Справа № 520/6116/2020
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2021-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

11 жовтня 2021 р. справа № 520/6116/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Тітова О.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення способу і порядку виконання судового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної фіскальної служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, ), Комісії з реорганізації Харківської митниці ДФС (вул. Короленка, буд 16-б, м. Харків, ), Слобожанської митниці Держмитслужби (вул. Короленка, буд 16-б, м. Харків, ) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Комісії з реорганізації Харківської митниці ДФС, Слобожанської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити певні дії - залишено без задоволення.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.04.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 по справі № 520/6116/2020 скасовано. Прийнято нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасований наказ Харківської митниці ДФС від 16.04.2020 № 30-о «Про звільнення ОСОБА_1 ». Поновлено ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення «Плетенівка» митного посту «Магістральний» з 17.04.2020. Стягнуто з Харківської митниці ДФС на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 17.04.2020 по 20.04.2021 у сумі 240 886, 80 грн., з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 13.07.2021 заяву Слобожанської митниці Держмитслужби про заміну боржника у виконавчому листі по справі №520/6116/2020 задоволено.

Замінено боржника - Харківську митницю ДФС на його правонаступника - Слобожанську митницю Держмитслужби (61003, м. Харків, вул. Короленка, 166, код СДРПОУ -43332958), у виконавчих листах по справі № 520/6116/2020.

29.09.2021 ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із заявою, в якій просив суд змінити спосіб виконання рішення Другого апеляційного адміністративного суду від 20.04.2021 по справі № 520/6116/2020 із зобов`язанням Слобожанської митниці Держмитслужби, як правонаступника Харківської митниці ДФС, поновити ОСОБА_1 на рівнозначну посаду у Слобожанській митниці Держмитслужби.

В обґрунтування вказаної заяви зазначено про те, що 18.05.2021 Харківську митницю ДФС припинено, що підтверджується відповідним записом в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, номер запису: 024064600. Тобто, станом на 29.07.2021 відділу митного оформлення «Плетенівка» митного поста «Магістральний» Харківської митниці ДФС не існує, а, отже, фактичне поновлення ОСОБА_1 не є можливим. До новоствореного органу - Слобожанської митниці Держмитслужби (в яку реорганізовано Харківську митницю ДФС шляхом приєднання), позивача не було переведено і тому зараз його поновлення в митних органах є неможливим.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені у відповідності до вимог процесуального законодавства.

Відповідно до ч.2 ст. 378 КАС України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Суд розглядає заяву у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі п.10 ч.1 ст.4, ч.4 ст.229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, виходячи з меж поданої заяви, системного аналізу положень чинного законодавства України, суд при вирішенні питання про встановлення способу і порядку виконання судового рішення враховує наступне.

За приписами ч. 2 ст. 378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Визначаючись щодо наявності підстав для зміни способу і порядку виконання судового рішення, суд зазначає таке.

Статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Пунктом 3 частини першої статті 371 КАС України передбачено, що негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Згідно з частиною третьою статті 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Зміст даної норми визначає підстави та порядок відстрочення і розстрочення виконання, зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі з метою створення оптимальних умов для належного та якісного його виконання у процесі виконавчого провадження.

Разом з тим, наведена норма не містить виключного переліку обставин, що є підставою для вирішення питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Під зміною способу виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб раніше встановленим судом. Відтак встановлення способу виконання рішення не повинно змінювати суті самого судового рішення. Під порядком виконання рішення слід розуміти законодавчу послідовність і зміст виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов`язки суб`єктів виконавчого провадження під час їх вчинення. Під обґрунтованими підставами слід розуміти наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, тобто такими, що ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення суду у раніше встановлений судом спосіб. Наявність таких обставин має бути підтверджено належними та допустимими доказами.

Отже, суд звертає увагу на те, що під встановленням способу і порядку виконання рішення розуміється прийняття судом, за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і спосіб, встановлених раніше. Водночас суд, змінюючи або встановлюючи порядок чи спосіб виконання рішення, не змінює змісту резолютивної частини та не змінює способу захисту порушеного права, обраного судом при вирішенні справи.

Із поданої заяви встановлено, що позивач просить встановити спосіб і порядок виконання рішення у справі 520/6116/2020.

