Справа № 160/6652/21
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2021-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2021 року Справа № 160/6652/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (далі відповідач), в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 57208789 від 22.03.2021 року, винесене державним реєстратором прав на нерухоме майно Каско Оксаною Валеріївною Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради;
- зобов`язати державного реєстратора Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про:
- скасування рішення про державну реєстрацію права власності (індексний номер 19896356 від 11.03.2015 р.) на 1/3 частину домоволодіння розташованого по АДРЕСА_1 , за ОСОБА_2 (номер запису про право власності: 8994496 від 26 лютого 2015 року, який вчинено державним реєстратором Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області на підставі заочного рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 206/4639/14-ц від 29 вересня 2014 року;
- відновлення права власності ОСОБА_1 на 1/3 частину домоволодіння розташованого по АДРЕСА_1 , у відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом ВСТ № 285254, реєстровий № 3-1263 від 13 травня 2006 року на 5/24 частини домоволодіння та свідоцтва про право на спадщину за законом ВСА №554977, реєстровий №1-733 від 23 квітня 2005 року на 1/8 частину домоволодіння, виданих Восьмою дніпропетровською державною нотаріальною конторою.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 16.03.2021 року ОСОБА_1 подала до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради заяву про реєстрацію прав та їх обтяжень (реєстраційний номер заяви 44559106), однак 22.03.2021 року отримала рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 57208789, відповідно до якого державним реєстратором прав на нерухоме майно Каско Оксаною Валеріївною, Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради Дніпропетровської області у державній реєстрації припинення права власності на домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 відмовлено, оскільки на думку реєстратора ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23.02.2021 року у справі №206/4639/14-ц не вирішено питання визнання, зміни чи припинення прав на нерухоме майно. Позивач вважає рішення державного реєстратора незаконним та необґрунтованим, оскільки ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська було скасовано рішення про державну реєстрацію права власності на 1/3 частину домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , за ОСОБА_2 та роз`яснено про необхідність відновлення права власності за ОСОБА_1 у відповідності до правовстановлюючих документів. У зв`язку з викладеним, позивач звернулась до суду з цим позовом та просить позовні вимоги задовольнити.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.04.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі №160/6652/21. Призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
08.06.2021 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування правової позиції зазначив, що у зв`язку з тим, що ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська (справа №206/4639/14-ц, провадження №2/206/67/21) від 23.02.2021 року не вирішено питання припинення речових прав на нерухоме майно, провести державну реєстрацію припинення права власності відповідно до поданої заяви не вбачалось можливим. Що стосується питання зобов`язання державного реєстратора Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради відновити право власності ОСОБА_1 на 1/3 частину домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 у відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом ВСТ №285254, реєстровий №3-1263 від 13.05.2006 року на 5/24 частин домоволодіння та свідоцтва про право на спадщину за законом ВСА №554977, реєстровий №1-733 від 23.04.2005 року на 1/8 частину домоволодіння, виданих Восьмою Дніпропетровською нотаріальною конторою, відповідач зазначає, що зазначене питання виходить за межі оскаржуваного рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за №57208789 від 22.03.2021р., у зв`язку з тим, що позивачем було подано заяву про припинення права власності за номером: 8994496 на домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , за результатом розгляду якої і було прийнято відповідне рішення. Таким чином, оскаржуване рішення державного реєстратора відділу реєстрації майнових прав управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за № 57208789 від 22.03.2021 року є законним та обґрунтованим, прийнятим відповідно до діючого законодавства. Крім того, відповідно до ст. 11 Закону Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 .
16.07.2014 року ОСОБА_2 звернулась до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації та припинення права особи на частку у спільному майні, а саме просила суд стягнути з неї на користь відповідача грошову компенсацію за 1/3 частки у спільному майні на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 102 603 гривень; припинити право ОСОБА_1 на частку у спільному майні на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочним рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29.09.2014 року позов було задоволено, вирішено припинити право особи ОСОБА_1 на 1/3 частки у спільному майні на домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається з: житлового будинку літ. А-1, загальною площею 67,1 кв.м., житловою площею 38,9 кв.м., сарай літ. Б, літньої кухні літ. В, споруди №1-4, І-ІІ; виплатити ОСОБА_1 суму коштів у розмірі 102 603 гривні з депозитного рахунку Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, що внесені ОСОБА_2 27 вересня 2014 року за квитанцією №83; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частки домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається з: житлового будинку літ. А-1, загальною площею 67,1 кв.м., житловою площею 38,9 кв.м., сарай літ. Б, літньої кухні літ. В, споруди №1-4, І-ІІ.
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01.09.2020 року у справі № 206/4639/14-ц ОСОБА_1 поновлено строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29.09.2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації та припинення права особи на частку у спільному майні; задоволено заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 29.09.2014 року; скасовано заочне рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29.09.2014 року у цивільній справі № 206/4639/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації та припинення права особи на частку у спільному майні; справу призначено до розгляду в підготовчому засіданні.
05.10.2020 року ОСОБА_2 на стадії підготовчого провадження у справі звернулась до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про залишення позову без розгляду, а також повернення на її рахунок сплачених нею коштів на депозитний рахунок відкритий ТУ ДСА України в Дніпропетровській області для місцевих судів в рахунок забезпечення позовних вимог по цивільній справі за її позовом.
В свою чергу, 09.02.2021 року представник ОСОБА_1 Полтавець Т.О. звернулась до суду з уточненою заявою про поворот виконання рішення по цивільній справі № 206/4639/14-ц, у зв`язку зі зверненням позивача до суду із заявою про залишення її позову без розгляду, тобто в порядку ст. 444 ЦПК України.
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23.02.2021 року у справі № 206/4639/14-ц позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації та припинення права особи на частку у спільному майні залишено без розгляду.
Заяву представника відповідача про поворот виконання рішення задоволено.
Судом ухвалено допустити поворот виконання заочного рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 206/4639/14-ц від 29.09.2014 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації та припинення права особи на частку у спільному майні.
В порядку повороту виконання заочного рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська у справі № 206/4639/14-ц від 29.09.2014 року ухвалено:
- скасувати рішення про державну реєстрацію права власності (індексний номер 19896356 від 11.03.2015 р.) на 1/3 частину домоволодіння розташованого по АДРЕСА_1 , за ОСОБА_2 (номер запису про право власності: 8994496 від 26 лютого 2015 року, який вчинено державним реєстратором Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області на підставі заочного рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 206/4639/14-ц від 29 вересня 2014 року;
- відновити право власності ОСОБА_1 на 1/3 частину домоволодіння розташованого по АДРЕСА_1 , у відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом ВСТ № 285254, реєстровий № 3-1263 від 13 травня 2006 року на 5/24 частини домоволодіння та свідоцтва про право на спадщину за законом ВСА №554977, реєстровий №1-733 від 23 квітня 2005 року на 1/8 частину домоволодіння, виданих Восьмою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою;
- повернути ОСОБА_2 суму коштів у розмірі 102 603 гривень з депозитного рахунку Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, що були внесені ОСОБА_2 за платіжним дорученням № 83 від 27 вересня 2014 року.
Ухвала Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23.02.2021 року у справі № 206/4639/14-ц набрала законної сили 11.03.2021 року, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень.

