Справа № 320/994/21
Суддя: Басай О.В.
Дата ухвалення: 2021-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2021 року Київ №320/994/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Басая О.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Держпраці у Київській області, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 07.08.2020 №ГД/ФС-106.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що висновки покладені відповідачем в основу оскаржуваного рішення є необґрунтованими, відповідно, таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню. Так, позивач стверджує про те, що виявлений у приміщенні магазину, в якому здійснює свою господарську діяльність гр. ОСОБА_2 є чоловіком гр. ОСОБА_1 у день перевірки дійсно зайшов до магазину, але продажем товарів не займався.

11 лютого 2021 року Київський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху, у якій зазначив недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення та встановив строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення копії даної ухвали позивачу. З огляду на те, що із доданої до позовної заяви постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 07.08.2020 №ГД/ФС-106, яку позивач просить визнати протиправною та скасувати, випливає, що штраф у розмірі 47230,00 грн накладений на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 , суд в ухвалі від 11.02.2021 зазначив, що в порядку усунення недоліку позовної заяви позивач має подання до суду позовну заяву, зокрема, із зазначенням у позовній заяві позивачем фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 .

Згідно з ухвалою від 12.03.2021, суд продовжив позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви. Позивач усунув недоліки позовної заяви у встановлений судом строк.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11.04.2021 відкрито провадження в даній адміністративній справі, визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач подав до суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити. Стверджує, що згідно акту фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 від 10.07.2020 №0896/1036/05/ НОМЕР_1 , проведеної посадовими особами ГУ ДФС у м. Києві виявлено, що у магазині-кафе здійснюється торгівля алкогольними напоями на розлив, продукції харчування та іншими товарами. Продаж вказаного здійснював гр. ОСОБА_2 , який пояснив, що є продавцем у ФОП ОСОБА_1 без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу. Також відповідач наполягає на тому, що оскаржуване рішення винесено в межах, порядку та спосіб, визначені законодавством.

Позивач надав суду письмову відповідь на відзив, в якій вказав, що приймаючи оскаржуване рішення відповідач не перевірив надані органом ДФС відомості та, відповідно, належно їх не оцінив. Також позивач посилається на те, що постановою Іванівського районного суду від 2.08.2020 у справі №366/1614/20 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП закрито провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Розглянувши позовну заяву, відзив відповідача на позов та відповідь позивача на відзив, дослідивши докази наявні в матеріалах справи, та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне.

Посадовими особами ГУ ДПС у Київській області 10.07.2020 проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 , за результатом якої складений акт від 10.07.2020 №001665 (т. 1, а.с. 10).

Згідно з актом, встановлено виконання робіт ОСОБА_2 без належного оформлення трудових відносин.

Вказаний акт контролюючим органом направлено до Головного управління Держпраці у Київській області.

На підставі висновків акта, Головне управління Держпраці у Київській області прийняло постанову від 07.08.2020 №ГД/ФС-106 про накладання на позивача штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення у розмірі 47 230,00 грн за використання праці продавця ОСОБА_2 без оформлення трудових відносин із ФОП ОСОБА_1 .

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду з позовом про її оскарження.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 259 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та його територіальні органи у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім податкових органів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, а органи місцевого самоврядування - на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад.

Відповідно до ч.ч 1, 2 ст. 265 КЗпП, посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі, зокрема, фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.

Частиною 4 ст. 265 КЗпП встановлено, що штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМ України від 17.07.2013 №509 затверджено Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення (далі - Порядок 509).

Згідно з п. 2 Порядку №509, штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи накладаються на підставі, зокрема, акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Як вказано вище, посадовими особами ГУ ДПС у Київській області 10.07.2020 проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 , за результатом якої складений акт від 10.07.2020 №001665 (т. 1, а.с. 10).

Згідно з актом, встановлено виконання робіт ОСОБА_2 без належного оформлення трудових відносин.

Вказаний акт контролюючим органом направлено до Головного управління Держпраці у Київській області.

На підставі висновків акта, Головне управління Держпраці у Київській області прийняло постанову від 07.08.2020 №ГД/ФС-106 про накладання на позивача штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення у розмірі 47 230,00 грн за використання праці продавця ОСОБА_2 без оформлення трудових відносин із ФОП ОСОБА_1 .

З наявних в матеріалах справи доказів слідує, що ОСОБА_2 надано письмові пояснення посадовим особам ГУ ДПС у Київській області 10.07.2020 під час фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (т. 1, а.с. 63).

Так, ОСОБА_2 вказав, що працював станом на час проведення фактичної перевірки продавцем та продав пиво "Чернігівське світле" (0,5), касовий апарат зламався та не видав чек.

Дослідивши вказані письмові пояснення ОСОБА_2 суд дійшов висновку, що останній підтвердив обставини, покладені відповідачем в основу оскаржуваного рішення.

Суд враховує, що поясненнях ОСОБА_2 вказав, що працює продавцем у ФОП ОСОБА_3 , а оскаржуване рішення прийнято на підставі висновків про порушення законодавства про працю та зайнятість населення ОСОБА_1 .

Проте, така обставина не спростовує висновків акту перевірки та не підтверджує доводів позивача про те, що ОСОБА_2 продажу товарів у магазині позивача не здійснював.

Також судом враховується наступне.

Так, посадовими особами ГУ ДПС у Київській області за наслідками проведення 10.07.2020 фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення (т. 1, а.с. 11).

Вказаний протокол було надіслано до Іванківського районного суду Київської області (справа №366/1614/20).

Постановою Іванківського районного суду Київської області від 12.08.2020 у справі №366/1614/20, яка набрала законної сили 26.082020, провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП ОСОБА_2 закрив на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В ході розгляду справи №366/1614/20 Іванківський районний суд Київської області дійшов висновку, що органом, який склав протокол відносно ОСОБА_2 , не додано жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_2 працює продавцем-касиром ФОП " ОСОБА_1 ", і що його посадові обов`язки пов`язані із виконанням п. 1, п. 2 ст. 3 Закону України №265/95 ВР від 06.07.1995 "Про застосування РРО в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (із змінами та доповненнями).

Водночас, назване судове рішення не може вважатись таким, яке дає підстави для звільнення від доказування згідно ч. 4 ст. 78 КАС України, оскільки воно стосується не позивача, а іншої особи - ОСОБА_2 .

Крім того, зі змісту постанови Іванківського районного суду Київської області від 12.08.2020 у справі №366/1614/20 слідує, що при розгляді справи судом не надавалась оцінка, зокрема, письмовим поясненням ОСОБА_2 наданим посадовим особам ГУ ДПС у Київській області 10.07.2020 під час фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 5 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Отже, суд дійшов висновку, що відповідачем спростовано встановлені постановою Іванківського районного суду Київської області від 12.08.2020 у справі №366/1614/20 обставини.

Судом враховується, що згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Частинами 1 та 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем доведено правомірність оскаржуваного рішення, а тому позовні вимоги про визнання його протиправним та скасування є необґрунтованими, а адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Підстави для відшкодування судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Басай О.В.