Справа № 520/15374/21
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2021-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2021 р. № 520/15374/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панова М.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будцентр Витязь" до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Державної інспекції архітектури та містобудування України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будцентр Витязь" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати неправомірними дії Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області щодо проведення планової перевірки дотримання ТОВ "БУДЦЕНТР ВИТЯЗЬ" ліцензійних умов провадження господарської діяльності у будівництві, пов`язаної із створенням об`єктів архітектури у період з 18.04.2016 по 22.04.2016 та скасувати наказ Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 12.05.2016 №17-Л «Про результати розгляду питань щодо ліцензування» в частині зупинення дії ліцензії на право провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів IV і V категорій складності (за переліком робіт згідно з додатками), виданої ТОВ "БУДЦЕНТР ВИТЯЗЬ" ();

- зобов`язати Державну інспекцію архітектури та містобудування України (ЄДРОПУ: 44245840, адреса місцезнаходження: 01133, місто Київ, б. Лесі Українки, будинок 26) вчинити дії щодо вилучення з Реєстру будівельної діяльності інформації про зупинення дії ліцензії на право провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів IV і V категорій складності (за переліком робіт згідно з додатками), виданої ТОВ "БУДЦЕНТР ВИТЯЗЬ" ().

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції України в Харківській області допущено порушення вимог проведення планової перевірки у період з 18.04.2016 по 22.04.2016, внаслідок чого така не породжує жодних правових наслідків. Відтак, така перевірка не може слугувати підставою для зупинення дії ліцензії, а наказ ДАБІ від 12.05.2016 №17-Л є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки ухвалений за відсутності імперативно визначених підстав.

Ухвалою суду від 25.08.2021 відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачам надати відзив на позов, позивачу подати до суду відповідь на відзив, а відповідачу - заперечення протягом п`яти календарних днів з моменту отримання відповідних документів.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачам, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, які міститься в матеріалах справи.

Відповідач, Державна архітектурно-будівельна інспекція України, з позовом не погодився, надав клопотання, у якому просив залишити позов ТОВ "БУДЦЕНТР ВИТЯЗЬ" без розгляду у зв`язку з порушенням строків звернення до адміністративного суду. Крім того, у відзиві на позовну заяву просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Аргументуючи заперечення проти позовних вимог, зазначив, що позивач міг дізнатися про порушення своїх прав, оскільки про підставу та результат перевірки повідомлявся належним чином. Крім того, зазначив, що планова перевірка у період з 18.04.2016 по 22.04.2016 проводилася, а наказ ДАБІ від 12.05.2016 №17-Л приймався у відповідності до вимог чинного на той час законодавства.

Відповідач, Державна інспекція архітектури та містобудування України, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, відповідні документи у встановлений судом строк до суду не надходили.

Оцінивши повідомлені сторонами обставини, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, виходячи з наступного.

Щодо правомірності проведеної планової перевірки у період з 18.04.2016 по 22.04.2016.

Наказом ДАБІ №154 від 22.03.2016 було затверджено план перевірок дотримання суб`єктами Ліцензійних умов провадження господарської діяльності у будівництві, пов`язаної із створенням об`єктів архітектури на ІІ квартал 2016 року. Серед суб`єктів господарювання, які підлягали перевірці, був наявний Позивач (п. 436 Плану).

На підставі вказаного наказу, Департамент ДАБІ у Харківській області направив на адресу позивача рекомендованим поштовим відправленням листи №1020-1332 та №1020-1333 від 24.03.2016 з повідомленням про проведення планової перевірки з 18.04.2016 по 22.04.2016, на підтвердження чого відповідачем надано копію чека Харківської дирекції УДППЗ «Укрпошта» від 25.03.2016 про оплату поштового відправлення №424 та роздруківку про його рух.