Підставою вказує те, що на даний час Харківську митницю ДФС припинено та станом на 29.07.2021 відділ митного оформлення «Плетенівка» митного поста «Магістральний» Харківської митниці ДФС не існує .

Статтею 235 КЗпП України передбачено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 "Про практику розгляду судами трудових спорів" працівник, який був незаконно звільнений до реорганізації, поновлюється на роботі в тому підприємстві, де збереглося його попереднє місце роботи. При ліквідації підприємства (установи, організації) правила пункту 1 статті 40 КЗпП можуть застосовуватись і в тих випадках, коли після припинення його діяльності одночасно утворюється нове підприємство. В цих випадках працівник не вправі вимагати поновлення його на роботі на заново утвореному підприємстві, якщо він не був переведений туди в установленому порядку.

Згідно з п.34 вказаної Постанови Пленуму рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Стаття 65 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 №1404-VIII визначає, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону.

Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Ухвалою суду від 13.07.2021 року замінено боржника - Харківську митницю ДФС на його правонаступника - Слобожанську митницю Держмитслужби (61003, м. Харків, вул. Короленка, 166, код СДРПОУ -43332958), у виконавчих листах по справі № 520/6116/2020 .

Таким чином, не видаючи наказ про поновлення ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення «Плетенівка» митного посту «Магістральний» з 17.04.2020, боржник не виконує рішення суду.

Суд звертає увагу, що законодавець не ставить можливість поновлення працівника на роботі в залежність від наявності (збереження) його посади на час розгляду справи. Таке рішення суду двозначного тлумачення не допускає, його виконання полягає у виданні відповідачем наказу про поновлення на роботі навіть правонаступником. Таким чином, поновлення позивача на тій посаді, з якої вона була звільнена, правонаступником - не є порушенням і не потребує встановленням нового способу виконання рішення суду.

Виконання судового рішення є завершальною стадією судового провадження. Необхідність зміни способу виконання судового рішення є одним із питань, які можуть виникнути на цьому етапі і така необхідність пов`язується з виникненням обставин, які об`єктивно унеможливлюють виконання судового рішення у той спосіб, що його обрав суд, вирішуючи спір по суті. Водночас у такий спосіб суд не може змінювати суть вже постановленого рішення.

Здійснення судом зміни порядку чи способу виконання рішення не повинно змінювати способу захисту порушеного права, обраного судом при вирішенні справи. Змінюючи рішення шляхом встановлення способу та порядку виконання рішення в адміністративній справі, суд фактично вирішить не процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішення суду, а надасть оцінку можливості застосування при виконанні судового рішення норм матеріального права, що з огляду на положення статті 378 КАС України є неприпустимим. Питання щодо застосування тих чи інших норм матеріального права до спірних правовідносин підлягають вирішенню під час розгляду справи по суті, а не під час розгляду процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень.

Додатково, слід наголосити, у відповідності до частини п`ятої статті 242 КАС України, що Верховний Суд України у постановах від 11.11.2014 (справи №21-394а14, №21-475а14), від 25.11.2014 (справа №21-506а14), від 13.01.2015 (справа №21-604а14), від 17.02.2015 (справа №21-622а14), а також Верховний Суд у постанові від 30.01.2018 (справа №281/1820/14-а, К/9901/1034/17) навів висновки, згідно яких обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не може бути змінений на стадії виконання судового рішення і поза межами судового розгляду позову по суті.

Зокрема суд відзначає позицію Верховного Суду у постанові від 08.04.2020 року (справа №808/2741/16) де колегія суддів вважає правомірним врахування судами тих обставин, що у разі скорочення посади, на якій працював незаконно звільнений працівник, для виконання рішення суду роботодавець повинен поновити працівника на рівнозначній посаді або внести відповідні зміни до штатного розкладу - ввести скорочену посаду, а якщо підприємство, установа реорганізовано - рішення про поновлення працівника на роботі має бути виконано правонаступником.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява позивача про встановлення способу та порядку виконання рішення в адміністративній справі є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 243, 248, 378 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення способу і порядку виконання судового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України , Комісії з реорганізації Харківської митниці ДФС, Слобожанської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя О.М.Тітов