Справа № 947/28541/21
Суддя: Луняченко В. О.
Дата ухвалення: 2021-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/947/237/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2021 року

Київський районний суд м. Одеси в складі головуючого - судді Луняченка В.О.

за участю секретаря Макаренко Г.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до поліцейського Управління патрульної полії в Одеській області Департаменту патрульної поліції Жовтяк Олександра Вікторовича, Департаменту патрульної поліції в особі структурного підрозділу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції () про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси 22.09.2021 року звернувся ОСОБА_1 із адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови поліцейського Роти 7 Батальйону 2 Полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції в м. Одеса Жовтяк Олександра Вікторовича про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі від 14 серпня 2021 року серія БАА №475254, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення (штраф) в розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно даної постанови позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом без водійського посвідчення, однак посвідчення водія НОМЕР_2 яке видане 29.08.2009 року 4сМВРЕР ДАЇ м. Н. Каховка при УДАЇ УМВС України в Херсонській області було пред`явлене інспектору під час зупинки транспортного засобу а тому в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення.

Згідно відзиву на позовну заяву яка надійшла до суду 01.10.2021 року представник Департаменту патрульної поліції визначив законність самого факту зупинки транспортного засобу а також зазначено про незгоду із позовними вимогами.

Як встановлено під час розгляду справи 14.08.2021 року о 13645 год., за адресою м. Одеса, вул. сонячна, 10 відносно ОСОБА_1 , яки керував транспортним засобом Nissan Primera, р/н НОМЕР_3 , інспектором Управління патрульної полії в Одеській області Департаменту патрульної поліції Жовтяк О.В. винесено постанову серії БАА №475254 про притягнення до адміністративної відповідальності по ч.1 ст. 126 КупАП - керування транспортним засобом без посвідчення водія.

За змісту самої постанови та з відео файлу фіксації розмови інспектора із водієм під час розгляду адміністративної справи вбачається, що водієм було надано інспектору посвідчення водія, однак інспектором було заявлено, що данні про зазначене посвідчення відсутнє у електронних базах посвідчень, а тому інспектор поліції прийшов до висновку про відсутність у водія відповідного документа.

Позивачем до суду наданий оригінал та копія даного посвідчення а також відповідь Територіального сервісного центру МВС №6545 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Херсонській області Головного сервісного центру МВС від 17.08.2021 року про те, що згідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів 29.08.2009 року МРЕВ м. Нова Каховка на ім`я ОСОБА_1 було видано посвідчення водія НОМЕР_2 категорії «В».

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року ( далі Конвенція ) передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

Таким чином судом визнається обов`язкова відповідність судового процесу у справах про притягнення особи до адміністративної відповідальності таким засадам, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, безпосередність дослідження доказів.

Відповідно до ст. 8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з положеннями ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Ст. 7 Кодексу України про адміністративне правопорушення ( далі КУпАП) передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно із частиною другою статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Отже, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі КАС ) визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч.1,2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Під час надання представником суб`єкта владних повноважень відзиву на позов жодних доказів яки б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП не було надано.

Таким чином у судовому засіданні на доведено факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП , яке визначено у постанові як єдине правопорушення, а тому під час розгляду справи судом не з`ясовується наявність у діях позивача будь яких інших правопорушень яки були підставою для зупинки транспортного засобу.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

В даному випадку суд, враховуючи недоведеність наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення вважає, що вимоги стосовно визнання незаконної і скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності і закриття провадження по адміністративної справи підлягають задоволенню в повному обсязі.

За змістом ч.1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом першим частини третьої зазначеної статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Що стосується вимог про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 3000 гривень, то суд визначає наступне.

Згідно наданих позивачем доказів 17.09.2021 року він уклав договір №17/09 про надання правової допомоги з адвокатом Пухальскою Н.С., ордер якої також надано суду. Відповідно до акту приймання-передачі виконаних робіт позивач підтвердив отримання послуг визначених у детальному опису робіт, яки надані адвокатом, та вартість яких було визначена сторонами у 3000 грн.

Відповідно до положень частини третьої статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема у постановах від 22 квітня 2019 року у справі № 806/2143/18, від 23 квітня 2020 року у справі № 760/6496/17.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи повинен надати детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Зокрема, від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем у галузі права. Цей висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 1 жовтня 2018 року у справі № 569/17904/17, від 13 грудня 2018 року у справі № 816/2096/17.

Відповідно до правової позиції Об`єднаної палати Верховного Суду у складу суддів Касаційного господарського суду від З жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

Отже, враховуючи приписи частини сьомої статті 139 КАС України витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

Аналогічний підхід щодо застосування положення частини сьомої статті 139 КАС України у разі відсутності документа про оплату позивачем витрат на професійну правничу допомогу, за умови погодження сторонами при укладанні договору про надання правничої допомоги оплати таких витрат у майбутньому, застосовано Верховним Судом у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 813/481/18, від 2 жовтня 2019 року у справі № 815/1479/18 та від 29 жовтня 2020 року у справі № 686/5064/20.

З огляду на зазначене суд вважає доведеним, що Позивач поніс витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги, у розмірі 3000 грн., яки потребують стягненню із суб`єкта владних повноважень - Департаменту патрульної поліції, так як інспектор є співробітником даної установи.

Також позивачем під час подання позову було сплачено судовий збір у розмірі 454,00 грн., що підтверджується квитанцією про сплату №20122 від 22.09.2021 року.

Згідно ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 241-243,245,246,250,295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до поліцейського Управління патрульної полії в Одеській області Департаменту патрульної поліції Жовтяк Олександра Вікторовича, Департаменту патрульної поліції в особі структурного підрозділу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції () про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

Визнати протиправною та скасувати постанову поліцейського Роти 7 Батальйону 2 Полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції в м. Одеса Жовтяк Олександра Вікторовича про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі від 14 серпня 2021 року серія БАА №475254, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення (штраф) в розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції (, адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста,3) в особі структурного відокремленого підрозділу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (65114, м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 5) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп. та 3000 (три тисячі) грн. 00 коп. витрати на професійну правничу допомогу.

Повний текст рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини.

Рішення може бути оскаржено, шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду, через Київський районний суд м. Одеси, апеляційної скарги, протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Повне судове рішення складено 12.10.2021 року.

Суддя Луняченко В. О.