27, Су-30, літаків - винищувачів Міг-29.

19.02.2015 року ДП «ЛРЗ «Мотор» було подано до контролюючого органу податкову декларацію з ПДВ за січень 2015 року, реєстраційний номер , із зазначенням у рядку 20.2 суми що підлягає бюджетному відшкодуванню у розмірі 10 216 591 грн 00 коп. (додаток - ДЗ) та отримано квитанцію №2 від 19.02.2015 року про доставлення документа.

20.04.2015 року ДП «ЛРЗ «Мотор» було подано до контролюючого органу податкову декларацію з ПДВ за березень 2015 року, реєстраційний номер , із зазначенням у рядку 20.2 суми що підлягає бюджетному відшкодуванню у розмірі 10 191 639 грн 00 коп. (додаток - ДЗ) та отримано квитанцію №2 від 20.04.2015 року про доставлення документа.

15.05.2015 року підприємством було подано до контролюючого органу податкову декларацію з ПДВ за квітень 2015 року, реєстраційний номер , із зазначенням у рядку 20.2 суми що підлягає бюджетному відшкодуванню у розмірі 6 015 862 грн 00 коп. (додаток - ДЗ) та отримано квитанцію №2 від 19.05.2015 року про доставлення документа.

В період з 29.05.2015 року по 23.06.2015 року Луцькою ОДПІ проведено позапланову документальну виїзну перевірку ДП «Луцький РЗ «Мотор» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за рахунок платника у банку за січень, лютий, березень, квітень 2015 року, за результатами якої складено Акт від 14.07.2015 року №2939/15-02/08029701.

Перевіркою встановлено порушення абзацу «б» пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ із наступними змінами та доповненнями (далі ПК України) - підприємством завищено суму бюджетного відшкодування січня 2015 року на 9854881,00 грн., березня 2015 року на 2915576,00 грн., квітня 2015 року 4066426,00 грн., також встановлено порушення пункту 23 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України заниження податкових зобов`язань за березень 2015 року на суму ПДВ 20949,00 грн., що призвело до завищення від`ємного значення (р.19) за березень 2015 року у сумі 20949,00 грн. та завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного (звітного) податкового періоду (р.24) за березень 2015 року у сумі 20949,00 грн.

Позивач, не погодившись із висновками, викладеними в акті за результатами перевірки, 20.07.2015 року подав заперечення на нього за №1-581442/ВК, за результатами розгляду якого Луцька ОДПІ, зазначила, що висновки, зроблені в акті перевірки відповідають вимогам чинного законодавства та підстав для задоволення вимог, викладених у запереченні немає.

На підставі вказаного акту Луцькою ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення від 28.07.2015 року №, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за січень, березень та квітень 2015 року на загальну суму 16836883,00 грн. та засновано штрафні санкції у сумі 4209220,75 грн. Штрафні санкції застосовано згідно з абзацом другим пункту 123.1 статті 123 ПК України.

Також на підставі вказаного акту контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 28.07.2015 року №, яким зменшено суму від`ємного значення з ПДВ за березень 2015 року на 20949,00 грн.

Підприємство не погодившись із прийнятими Луцькою ОДПІ податковими повідомленнями-рішеннями від 28.07.2015 року № та № оскаржило їх у судовому порядку.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 26.08.2015 року, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2017 року та постановою Верховного Суду від 11.12.2018 року, у справі №803/2094/15 за позовом ДП «ЛРЗ «Мотор» до Луцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 28.07.2015 року № та № - адміністративний позов задоволено повністю. Вказана постанова суду набрала законної сили 17.01.2017 року.

Крім того, постановою Волинського окружного адміністративного суду від 03.10.2017 року, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2018 року, в справі №803/1199/17 за позовом ДП «ЛРЗ «Мотор» до Офісу великих платників податків ДФС, Луцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області, Управління Державної казначейської служби України у Печерському районі міста Києва про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, визнано протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків ДФС у ненадані висновку про суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 16 836 679,40 грн. по деклараціях за період: січень, березень, квітень 2015 року Державного підприємства «Луцький ремонтний завод «Мотор»; зобов`язано Офіс великих платників податків ДФС внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість в розмірі 16 836 679,40 грн. по деклараціях за січень, березень, квітень 2015 року Державного підприємства «Луцький ремонтний завод «Мотор». Вказана постанова суду набрала законної сили 31.01.2018 року.