16.03.2021 року ОСОБА_1 подала до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради заяву про реєстрацію прав та їх обтяжень (реєстраційний номер заяви 44559106).

Державним реєстратором прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради Каско О.В. 22.03.2021 року прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №57208789.

В обґрунтування рішення державним реєстратором зазначено, що у зв`язку з тим, що ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська (справа №206/4639/14-ц, провадження №2/206/67/21) від 23.02.2021 року не вирішено питання припинення речових прав на нерухоме майно, провести державну реєстрацію припинення права власності відповідно до поданої заяви не є можливим.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-IV (далі - Закон №1952-IV) та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127 (далі - Порядок №1127).

Так, відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 2 Закону № 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти та суб`єктів цих прав.

Відповідно до пункту 1, 2 частини першої статті 4 Закону № 1952-IV державній реєстрації прав підлягають, зокрема: 1) право власності та право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва; 2) речові права на нерухоме майно, похідні від права власності: право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки; право довірчої власності (крім права довірчої власності як способу забезпечення виконання зобов`язань); інші речові права відповідно до закону.

Згідно з частиною першою статті 6 Закону № 1952-IV організаційну систему державної реєстрації прав становлять: 1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи; 2) суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; державні реєстратори прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини третьої статті 10 Закону № 1952-IV державний реєстратор, серед іншого, встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Частиною першою статті 11 Закону № 1952-IV передбачено, що державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Відповідно до статті 18 Закону № 1952-IV державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (частина друга статті 18 Закону № 1952-IV). Таким Порядком є Порядок №1127, відповідно до пунктів 6, 18, 40 якого державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса.

За результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації.

Державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону №1952-IV іншими законами України та цим Порядком та цим Порядком.

При цьому, відповідно до частини першої статті 24 Закону №1952-IV підставами для відмови в державній реєстрації прав є: 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) документи подано до неналежного суб`єкта державної реєстрації прав, нотаріуса; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав; 12) заявник звернувся із заявою про державну реєстрацію права власності щодо майна, що відповідно до поданих для такої реєстрації документів відчужено особою, яка на момент проведення такої реєстрації внесена до Єдиного реєстру боржників, у тому числі за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці.

За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття.

