Справа № 200/11082/20-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2021-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року справа №200/11082/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г., суддів: Блохіна А.А., Гайдара А.В.,

за участю секретаря судового засідання Сізонова Є.С.,

представника відповідача Ковальової А.Г.,

представника третьої особи Федорченко Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 червня 2021 року у справі №200/11082/20-а (суддя І інстанції Аканов О.О., повний текст складено в м. Слов`янськ Донецької області 15 червня 2021 року) за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, третя особа Державне бюро розслідувань про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, третя особа Державне бюро розслідувань про визнання бездіяльності у вигляді не підготування та невнесення (не надсилання) до кадрового підрозділу подання про присвоєння спеціального звання за формою згідно з додатком 1, затвердженого ПКМУ №564 від 27 травня 2020Р. Порядку присвоєння спеціальних звань рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань стосовно заступника начальника слідчого відділу територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Краматорську, позивача, який має спеціальне звання «майор поліції» про присвоєння спеціального звання майор Державного бюро розслідувань з 05.08.2020 протиправною; зобов`язання негайно підготувати, внести (надіслати) до кадрового підрозділу подання про присвоєння спеціального звання за формою згідно з додатком 1, затвердженого ПКМУ №564 від 27 травня 2020 Порядку присвоєння спеціальних звань рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань стосовно заступника начальника слідчого відділу територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Краматорську, позивача, який має спеціальне звання «майор поліції» про присвоєння спеціального звання майор Державного бюро розслідувань з 15.10.2020 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10 червня 2021р. у задоволені адміністративного позову відмовлено (т.3, а.с. 72-76).

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Позивач вважає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що з 15.10.2020р. почалася безпідставна бездіяльність відповідача щодо невжиття жодних заходів з присвоєння йому спеціального звання, внаслідок чого він втрачав належні грошові кошти в зарплаті. Суд безпідставно відніс позивача до кола осіб, які повинні обов`язково проходити конкурс для зайняття посади рядового та начальницького складу Державного бюро розслідувань. Позивач вважає, що кваліфікаційні вимоги та критерії професійної придатності для зайняття посад слідчих, працівників оперативних підрозділів, управлінь соціального призначення та внутрішнього контролю ДБР, в 2018р. відповідали вимогам для зайняття посад рядового та начальницького складу ДБР. Суд також безпідставно відніс позивача до кола осіб, на яких поширюється Закон України «Про державну службу». Позивач вважає, що з дати законодавчого введення спеціальних звань для осіб рядового та начальницького складу Державного бюро розслідувань посада, яку він займав, автоматично належала до посад, які заміщуються особами рядового та начальницького складу, що не потребувало прийняття відповідачем окремого наказу.

Позивач вважає себе особою, яка має право на присвоєння спеціального звання. Відповідно до п. 7, 41 Порядку № 564 подання про присвоєння первинних та чергових спеціальних звань рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань особам, які проходять службу на посадах у територіальних управліннях Державного бюро розслідувань, готуються їх кадровими підрозділами для підготовки наказу щодо особового складу та в подальшому надсилаються до кадрового підрозділу ДБР тощо. Проте, відповідачем не було підготовлено та подано відповідних документів до ДБР з метою реалізації права позивача на отримання спеціального звання (т.3, а.с. 79-98).

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу та під час судового засідання проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі.

Третя особа під час судового засідання проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду пояснення про неможливість прибуття в судове засідання через наявність поважних причин.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, третьої особи, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач є учасником бойових дій відповідно до посвідчення НОМЕР_1 .

Наказом територіального управління, розташованого у місті Краматорську Державного бюро розслідувань від 05.11.2018 р. №25 відповідно до пункту 2 частини 3 статті 13 та частини 3 статті 14 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» призначено позивача на посаду заступника начальника Третього слідчого відділу (відділу з розслідування військових злочинів) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, як такого, що успішно пройшов за конкурсом, з 05 листопада 2018 року, з випробувальним строком шість місяців.