Судом також встановлено, що 12.06.2018 Офісом ВПП ДФС було подано до Волинського окружного адміністративного суду заяву від 05.06.2018 року про відстрочення виконання постанови Волинського окружного адміністративного суду від 03.10.2017 року в справі №803/1199/17 до 31.12.2018 року.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 12.07.2018 року в справі №803/1199/17 відмовлено в задоволенні заяви Офісу великих платників податків ДФС про відстрочення виконання постанови Волинського окружного адміністративного суду від 03.10.2017 року у справі за позовом Державного підприємства «Луцький ремонтний завод «Мотор» до Офісу великих платників податків ДФС, Луцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області, Управління Державної казначейської служби України у Печерському районі міста Києва про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Постановою Восьмого апеляційного суду від 13.11.2018 року ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 12.07.2018 року у справі № 803/1199/17 скасовано, та ухвалено нове рішення, яким заяву Офісу великих платників податків ДФС від 05.06.2018 року задоволено. Відстрочено виконання постанови Волинського окружного адміністративного суду від 03.10.2017 року у справі № 803/1199/17 до 31.12.2018 року.

Сума бюджетного відшкодування позивачу повернута лише 04.11.2020 року, що підтверджується платіжним дорученням від 04.11.2020 року №8898, що, в свою чергу, обумовило звернення до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Згідно із підпунктом 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

Порядок визначення суми податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків врегульовано статтею 200 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Пунктом 200.10 статті 200 Податкового кодексу України визначено, що у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу (протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання), контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).

Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.

Контролюючий орган має право протягом 60 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації, а в разі якщо така податкова декларація надана після закінчення граничного строку - за днем її фактичного подання провести документальну перевірку платника податку в разі, якщо розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено за рахунок від`ємного значення, сформованого за операціями: за періоди до 1 липня 2015 року, що не підтверджені документальними перевірками; з придбання товарів/послуг за період до 1 січня 2017 року у платників податку, що використовували спеціальний режим оподаткування, визначений відповідно до статті 209 цього Кодексу (пункт 200.11 статті 200 Податкового кодексу України).

Згідно із підпунктом «ґ» пункту 200.12 статті 200 Податкового кодексу України зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 200.12 статті 200 Податкового кодексу України також передбачено, що у випадках, передбачених підпунктами «а», «г» і «ґ» цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку. Узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

Відповідно до пункту 200.15 статті 200 Податкового кодексу України у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування. Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника. У разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини зобов`язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.

Суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення (пункт 200.23 статті 200 Податкового кодексу України).

Згідно із пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Щодо механізму відшкодування ПДВ, то Порядком ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 року №26 (далі Порядок №26), визначено, що Міністерство фінансів України адмініструє реєстр та здійснює автоматичну обробку інформації ДФС та Казначейства щодо даних Реєстру заяв, як окремий інформаційний ресурс та забезпечує захист інформації відповідно до законодавства у сфері захисту державних інформаційних ресурсів. Формування Реєстру заяв здійснюється автоматично на підставі баз даних ДФС та Казначейства.

Пунктом 5 Порядку №26 визначено, що заяви автоматично вносяться до Реєстру протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження.

Відповідно до пункту 6 Порядку №26 повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення заяв до Реєстру заяв.

Згідно із пунктом 7 Порядку №26, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв органом ДФС на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Як вбачається з матеріалів справи, органи ДПС не виконали приписи як Податкового кодексу України так і Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, щодо внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування необхідних даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування ДП «ЛРЗ «Мотор».

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 03.10.2017 року, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2018 року, в справі №803/1199/17 за позовом ДП «ЛРЗ «Мотор» до Офісу великих платників податків ДФС, Луцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області, Управління Державної казначейської служби України у Печерському районі міста Києва про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, визнано протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків ДФС у ненадані висновку про суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 16 836 679,40 грн. по деклараціях за період: січень, березень, квітень 2015 року Державного підприємства «Луцький ремонтний завод «Мотор»; зобов`язано Офіс великих платників податків ДФС внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість в розмірі 16 836 679,40 грн. по деклараціях за січень, березень, квітень 2015 року Державного підприємства «Луцький ремонтний завод «Мотор». Вказана постанова суду набрала законної сили 31.01.2018 року.

