Справа № 569/12956/21
Суддя: Левчук О. В.
Дата ухвалення: 2021-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

07 жовтня 2021 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області в складі судді Левчука О.В.,
за участі секретаря судового засідання Янок М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1
до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції,
Департаменту патрульної поліції Національної поліції України
про скасування постанови
В засіданні приймали участь:
позивач: не з`явився;
представник відповідачів: Биков О. В.
ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови серії ДП18 № 708836 від 21.05.2021.
В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 22.04.2021 близько 22:30 год. рухався на належному йому автомобілі марки AUDI А8, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Богоявленській в м.Рівному, зі сторони автовокзалу "Чайка" в напрямку вул.Р.Шухевича, був незаконно зупинений працівниками Управління патрульної поліції в Рівненській області ДПП, а саме - інспектором Шульгачем В.С., яким в результаті було складено на позивача постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності. Ці обставини стались під час руху позивача в районі АЗС ПАТ "Укрнафта", коли він помітив затор та вдалині побачив сині проблискові маячки поліцейського автомобіля (близько перехрестя Шухевича-Безручка-Богоявленська). Поліцейський автомобіль знаходився на лівій стороні напрямку руху позивача, а перед ним із ввімкненими аварійними сигналами був автомобіль марки RANGE ROVER. Не зрозумівши обстановки, та враховуючи те, що на місці події були поліцейські, позивач попросив допомоги для об`їзду затору, або розвороту у протилежному напрямку, оскільки перед ним два автомобілі здійснили маневр. До автомобіля позивача підійшов поліцейський ОСОБА_2 , який без попередження відкрив водійські двері автомобіля, та наказав вийти з машини, водночас висловлював підозри про наявність ознак алкогольного сп`яніння у позивача. Також, поліцейський почав вимагати у позивача документи на автомобіль та посвідчення водія, про що останній не заперечував та пред`явив своє водійське посвідчення та реєстраційне посвідчення на автомобіль, крім цього зауважив, що є зареєстрованим у сервісі "Дія" та просив спершу перевірити його дані за допомогою вказаного сервісу. Однак, поліцейський ОСОБА_2 наказав позивачу надати йому в руки пред`явлені документи, а також поліс страхування цивільно-правової відповідальності, в іншому випадку поліцейський пригрозив, що буде застосовувати до позивача спеціальний засіб - кайданки, не маючи на це підстав, що визначені ст. 45 Закону України "Про національну поліцію". В подальшому, поліцейський вказав позивачу регулюючим жезлом об`їхати наявну перешкоду (раніше зупинений автомобіль RANGE ROVER), шляхом виїзду на зустрічну смугу та припаркуватись за зупиненим автомобілем. Розуміюси відповідальність за невиконання вимог поліцейського, визначену ст. 188-28 КУпАП, позивачем такі вимоги були виконані. Таким чином, позивач вважає, що виконував вимоги поліцейського, що виключає юридичну відповідальність за його дії, оскільки відсутній умисел на вчинення правопорушення, а швидше мають ознаки провокації із сторони правоохоронного органу. При розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.122 та ст.126 КУпАП, його захисником було надано усі необхідні пояснення щодо події, проте, поліцейським було даний факт проігноровано. 09.06.2021 позивач отримав копію постанови серії ДП18 № 708836 від 21.05.2021 на свою поштову адресу. Просить постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 708836 від 21.05.2021 відносно нього за ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Ухвалою суду від 01.07.2021 відкрито провадження у даній справі та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою суду від 27.08.2021 за клопотанням позивача залучено співвідповідачами у даній справі Управління патрульної поліції в Рівненській області та Департамент патрульної поліції Національної поліції України.
17 вересня 2021 року відповідачами було подано відзив на позовну заяву. На обґрунтування своїх заперечень щодо позову відповідач зазначив, що розгляд справи був зафіксований за допомогою технічного приладу - портативного відеореєстратора поліцейського, про що є відповідний запис на бланку постанови про адміністративне правопорушення, з відеоматеріалів вбачається, що розгляд справи про адміністративне правопорушення був проведений належним чином, а позивачем було порушено Правила дорожнього руху. На неодноразові законні вимоги командира роти № 3 Шульгача С.В. позивач не пред`явив для перевірки реєстраційний документ на транспортний засіб, надавши поліцейському пояснення, що його документи у іншому транспортному засобі, який він залишив дві хвилини тому, згодом почав стверджувати, що поліцейський йому погрожував забрати документи, після того, як позивач надав усі документи, що повністю спростовується відеозаписами з місця події. Крім цього, поліцейським було задоволено клопотання позивача щодо залучення захисника до розгляду справи та перенесення її розгляду, відібрано пояснення у свідків. Просить відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі.
30 вересня 2021 року під час судового засідання було допитано свідка ОСОБА_3 , який підтвердив обставини, що зазначені у постанові ДП18 № 708836 від 21.05.2021, а саме - що позивачем не було на вимогу поліцейського пред`явлено документи на транспортний засіб.
У судовому засіданні 30 вересня 2021 року було оголошено перерву до 07 жовтня 2021 року.
Представник відповідачів у судовому засіданні 07 жовтня 2021 року підтримав позицію, що викладена у відзиві на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
