Справа № 640/12185/20
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2021-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Ганечко О.М., Кузьменка В.В.,

за участю секретаря Шляги А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.07.2021 у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСФОРМАЦІЯ» до виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), треті особи - товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКОТАЙР ЮКРЕЙН», комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Спеціалізоване управління протизсувних підземних робіт», Національний ботанічний сад імені М.М. Гришка НАН України, комунальне підприємство «Дирекція будівництва шляхо-транспортних споруд в м. Києві» про визнання протиправним та скасування розпорядження, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «ТРАНСФОРМАЦІЯ» звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 05.09.2019 № 1588 «Про скасування розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 22.08.2017 № 1024 «Про будівництво внутрішньоквартального проїзду від будинку № 11 у провулку Бастіонному до будинку № 10 на вулиці Мічуріна у Печерському районі».

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.07.2021 позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням виконавчий орган Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, які з`явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 05.09.2019 № 1588 «Про скасування розпорядження Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 22.08.2017 № 1024 «Про будівництво внутрішньоквартального проїзду від будинку № 11 у провулку Бастіонному до будинку № 10 на вулиці Мічуріна у Печерському районі» відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішено скасувати розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 22.08.2017 № 1024 «Про будівництво внутрішньоквартального проїзду від будинку № 11 у провулку Бастіонному до будинку № 10 на вулиці Мічуріна у Печерському районі» як нереалізоване.

Позивач вважаючи розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 05.09.2019 № 1588 протиправним та таким, що підлягає скасуванню, звернувся до суду першої інстанції з даним позовом.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що оскаржуване розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 05.09.2019 № 1588 прийняте не на підставі та не в межах повноважень, що передбачені законом, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, а оскаржуване розпорядження є обґрунтованим та скасуванню не підлягає.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Згідно зі статтею 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до статті 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів міських рад належать зокрема власні (самоврядні) повноваження з організації за рахунок власних коштів і на пайових засадах будівництва, реконструкції і ремонту шляхів місцевого значення, а також капітального та поточного ремонту вулиць і доріг населених пунктів та інших доріг.

Як визначає частина дев`ята статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», рішення виконавчого комітету ради з питань, віднесених до власної компетенції виконавчих органів ради, можуть бути скасовані відповідною радою.

У свою чергу, частиною десятою цієї статті передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Згідно з частиною першою статті 101 Закону України «Про столицю України - місто-герой Київ» виконавчим органом Київської міської ради є Київська міська державна адміністрація, яка паралельно виконує функції державної виконавчої влади, що є особливістю здійснення виконавчої влади в місті Києві.

Наведене свідчить, що відповідач, як виконавчий орган Київської міської ради, не може скасовувати власні рішення, його рішення можуть бути скасовані лише Київською міською радою або у судовому порядку.

Відповідно до статті 74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність зокрема перед юридичними особами.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року №7-рп/2009 у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Як свідчить зміст оскаржуваного рішення, відповідач вирішив скасувати раніше прийняте ним розпорядження від 22.08.2017 №1024 «Про будівництво внутрішньоквартального проїзду від будинку № 11 у провулку Бастіонному до будинку №10 на вулиці Мічуріна у Печерському районі » через його нереалізованість.

Однак, як вірно було звернуто увагу судом першої інстанції, у Законі України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Законі України «Про столицю України - місто-герой Київ» не передбачено такої підстави для скасування раніше виданого рішення у зв`язку із тим, що його не реалізовано.

Крім того, відповідно до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 22.08.2017 № 1024 «Про будівництво внутрішньоквартального проїзду від будинку № 11 у провулку Бастіонному до будинку №10 на вулиці Мічуріна у Печерському районі » виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів ТОВ «ТРАНСФОРМАЦІЯ», яке заперечує проти їх зміни чи припинення.

Так, розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 22.08.2017 № 1024 «Про будівництво внутрішньоквартального проїзду від будинку № 11 у провулку Бастіонному до будинку № 10 на вулиці Мічуріна у Печерському районі » вирішено здійснити будівництво внутрішньоквартального проїзду від будинку №11 у провулку Бастіонному до будинку №10 на вулиці Мічуріна у Печерському районі .

Судом першої інстанції було встановлено, що ТОВ «ТРАНСФОРМАЦІЯ» є власником дванадцяти земельних ділянок із цільовим призначенням - будівництво і обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд по провулку Бастіонному, 5А - 13Б у Печерському районі міста Києва.

Разом із тим, позивач вказує, що у нього немає доступу до вказаних земельних ділянок у зв`язку з відсутністю проїзду (доступу) до цих ділянок, у зв`язку із чим подав відповідне звернення до Київського міського голови про необхідність будівництва внутрішньоквартального проїзду від будинку № 11 у провулку Бастіонному до будинку №10 на вулиці Мічуріна у Печерському районі .

Як зазначено у пояснювальній записці до проекту розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Про будівництво внутрішньоквартального проїзду від будинку №11 у провулку Бастіонному до будинку №10 на вулиці Мічуріна у Печерському районі », це розпорядження прийнято, враховуючи звернення ТОВ «ТРАНСФОРМАЦІЯ».

У свою чергу, виконавчий орган Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) не надав доказів, які б свідчили про узгодження із ТОВ «ТРАНСФОРМАЦІЯ» питання скасування розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 22.08.2017 №1024 «Про будівництво внутрішньоквартального проїзду від будинку № 11 у провулку Бастіонному до будинку № 10 на вулиці Мічуріна у Печерському районі ».

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 24 липня 2019 року у справі №182/2428/16-а(2-а/0182/102/2016), ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Отже, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 04.06.2013 у справі № 21-64а13 та від 25.05.2016 у справі № 21-5459а15.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що виконавчий орган Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) не мав повноважень скасовувати розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 22.08.2017 № 1024 «Про будівництво внутрішньоквартального проїзду від будинку № 11 у провулку Бастіонному до будинку № 10 на вулиці Мічуріна у Печерському районі ».

Доводи апелянта про те, що розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 22.08.2017 № 1024 «Про будівництво внутрішньоквартального проїзду від будинку № 11 у провулку Бастіонному до будинку №10 на вулиці Мічуріна у Печерському районі » суперечило законодавству, а тому його необхідно було скасувати, не беруться колегією суддів до уваги, оскільки питання правомірності такого розпорядження не є предметом даного спору. Крім того, колегія суддів звертає увагу, що рішення виконавчого органу ради може бути скасоване виключно у встановленому законом порядку, а не на свій розсуд за відсутності правових підстав.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 05.09.2019 № 1588 «Про скасування розпорядження Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 22.08.2017 № 1024 «Про будівництво внутрішньоквартального проїзду від будинку № 11 у провулку Бастіонному до будинку № 10 на вулиці Мічуріна у Печерському районі » є протиправним підлягає скасуванню.

При цьому, вказані вище та всі інші аргументи апеляційної скарги відповідача є безпідставними та необґрунтованими, носять формальний характер і не ґрунтуються ні на фактичних обставинах, ні на вимогах закону та спростовуються матеріалами справи. Крім того, апеляційна скарга не містить посилань на обставини, передбачені статтями 317-319 КАС України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Також, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.07.2021 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Ганечко О.М.

Кузьменко В.В.

Повний текст постанови виготовлений 11.10.2021.