Аналогічні приписи містяться і в пункті 23 Порядку №1127, відповідно до якого за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор приймає відповідне рішення, яке повинне містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття, з відповідним обґрунтуванням їх застосування.

Як відомо з оскаржуваного рішення, підставою для його прийняття вказано те, що ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська (справа №206/4639/14-ц, провадження №2/206/67/21) від 23.02.2021 року не вирішено питання визнання, зміни чи припинення речових прав на нерухоме майно.

При цьому, суд звертає увагу, що вказаною ухвалою в порядку повороту виконання заочного рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська у справі №206/4639/14-ц від 29.09.2014 року ухвалено:

- скасувати рішення про державну реєстрацію права власності (індексний номер 19896356 від 11.03.2015 р.) на 1/3 частину домоволодіння розташованого по АДРЕСА_1 , за ОСОБА_2 (номер запису про право власності: 8994496 від 26 лютого 2015 року, який вчинено державним реєстратором Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області на підставі заочного рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 206/4639/14-ц від 29 вересня 2014 року;

- відновити право власності ОСОБА_1 на 1/3 частину домоволодіння розташованого по АДРЕСА_1 , у відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом ВСТ № 285254, реєстровий № 3-1263 від 13 травня 2006 року на 5/24 частини домоволодіння та свідоцтва про право на спадщину за законом ВСА №554977, реєстровий №1-733 від 23 квітня 2005 року на 1/8 частину домоволодіння, виданих Восьмою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою

З аналізу вказаної ухвали, судом встановлено, що судом було вирішено питання припинення права власності на 1/3 частину домоволодіння розташованого по АДРЕСА_1 , за ОСОБА_2 шляхом скасування рішення про державну реєстрацію права власності індексний номер 19896356 від 11.03.2015 року.

У пункті 3.2 рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року №13-рп/2011 зазначено, зокрема, що поворот виконання рішення - це гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Відповідно ст. ст. 26, 27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили.

У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Враховуючи викладене, Самарським районним судом м. Дніпропетровська відновлено право власності ОСОБА_1 на 1/3 частину домоволодіння розташованого по АДРЕСА_1 шляхом визначеним в ухвалі від 23.02.2021 року у справі №206/4639/14-ц.

Відтак, відмова відповідача у проведенні державної реєстрації на підставі ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23.02.2021 року у справі №206/4639/14-ц є протиправною та такою, що не ґрунтується на нормах чинного законодавства.

Як наслідок, вимога про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 57208789 від 22.03.2021 року, винесеного державним реєстратором прав на нерухоме майно Каско Оксаною Валеріївною Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, є протиправним та підлягає скасуванню судом.

Стосовно вимоги про зобов`язання державного реєстратора Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про скасування рішення про реєстрацію права та відновлення права власності, суд зазначає наступне.

Як вже вказано вище, державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав (ч.1 ст.11 Закону №1952-IV), тобто при проведенні державної реєстрації прав та їх обтяжень державний реєстратор відповідно до встановленого Законом порядку, відповідне рішення приймає на власний адміністративний розсуд, тобто має певні дискреційні повноваження.

Як випливає зі змісту Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями розуміються повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим з даних обставин.

Суд не може підміняти собою чи перебирати на себе функції суб`єктів владних повноважень у сфері адміністративного управління. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в захисті прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

За таких обставин, суд доходить до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту, зокрема в частині зобов`язання відповідача внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про скасування рішення про реєстрацію права та відновлення права власності, не відповідає нормам чинного законодавства та виходить за межі компетенції суду.

У той же час, згідно ч.2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи, що під час розгляду справи було встановлено протиправність рішення прийнятого відповідачем, суд з метою повного та ефективного захисту прав позивача вважає необхідним зобов`язати відповідача внести до Державного реєстру прав запис про скасування рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 57208789 від 22.03.2021 року, відновити розгляд заяви позивача про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняту 16.03.2021 року за реєстраційним номером 44559106, та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд робить висновок про часткове задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

На підставі ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати розподіляються пропорційно до задоволених вимог позивача.

Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в загальному розмірі 908,00 грн., що документально підтверджується квитанцією 23.03.2021 року.

Отже, оскільки позовну заяву задоволено частково, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 908,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірі пропорційному до задоволених позовних вимог у сумі 454,00 грн.

Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (пр. Д.Яворницького, буд. 75, м. Дніпро, 49000, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 57208789 від 22.03.2021 року, винесене державним реєстратором прав на нерухоме майно Каско Оксаною Валеріївною Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради.

Зобов`язати Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради внести до Державного реєстру прав запис про скасування рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 57208789 від 22.03.2021 року.

Відновити розгляд заяви ОСОБА_1 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняту 16.03.2021 року за реєстраційним номером 44559106, та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради судові витрати у розмірі 454 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України

Суддя О.В. Врона