Досліджуючи та оцінюючи надані відповідачем докази на підтвердження факту завчасного повідомлення позивача про проведення планової перевірки, судом встановлено, що повідомлення про проведення перевірки на адресу позивача не направлялось, оскільки поштове відправлення №424 було адресоване «ТОВ БВ» з поштовим індексом 61204. При цьому, позивач має найменування ТОВ "БУДЦЕНТР ВИТЯЗЬ", а поштовий індекс 61200. Крім того, долучена до клопотання таблиця «Результати пошуку. Виконані операції. Штриховий ідентифікатор 424», яка надана на підтвердження факту вручення вказаного повідомлення позивачу, не містить визначених чинним законодавством реквізитів письмового документа, зокрема підпису та даних про особу, яка склала цей документ, чи ознак електронного документа, та крім того містить індекс 61037, відмінний від індексу, вказаного у фіскальному чеку від 25.03.2016.

Таким чином, відповідачем не доведено факту своєчасного повідомлення позивача про призначену планову перевірку.

18.04.2016 інспекторами сектору по роботі з ліцензіатами Департаменту ДАБІ у Харківській області було вручено направлення №45 від 04.04.2016 начальнику відділу кадрів ТОВ «БУДЦЕНТР ВИТЯЗЬ» Аділовій А. М.

При цьому, відповідачем не надано суду доказів, що вказана особа мала законні повноваження бути представником підприємства під час проведення перевірки. Натомість, позивачем долучено до матеріалів справи витяг з ЄДРПОУ, сформований щодо позивача на дату початку перевірки 18.04.2016, де єдиною уповноваженою особою ТОВ «БУДЦЕНТР ВИТЯЗЬ» вказаний директор Аділов Агаверді Ескендарович. Крім того, судом встановлено, що відповідно до посадової інструкції начальника відділу кадрів ТОВ "БУДЦЕНТР ВИТЯЗЬ" від 01.02.2016, представництво інтересів ТОВ «БУДЦЕНТР ВИТЯЗЬ» перед третіми особами, у тому числі контролюючими органами, не входить до трудової функції Аділової А.М. як начальника відділу кадрів ТОВ «БУДЦЕНТР ВИТЯЗЬ».

Таким чином, суд доходить висновку, що інспекторами сектору по роботі з ліцензіатами Департаменту ДАБІ у Харківській області здійснено вручення направлення №45 від 04.04.2016 неуповноваженій особі. Перевірка проведена за відсутності керівника ТОВ «БУДЦЕНТР ВИТЯЗЬ», який не був повідомлений про таку перевірку.

22.04.2016 інспекторами сектору по роботі з ліцензіатами Департаменту ДАБІ у Харківській області складено акт №45 планової перевірки дотримання суб`єктами Ліцензійних умов провадження господарської діяльності у будівництві, пов`язаної із створенням об`єктам архітектури (далі акт №45 від 22.04.2016) в якому зазначено, що на момент закінчення терміну планової перевірки, ніяких документів від «ТОВ «БУДЦЕНТР ВИТЯЗЬ» не надходило і жоден представник товариства до сектору ліцензування не з`явився. В зв`язку з вищенаведеним сектор по роботі з ліцензіатами Департаменту ДАБІ у Харківській області рекомендував Ліцензійній комісії ДАБІ України прийняти рішення про зупинення дії ліцензії ТОВ «БУДЦЕНТР ВИТЯЗЬ».

В акті №45 від 22.04.2016 вказано, що він направлений на адресу позивача поштовим відправленням №184. Однак, згідно долученого відповідачем до матеріалів справи фіскального чеку про сплату поштового відправлення №184 не випливає, що акт №45 від 22.04.2016 був направлений на адресу позивача, оскільки останній не відповідає поштовому індексу ТОВ «БУДЦЕНТР ВИТЯЗЬ». При цьому, суд погоджується з доводами позивача, що доказів вручення цього поштового відправлення відповідачем не надано.

Таким чином, матеріалами справи не підтверджується факт направлення та вручення позивачу акту №45 від 22.04.2016.

Відповідач, пояснюючи різницю між дійсною адресою місцезнаходження позивача та адресою місцезнаходження, зазначеною у направленій кореспонденції згідно поштових відправлень №424 та №184, наголошував, що все листування з позивачем здійснювалося за адресою, вказаною у заяві про видачу ліцензії. Однак, на думку суду такі доводи є безпідставними, оскільки в матеріалах справи така заява відсутня. Крім того, доводи відповідача повністю спростовуються змістом самої направленої кореспонденції позивачу, в якій усюди зазначено дійсну адресу місцезнаходження позивача з поштовим індексом « 61200», який збігається з офіційною юридичною адресою позивача станом на 18.04.2016 згідно витягу з ЄДРПОУ, наявного у матеріалах справи.