Наказом Державного бюро розслідувань від 03 травня 2019р. №107-ос присвоєно позивачу, заступнику начальника Третього слідчого відділу (відділу з розслідування військових злочинів) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, з 07 травня 2019р. 6 (шостий) ранг державного службовця, як такому, що пройшов випробування та має спеціальне звання майора поліції.

08.07.2020р. Державним бюро розслідувань відповідно до наказу №323 затверджено Перелік посад у територіальних управліннях Державного бюро розслідувань, що підлягають заміщенню особами рядового та начальницького складу, граничних спеціальних звань за цими посадами, що додається.

13.11.2020р. директором підполковником державного бюро розслідувань винесено попередження №10-13-34/364 про наступне вивільнення позивача у зв`язку із скороченням посади державної служби 01 лютого 2021р. внаслідок затвердження змін до штатного розпису територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, відповідно до наказу державного бюро розслідувань від 20.10.2020р. №199дск «Про затвердження змін до штатного розпису територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську на 2020 рік».

Позивача попереджено про наступне скорочення посади заступника начальника Третього слідчого відділу (відділу з розслідування військових злочинів) слідчого управління територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, які він обіймає. Звільнено буде на підставі пункту 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу» з виплатою згідно з частиною четвертою цієї статті вихідної допомоги у розмірі двох середньомісячних заробітних плат.

26.02.2021р. згідно наказу територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську №44-ос відповідно до пунктів 2 та 5 частини третьої статті 13 Закону України «Про державне бюро розслідувань», керуючись пунктом 1 частини першої та частиною четвертою сатті 87 Закону України «Про державну службу», в зв`язку з скороченням посади державної служби 01 березня 2021 внаслідок затвердження змін до штатного розпису Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, відповідно до наказу Державного бюро розслідувань від 20.10.2020 №199дск «Про затвердження змін до штатного розпису територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську» та наказу Державного бюро розслідувань від 30.12.2020 №303дск «Про затвердження змін до наказів Державного бюро розслідувань» звільнено позивача з посади заступника Третього слідчого відділу (відділу з розслідування військових злочинів) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, 01 березня 2021 в зв`язку з скороченням посади державної служби внаслідок зміни штатного розпису, з припиненням державної служби.

Наведені обставини сторонами не оспорюються. Спірним у цій справі є право позивача на присвоєння спеціального звання згідно Порядку присвоєння спеціальних звань рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань затвердженого ПКМУ №564 від 27 травня 2020р..

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються Законами України «Про Державне бюро розслідувань» від 12.11.2015р. № 794-УІІІ, «Про державну службу» від 10.12.2015р. № 889-УІІІ та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі статтею 1 Закону № 794-VІІІ Державне бюро розслідувань є державним правоохоронним органом, на який покладаються завдання щодо запобігання, виявлення, припинення, розкриття та розслідування злочинів, віднесених до його компетенції.

У відповідності до вимог частини 1 статті 14 Закону № 794-VІІІ (в редакції, чинної на дату прийняття позивача на посаду) до працівників Державного бюро розслідувань належать особи рядового і начальницького складу, державні службовці, працівники, які уклали трудовий договір із Державним бюро розслідувань.

Служба в Державному бюро розслідувань є державною службою особливого характеру, що полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України. Час проходження служби в Державному бюро розслідувань зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби відповідно до закону.

На службу до Державного бюро розслідувань приймаються на конкурсній основі в добровільному порядку (за контрактом) громадяни України, які спроможні за своїми особистими, діловими та моральними якостями, віком, освітнім і професійним рівнем та станом здоров`я ефективно виконувати відповідні службові обов`язки. Кваліфікаційні вимоги та критерії професійної придатності для зайняття посад у цих підрозділах затверджуються Директором Державного бюро розслідувань. Призначення на посади у Державному бюро розслідувань, крім посад, визначених у частині першій статті 10, частині першій статті 13 та частині першій статті 24 цього Закону, здійснюється за результатами відкритого конкурсу, що проводиться в порядку, визначеному Директором Державного бюро розслідувань на основі Типового порядку проведення відкритого конкурсу, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Порядок присвоєння спеціальних звань начальницького складу Державного бюро розслідувань та їх співвідношення з іншими спеціальними, а також військовими званнями і рангами державних службовців затверджується Кабінетом Міністрів України.