В судове засідання 07 жовтня 2021 року позивач та його представники не з`явились, про дату та час та місце розгляду були повідомлені належним чином, натомість від представників позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з перебуванням уповноважених представників у відрядженні.
Розглядаючи клопотання представників позивача про відкладення розгляду справи суд не вбачає підстав для його задоволення з огляду на таке.
Відповідно до положень ч.2 ст. 205 КАС України, суд відкладає розгляд справи в разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.
Суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представника сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Така правова позиція викладена Верховним Судом 24 січня 2018 року у справі № 907/425/16.
Окрім того, суд зауважує, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку справи, в якій вона є стороною. Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").
Приймаючи до уваги обмеження строків розгляду справи, які встановлені процесуальним законом, ненадання представниками позивача доказів поважності неявки, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній документами, оскільки зібрані матеріали справи містять всі необхідні докази для вирішення спору. Крім того, явка учасників справи у судове засідання не визнавалася судом обов`язковою.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
21 травня 2021 року командиром роти № 3 Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Шульгачем С.В. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 708836 відносно позивача.
Як зазначено у оскаржуваній постанові 22.04.2021 о 22:10 год., позивач рухався на належному йому автомобілі марки AUDI А8, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Богоявленській в м.Рівному, не пред`явив на вимогу патрульного поліцейського реєстраційний документ на транспортний засіб, а також здійснив виїзд на смугу зустрічного руху транспорту, чим порушив вимоги п. 2.1.б та 11.4 Правил дорожнього руху України.
Згідно з вказаною постановою, поліцейський, враховуючи, що позивач скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП, постановив застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.
Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Пунктом 11.4. Правил дорожнього руху передбачено, що на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.
Зва змістом п. 2.1. б Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон).
Відповідно до положень ч. 1 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За приписами ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Частиною 2 ст. 36 КУпАП передбачено, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Згідно положень абзацу 2 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.
Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що обов`язковою та водночас достатньою умовою для наявності у співробітника відповідного органу Національної поліції права вимагати у водія пред`явлення документів, передбачених п. 2.1. Правил дорожнього руху, в тому числі реєстраційний документ на транспортний засіб є наявність законних підстав зупинки транспортного засобу.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у статті 251 КУпАП.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Судом встановлено, що під час розгляду справи про адміністративні правопорушення позивач свою провину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП не визнав, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, наданого представником відповідача.
Крім того, суд переглянувши відеозапис АЗС ПАТ "Укрнафта", що долучений позивачем до позовної заяви,встановив, що позивач, керуючи автомобілем марки AUDI А8, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Богоявленській в м.Рівному та рухаючись зі сторони автовокзалу "Чайка" в напрямку вул.Р. Шухевича, виїхав на зустрічну смугу руху без вказівки поліцейського, що вказує на наявність складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП.
Суд зазначає, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).
Згідно положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За змістом ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
За приписами ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
З огляду на викладене вище суд вважає, що відповідачем доведено в установленому порядку факт скоєння позивачем правопорушення, про яке зазначено в оскаржуваній постанові, а саме: порушення п. 11.4 та п. 2.1.б Правил дорожнього руху, що свідчить про обґрунтованість постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДП18 №708836 від 21.05.2021.
Таким чином, аналізуючи здобуті по справі докази, суд дійшов висновку, що відповідачем обґрунтовано визнано позивача винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 2 ст.122 КУпАП, ч.1 ст. 126 КУпАП та з урахуванням вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП правомірно накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. При цьому доводи, на які посилається позивач, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні під час розгляду справи, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити.
Керуючись ст. 2, 6, 72-77, 90, 241-243, 245, 246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови відмовити.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;)

відповідач: Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції (вул. Степана Бандери, 14а, м.Рівне, 33028)

відповідач: Департамент патрульної поліції Національної поліції України (вул.Ф.Ернста, 3, м.Київ, ).

Повне судове рішення складене та підписане 11.10.2021.

Суддя Левчук О. В.