На підставі акту №45 від 22.04.2016 наказом ДАБІ №17-Л від 12.05.2016 зупинено дію ліцензії ТОВ «БУДЦЕНТР ВИТЯЗЬ» у зв`язку з виявленими порушеннями ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов`язаної із створенням об`єктів архітектури. На підтвердження інформування позивача про прийняте рішення, відповідачем надіслано на адресу останнього лист №1020-2323 від 31.05.2016, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення від 03.06.2016 року, де зазначена особа, яка отримала лист Адилова.

Однак, суд критично ставиться до долученого до матеріалів справи рекомендованого повідомлення про вручення від 03.06.2016, оскільки, по-перше, у ньому міститься підпис виключно працівника поштового зв`язку, а підпис самої ОСОБА_1 відсутній; по-друге, матеріалами справи підтверджується, що начальник відділу кадрів ТОВ «БУДЦЕНТР ВИТЯЗЬ» у період з 01.06.2016 по 07.06.2016 перебувала у відпустці, а отже не могла отримати вказане повідомлення.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» (у редакції від 01.01.2016, чинній станом на час проведення планової перевірки, далі Закон №222-VIII від 02.03.2015), контроль за додержанням ліцензіатами вимог ліцензійних умов здійснюють у межах своїх повноважень органи ліцензування шляхом проведення планових і позапланових перевірок відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. З метою забезпечення ліцензіатом присутності керівника, його заступника або іншої уповноваженої особи під час проведення органом ліцензування планової перевірки додержання ліцензіатом вимог ліцензійних умов, орган ліцензування вживає вичерпних заходів попереднього інформування (не менш як за десять робочих днів) ліцензіата про дату та місце проведення планової перевірки, зокрема за допомогою засобів поштового, телефонного, факсимільного та/або електронного поштового зв`язку.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (у редакції від 01.09.2015 чинній станом на час проведення планової перевірки, далі - Закон №877-V від 05.04.2007), органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб`єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу.

Відповідно до ч. 11 ст. 4 Закону №877-V від 05.04.2007, плановий чи позаплановий захід повинен здійснюватися у присутності керівника або його заступника, або уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

Відповідно до ч. 5 ст. 7 Закону №877-V від 05.04.2007, перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання або уповноваженій ним особі посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення). Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб`єкта господарювання.

Відповідно до ст. 16 Закону №222-VIII від 02.03.2015, підставою для прийняття рішення про анулювання ліцензії є акт про відмову ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування. Відмовою ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування вважається недопуск уповноважених посадових осіб органу ліцензування до здійснення перевірки додержання ліцензіатом вимог відповідних ліцензійних умов за відсутності передбачених для цього законом підстав (зокрема, ненадання документів, інформації щодо предмета перевірки на письмову вимогу посадових осіб органу ліцензування, відмова в доступі посадових осіб органу ліцензування до місць провадження діяльності, що підлягає ліцензуванню, об`єктів, що використовуються ліцензіатом при провадженні діяльності, що підлягає ліцензуванню, або відсутність протягом першого дня перевірки за місцезнаходженням ліцензіата особи, уповноваженої представляти інтереси ліцензіата на час проведення перевірки).

Відповідно до ст. 19 Закону №222-VIII від 02.03.2015, акт перевірки додержання ліцензіатом вимог ліцензійних умов складається в останній день проведення перевірки. В акті відображаються питання, що перевірялися, та встановлений стан додержання ліцензіатом вимог ліцензійних умов. У разі встановлення в ході перевірки додержання ліцензіатом вимог ліцензійних умов підстав для складання актів, що є підставами для анулювання ліцензії, такі акти складаються як окремі документи в останній день проведення перевірки.