Трудові відносини працівників Державного бюро розслідувань регулюються законодавством про працю, державну службу та укладеними трудовими договорами (контрактами). На державних службовців Державного бюро розслідувань поширюється дія Закону України "Про державну службу". Посади державних службовців Державного бюро розслідувань відносяться до відповідних категорій посад державної служби в порядку, встановленому законодавством.

Статтею 39 Закону України «Про державну службу» №889-VIII передбачено, що державному службовцю присвоюються ранги державних службовців, які є видом спеціальних звань.

Пунктом 14 частини першої статті 12 Закону № 794-VІІІ встановлено, що Директор Державного бюро розслідувань присвоює у встановленому законодавством порядку ранги державних службовців працівникам Державного бюро розслідувань та спеціальні звання особам рядового і начальницького складу.

Згідно пункту 3 частини третьої статті 13 Закону № 794-VІІІ директор територіального управління Державного бюро розслідувань вносить Директору Державного бюро розслідувань подання про присвоєння у встановленому законодавством порядку спеціальних звань особам рядового і начальницького складу та рангів державних службовців працівникам відповідного територіального управління.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, наказом від 05.11.2018 р. №25 позивача призначено на посаду заступника начальника Третього слідчого відділу (відділу з розслідування військових злочинів) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, як такого, що успішно пройшов за конкурсом, з 05 листопада 2018 року, з випробувальним строком шість місяців.

Відповідно до Закону України «Про державну службу» ця посада віднесена до категорії Б посад державної служби.

Наказом Державного бюро розслідувань від 03 травня 2019р. №107-ос позивачу з 07 травня 2019р. присвоєно 6 (шостий) ранг державного службовця.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення діяльності Державного бюро розслідувань» від 16 травня 2019 року № 2720-VIII третє речення частини третьої статті 14 Закону № 794-VІІІ замінено двома реченнями такого змісту: "Призначення на посади у Державному бюро розслідувань, крім посад, визначених у частині першій статті 10, частині першій статті 13 та частині першій статті 24 цього Закону, здійснюється за результатами відкритого конкурсу, що проводиться конкурсною комісією з проведення конкурсу на зайняття посад працівників Державного бюро розслідувань, положення про яку затверджує Директор Державного бюро розслідувань. Конкурс проводиться у порядку, затвердженому Директором Державного бюро розслідувань на основі Типового порядку проведення відкритого конкурсу, затвердженого Кабінетом Міністрів України".

Також Закон № 794-VІІІ доповнено статтями 14 - 1 і 14 - 2 такого змісту:

"Стаття 14- 1. Присяга осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань

1. Особи, які вперше призначаються на посади рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань та у відповідних випадках пройшли встановлений строк стажування, складають присягу такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), вступаючи на службу до Державного бюро розслідувань, усвідомлюючи свою високу відповідальність, клянуся завжди залишатися відданим Українському народові, неухильно додержуватися Конституції та законів України, поважати та охороняти права, свободи і законні інтереси людини і громадянина, честь держави, бути чесним, сумлінним і дисциплінованим, зберігати державну та іншу охоронювану законом таємницю".

2. Особа рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань підписує текст присяги, що зберігається в її особовій справі. Порядок складення присяги встановлює Директор Державного бюро розслідувань.

Статтею 14- 2 Закону № 794-VІІІ визначено перелік спеціальних звань осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань.

У відповідності до вимог статті 14-3 Закону № 794-VІІІ ( в редакції згідно із Законом України від 03.12.2019 р. № 305-IX) державні службовці можуть бути переведені у системі Державного бюро розслідувань за їхньою згодою без обов`язкового проведення конкурсу на іншу нижчу або рівнозначну вакантну або тимчасово вакантну посаду, за умови їх відповідності кваліфікаційним вимогам та критеріям професійної придатності для відповідної посади, у порядку, визначеному Законом України "Про державну службу".