Відповідно до статті 14 КАС України, судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, виконання судових рішень у справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно із пунктом 200.13 статті 200 Податкового кодексу України, на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів.

Отже, на час виникнення спірних правовідносин Податковим кодексом України був закріплений обов`язок контролюючого органу вчинити відповідні дії, направлені на відшкодування платнику податків суми узгодженого податку на додану вартість.

Сума бюджетного відшкодування з ПДВ за січень, березень, квітень 2015 року, як встановлено судом, повернута ДП «ЛРЗ «Мотор» лише 04.11.2020 року, що підтверджується платіжним дорученням від 04.11.2020 року №8898, а обов`язок щодо бюджетного відшкодування заборгованості з ПДВ у відповідача-1 виник 18.01.2017 року (на наступний робочий день після набрання законної сили рішенням суду в справі №803/2094/15, пункт 200.15 статті 200 Податкового кодексу України), що обґрунтовано дає право на подальше нарахування пені в порядку, визначеному пунктом 200.23 статті 200 Податкового кодексу України.

Крім того, постановою Восьмого апеляційного суду від 13.11.2018 року ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 12.07.2018 року у справі № 803/1199/17 скасовано, та ухвалено нове рішення, яким заяву Офісу великих платників податків ДФС від 05.06.2018 року задоволено. Відстрочено виконання постанови Волинського окружного адміністративного суду від 03.10.2017 року у справі № 803/1199/17 до 31.12.2018 року.

Судом перевірені розрахунки позивача щодо нарахування пені за вказаний період.

Так, судом встановлено, що у період з 17.01.2017 року по 04.06.2018 року та з 01.01.2019 року по 04.11.2020 року позивачу не відшкодовано бюджетне відшкодування з ПДВ у розмірі 16 335 644,29 коп., що дає право на нарахування та стягнення пені у розмірі 8 857 231,09 грн.

Відповідно до частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) від 4 листопада 1950 року кожна юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Оскільки податкове законодавство передбачає право позивача на повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ та отримання пені на суму податку, не відшкодовану платнику протягом визначеного законодавством строку, позивач у цій справі має майновий інтерес щодо відшкодування з бюджету ПДВ, які охоплюються поняттям «майно» в аспекті частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Верховенство права, як основоположний принцип адміністративного судочинства, визначає спрямованість судочинства на досягнення справедливості та надання ефективного захисту.

Статтею 13 (право на ефективний засіб юридичного захисту) Конвенції передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац десятий пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Аналогічний правовий висновок висловлено у постанові Великої Палати Верховного суду від 12.02.2019 року у справі №826/7380/15 і суд бере його до уваги.

Таким чином, з наведених вище мотивів, виходячи з наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом прийняття судом рішення про стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Львівській області на користь ДП «ЛПЗ «Мотор» 8 857 231,09 грн пені, нарахованої на суму бюджетної заборгованості з податку на додану вартість за період з 17.01.2017 року по 04.06.2018 року та з 01.01.2019 року по 04.11.2020 року по декларації з податку на додану вартість за січень, березень, квітень 2015 року.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, з наведених вище мотивів, погоджуючись із обраним позивачем способом судового захисту, суд вважає, що позовні вимоги належить задовольнити.

Згідно із частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-1 судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 22 700,00 грн., сплаченого платіжним дорученням від 24.06.2021 року №11565.

Керуючись статтями 242, 243, 245, 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Львівській області на користь Державного підприємства «Луцький ремонтний завод «Мотор» 8 857 231 (вісім мільйонів вісімсот п`ятдесят сім тисяч двісті тридцять одну) гривню 09 копійок пені, нарахованої на суму бюджетної заборгованості з податку на додану вартість за період з 17 січня 2017 року по 04 червня 2018 року та з 01 січня 2019 року по 04 листопада 2020 року по декларації з податку на додану вартість за січень, березень, квітень 2015 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (79026, місто Львів, вулиця Стрийська, будинок 35, ідентифікаційний код юридичної особи 44045187) на користь Державного підприємства «Луцький ремонтний завод «Мотор» (43023, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Ківерцівська, будинок 3, ідентифікаційний код юридичної особи 08029701) судові витрати в розмірі 22 700 (двадцять дві тисячі сімсот) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Я. Ксензюк

Повне судове рішення складено 11 жовтня 2021 року