Справа № 280/4295/21
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2021-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року Справа № 280/4295/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізької обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, про стягнення середнього заробітку,

ВСТАНОВИВ:

28 травня 2021 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Запорізької обласної прокуратури (далі відповідач), в якому позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму середнього заробітку за час затримки виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.07.2020 у справі №826/6156/15 про поновлення на посаді у розмірі 281896,74 грн.

29.06.2021 судом відкрито спрощене позовне провадження у справі, розгляд справи призначено без виклику представників сторін.

Ухвалою суду від 06.09.2021 до участі у справі залучено, у якості співвідповідача Офіс Генерального прокурора.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.07.2020 по справі №826/6156/15 ОСОБА_1 поновлено на посаді прокурора міста Запоріжжя та допущено рішення в зазначеній частині до негайного виконання. Разом з тим, позивач зазначає, що не зважаючи на рішення суду його фактично було поновлено на посаді лише згідно наказу від 05.05.2021 №225к. Позивач вказує на те, що в період з 08.07.2020 по 04.05.2021 рішення суду не виконувалось, у зв`язку з чим затримка у виконанні рішення становить 207 робочих днів. Позивач із посиланням на приписи статті 236 КЗпП України вказує на те, що у відповідача наявний обов`язок виплатити середню заробітну плату за весь час затримки виконання рішення суду в частині його поновлення на роботі, що за підрахунком позивача становить 281896,74 грн. Просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач Запорізька обласна прокуратура проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень зазначено про те, що затримка виконання постанови Окружного адміністративного суду м.Києва від 07.07.2020 у справі №826/6156/15 допущена не з вини Запорізької обласної прокуратури. Відповідач зазначає, що позивача поновлено на посаді прокурора міста Запоріжжя Запорізької області наказом Генерального прокурора від 05.05.2021 №225к. Відповідач вказує на те, що середній заробіток за час затримки виконання рішення суду не входить до структури заробітної плати, а тому той факт, що позивач отримував заробітну плату від Запорізької обласної прокуратури не змінює характеру спірних правовідносин. З урахуванням викладеного у відзиві, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, повно та всебічно встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, встановив наступне.

Судом встановлено, що рішенням Окружного адміністративного суду від 07.07.2020 по справі №826/6156/15 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , а саме вирішено:

визнати протиправним та скасувати наказ Генеральної прокуратури України №183к від 11 березня 2015 року про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора міста Запоріжжя;

поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора міста Запоріжжя з 12 березня 2015 року;

стягнути з прокуратури Запорізької області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 12 березня 2015 року по 07 липня 2020 року у розмірі 565156,96грн. (п`ятсот шістдесят п`ять тисяч сто п`ятдесят шість грн. 96 коп.);

допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора міста Запоріжжя та стягнення з прокуратури Запорізької області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 8511,34 грн. (вісім тисяч п`ятсот одинадцять грн. 34 коп.);

зобов`язати Офіс Генерального прокурора надати до Міністерства юстиції України відомості про відсутність підстав для застосування до ОСОБА_1 заборон, визначених статтею 1 Закону України «Про очищення влади».

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.10.2020 по справі №826/6156/15 апеляційну скаргу Офісу Генерального прокурора залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 липня 2020 року без змін.

05.05.2021 Генеральним прокурором видано наказ №225к, яким ОСОБА_1 поновлено на посаді прокурора м.Запоріжжя Запорізької області з 12 березня 2015 року.

Позивач вважаючи, що у період з 08.07.2020 по 04.05.2021 відповідачем не виконувалось рішення суду щодо його поновлення на роботі, звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути середній заробіток за час виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною п`ятою статті 124 Конституції України, встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

За змістом статті 14 КАС України, судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до приписів статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.371 КАС України, негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Частиною сьомою статті 235 Кодексу законів про працю України передбачено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Статтею 236 Кодексу законів про працю України встановлено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Як встановлено судом під час розгляду справи та не спростовано сторонами, позивача поновлено на посаді відповідно до рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.07.2020.

Разом з тим, рішення про поновлення позивача на посаді, яке підлягало негайному виконанню Офісом Генерального прокурора фактично виконано 05.05.2021.

За змістом положень статті 236 Кодексу законів про працю України затримкою виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі слід вважати невидання власником (уповноваженим органом) негайно після проголошення судового рішення наказу про поновлення працівника на роботі без поважних причин.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку про те, що негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно підлягає виконанню не за загальним правилом з дати набрання ним законної сили, а негайно з моменту його проголошення в судовому засіданні, чим забезпечується швидкий і реальний захист життєво важливих прав та інтересів громадян і держави. Законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі, і цей обов`язок полягає в тому, що у роботодавця обов`язок видати наказ про поновлення працівника на роботі виникає відразу після оголошення рішення суду. Рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові ВЕРХОВНОГО СУДУ від 24.09.2021 по справі №640/775/19.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що невиконання Офісом Генерального прокурора протягом тривалого часу рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.07.2020 у справі №826/6156/15 про поновлення позивача на роботі має наслідком застосування приписів статті 236 Кодексу законів про працю України про стягнення на користь позивача середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

При цьому, такий середній заробіток повинен бути відшкодований саме Офісом Генерального прокурора, як органу уповноваженого на виконання рішення суду в частині видання наказу про поновлення на роботі.

Зазначене твердження відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду по справі №711/8446/16-ц, Верховного суду у справах №332/603/17, №813/593/17.

Так, відповідно до рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 07.07.2020 по справі №826/6156/15 середній заробіток ОСОБА_1 становив 425,57 грн.

Період затримки виконання рішення суду з 08.07.2020 по 04.05.2021 складає 207 робочих днів, у зв`язку з чим наявні підстави для стягнення на користь позивача середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду у розмірі 88092,99 грн. (207х425,57 грн.)

Щодо підвищення посадових окладів, суд зазначає таке.

Позивач за нових умов на посаді прокурора у Запорізькій обласній прокуратурі не працював, оскільки був звільнений з органів прокуратури до 11.03.2015, а відповідно заробітна плата з урахуванням підвищення окладу йому не виплачувалась.

Суд зазначає, що пунктом 10 Порядку №100 було передбачено, що у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення.

Проте, постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року №1213 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. №100», яка набрала чинності 12.12.2020, пункт 10 Порядку №100 виключено.

А відтак на момент розгляду адміністративної справи та на момент вирішення питання про розмір заробітної плати за час вимушеного прогулу, Порядок №100, як і інший нормативно правовий акт, не містить положень щодо застосування коефіцієнту підвищення посадового окладу.

А тому у суду відсутні підстави для застосування коефіцієнтів підвищення посадових окладів під час вирішення питання про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 78, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Запорізької обласної прокуратури (69005, м.Запоріжжя, вул.Матросова Олександра, буд.29А, ), Офісу Генерального прокурора (01011, м. Київ, вул.Різницька, буд.13/15, ) про стягнення середнього заробітку задовольнити частково.

Стягнути з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час затримки виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.07.2020 у справі №826/6156/15 про поновлення на посаді у розмірі 88092,99 грн. (вісімдесят вісім тисяч дев`яносто дві гривні 99 копійок).

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Новікова