Особи рядового і начальницького складу можуть бути переведені у системі Державного бюро розслідувань, у тому числі з територіального управління до центрального апарату Державного бюро розслідувань, за їхньою згодою без обов`язкового проведення конкурсу на іншу нижчу або рівнозначну вакантну або тимчасово вакантну посаду, за умови їх відповідності кваліфікаційним вимогам та критеріям професійної придатності для відповідної посади.

Переведення осіб рядового і начальницького складу може здійснюватися за їхньою ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших закладів, установ системи Державного бюро розслідувань, які порушили питання про переведення.

Враховуючи, що Законом № 794-VІІІ, зокрема, статтею 14-3, не передбачено переведення особи, що займає посаду державної служби, на посаду, яка підлягає заміщенню рядовим та начальницьким складом, Державним бюро розслідувань прийнято рішення регламентувати порядок дій у разі прийняття відповідних змін до штатного розпису центрального апарату та територіальних управлінь Державного бюро розслідувань.

Так, наказом Державного бюро розслідувань від 03.01.2020р. № 2 внесено зміни до наказу Державного бюро розслідувань від 28.12.2019р. № 343«Про організацію проведення заходів на виконання вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення діяльності Державного бюро розслідувань» з урахуванням змін, внесених наказом Державного бюро розслідувань від 02.01.2020 № 1».

Наказ Державного бюро розслідувань № 343 доповнено пунктом 3: Затвердити порядок зміни категорії посад працівників Державного бюро розслідувань, які заміщуються державними службовцями на посади, які підлягають заміщенню особами рядового і начальницького складу (додаток).

Порядком зміни категорії посад працівників Державного бюро розслідувань (додаток до наказу Державного бюро розслідувань від 03.01.2020р. № 2) (далі - Порядок) визначено процедуру зміни категорії посад працівників Державного бюро розслідувань, які підлягають заміщенню особами рядового і начальницького складу з урахуванням специфічних умов проходження служби.

Відповідно до пункту 2 Порядку, Директор або особа, яка виконує його повноваження, визначає в межах граничної чисельності перелік посад у центральному апараті та територіальних управліннях Державного бюро розслідувань, що підлягають заміщенню особами рядового та начальницького складу, граничних спеціальних звань за цими посадами, передбачених пунктом 5 частини першої статті 12 Закону № 794-VІІІ.

Служба в Державному бюро розслідувань на посадах рядового і начальницького складу передбачає відповідність кваліфікаційним вимогам та особливим критеріям професійної придатності, які є відмінними від вимог служби в Державному бюро розслідувань на посадах державної служби.

Відповідно до пункту 6 Порядку зміна категорії посад працівників Державного бюро розслідувань, які заміщуються державними службовцями на посади, які підлягають заміщенню особами рядового і начальницького складу, здійснюється за рішенням Директора Державного бюро розслідувань або особи, яка виконує його повноваження.

Зміна категорії посад передбачає виведення із штатного розпису та скорочення посади державного службовця (відповідно до статті 87 Закону №889-VІІІ) та введення до штатного розпису посади рядового і начальницького складу.

Згідно абзацу сьомого пункту 6 Порядку, після затвердження штатного розпису Державного бюро розслідувань (змін до штатного розпису) щодо працівників, посади яких скорочуються, видається наказ про їх персональне попередження про наступне звільнення на підставі Закону № 889-VІІІ у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів.

На введені до штатного розпису посади, що підлягають заміщенню особами рядового та начальницького складу, оголошується конкурс. Виключно за умовами проходження всіх етапів відбору та за результатами спеціальної перевірки, переможець конкурсу призначається на відповідну посаду.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач займав посаду державного службовця та не був переведений на посаду рядового і начальницького складу.

Колегія суддів вважає, що з комплексного аналізу положень Закону № 794-VІІІ вбачається чітке розмежування категорій посад в системі Державного бюро розслідувань, оскільки такі посади: мають різні кваліфікаційні вимоги; до таких посад застосовуються різні умови проходження конкурсу (зокрема, конкурс для посад рядового та начальницького складу передбачає проходження військово-лікарської комісії, тестів на фізичну підготовку); посада державного службовця та посада начальницького складу є різними категоріями посад і мають різний правовий статус, який врегульований для державних службовців Законами №889-VІІІ та № 794-VІІІ, а для осіб рядового та начальницького складу Законом № 794-VІІІ та Положенням про проходження служби особами рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.2020 № 743 (далі - Положення № 743).

При цьому, особам, які є державними службовцями, Директором Державного бюро розслідувань за поданням директора Управління присвоюється виключно ранг державного службовця.

Пунктом 3 Положення № 743 визначено, що особами рядового та начальницького складу Державного бюро розслідувань є громадяни України, які на конкурсній основі у добровільному порядку (за контрактом) прийняті на службу до Державного бюро розслідувань і яким присвоєно спеціальні звання осіб рядового та начальницького складу відповідно до законодавства.

Відповідно до пункту 7 Положення № 743 встановлення, зміна або припинення правових відносин осіб рядового та начальницького складу, які проходять службу (зокрема присвоєння спеціального звання, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення із служби, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку тощо), оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Директором Державного бюро розслідувань.

Згідно пункту 10 Положення № 743 особи, які вперше призначаються на посади рядового та начальницького складу Державного бюро розслідувань, складають присягу відповідно до статті 14-1 Закону № 794-VІІІ.

За приписами пункту 54 Порядку № 743 посади, на які призначаються особи рядового та начальницького складу, та відповідні їм спеціальні звання Державного бюро розслідувань визначаються штатним розписом (штатом).

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 травня 2020 р. №564 затверджено Порядок присвоєння спеціальних звань рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань.

Згідно пункту 1 цей Порядок визначає механізм присвоєння спеціальних звань рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що змістовний аналіз вищезазначених правових норм свідчить про те, що у системі Державного бюро розслідувань спеціальні звання Державного бюро розслідувань присвоюються виключно особам рядового та начальницького складу, які, серед іншого, у встановленому законодавством порядку прийняті на службу до Державного бюро розслідувань, склали Присягу осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, та посади і відповідні спеціальні звання яких визначені штатним розписом.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач має ранг державного службовця згідно Закону № 889-VІІІ, та не був особою рядового або начальницького складу, а тому у відповідача відсутні зобов`язання щодо надіслання до кадрового підрозділу подання за формою згідно з додатком 1, затвердженого ПКМУ №564 від 27 травня 2020 р., про присвоєння спеціального звання з 15.10.2020 року.

З урахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про недоведеність порушення прав та законних інтересів позивача, а тому правомірно відмовлено у задоволенні позову.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, суд зазначає, що ці доводи були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції під час розгляду та ухвалення рішення, їм була надана відповідна правова оцінка, жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанцій норм матеріального права, у апеляційній скарзі не наведено.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Колегія суддів вважає доводи позивача безпідставними, оскільки беззаперечним є той факт, що позивач має ранг державного службовця згідно Закону № 889-VІІІ та не був особою рядового або начальницького складу.

Посилання позивача на те, що з дати законодавчого введення спеціальних звань для осіб рядового та начальницького складу Державного бюро розслідувань посада, яку він займав, автоматично належала до посад, які заміщуються особами рядового та начальницького складу, що не потребувало прийняття відповідачем окремого наказу, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки наведене не передбачено жодною нормою закону.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 червня 2021 року у справі №200/11082/20-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 червня 2021 року у справі №200/11082/20-а - залишити без змін.

Постанова у повному обсязі складена 12 жовтня 2021 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 12 жовтня 2021 року та підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п .2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

А.В. Гайдар