Відповідно до ст. 8 Закону №877-V від 05.04.2007, органи державного нагляду (контролю) та їх посадові особи під час здійснення заходів державного нагляду (контролю) зобов`язані зокрема дотримуватися встановлених законом принципів, вимог та порядку здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Верховний Суд у постанові від 10.01.2019 по справі №823/922/17 зазначив, що з розпорядчими документами органів державного нагляду (контролю) суб`єкт господарювання має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог частини п`ятої статті 7 Закону №877-V призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Верховним Судом України у постанові від 27.01.2015 у справі №21-425а14, так і у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №821/1157/16, від 05.02.2019 у справі №2а-10138/12/2670, від 04.02.2019 у справі №807/242/14 чітко зазначена усталена правова позиція, згідно з якою, лише дотримання умов та порядку прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, може бути підставою для визнання правомірними дій контролюючого органу щодо їх проведення. У свою чергу порушення контролюючим органом вимог щодо призначення та проведення перевірки призводить до відсутності правових наслідків такої. Таким чином, у випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Отже, посадовими особами Департаменту ДАБІ у Харківській області під час проведення планової перевірки у період з 18.04.2016 по 22.04.2016: не здійснено письмового повідомлення Позивача про проведення планової перевірки; не надано керівнику позивача направлення на проведення планової перевірки, не пред`явлено службових посвідчень посадових осіб, які проводили контрольні заходи; планова перевірка проведена за відсутності керівника (уповноваженої особи) Позивача; не складено акт про відмову Позивача від проведення перевірки органом ліцензування; не вручено примірник акту №45 від 22.04.2016.

З урахуванням викладених порушень, планова перевірка, проведена посадовими особами Департаменту ДАБІ у Харківській області у період з 18.04.2016 22.04.2016, є незаконною, а прийнятий за результатами її проведення наказ ДАБІ від 12.05.2016 №17-Л про зупинення дії ліцензії позивача автоматично підлягає визнанню протиправним та скасуванню, оскільки порушення процедури проведення перевірки є достатньою підставою для скасування її результатів.

Щодо законності застосованого наказом ДАБІ від 12.05.2016 №17-Л заходу впливу, суд зазначає наступне.

Суд наголошує, що порушення процедури проведення перевірки у період з 18.04.2016 22.04.2016 є достатньою підставою для скасування її результатів, зокрема наказу ДАБІ від 12.05.2016 №17-Л у частині, що стосується позивача. Однак, враховуючи явний вихід за межі своєї компетенції Відповідачем, застосування неналежного заходу впливу до позивача та як наслідок незаконне обмеження його законної господарської діяльності, суд вважає зо доцільне надати оцінку підставам прийняття наказу ДАБІ від 12.05.2016 №17-Л.

Так, наказом ДАБІ від 12.05.2016 №17-Л зупинено дію ліцензії ТОВ «БУДЦЕНТР ВИТЯЗЬ» у зв`язку з виявленими порушеннями ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов`язаної із створенням об`єктів архітектури.

Вказаний наказ приймався на підставі акту №45 від 22.04.2016. При цьому, актом №45 від 22.04.2016 не встановлено будь-яких порушень Ліцензійних умов провадження господарської діяльності у будівництві, пов`язаної із створенням об`єктів архітектури, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 27.01.2009 №47 (в редакції від 14.11.2014, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) як то організаційних, кваліфікаційних, технологічних тощо.

Зазначаючи про встановлені порушення ліцензійних умов, відповідач не надав суду відповідне розпорядження до позивача про усунення виявлених порушень.

Доводи акту №45 від 22.04.2016 зводяться виключно до відмови Позивача від проведення планової перевірки у період з 18.04.2016 по 22.04.2016 (у зв`язку з ненаданням запитуваних документів та нез`явленням представників позивача).

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкт владних повноважень має діяти виключно в межах та у спосіб, що встановлені законом, оскільки він виконує державні функції, і лише держава шляхом законодавчого регулювання визначає його завдання, межі його повноважень та спосіб, у який він здійснює ці повноваження. Розширене тлумачення суб`єктом владних повноважень способів здійснення своїх повноважень не допускається.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 20 Порядку ліцензування господарської діяльності, пов`язаної із створенням об`єктів архітектури, постановою Кабінету Міністрів України від 05.12.2007 №1396 (в редакції від 04.12.2015, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі Порядок від 05.12.2007 №1396), орган ліцензування має право зокрема зупинити дію ліцензії.

Відповідно до п. 22 Порядку від 05.12.2007 №1396, підставами для зупинення дії ліцензії були виключно: 1) акт перевірки суб`єкта будівельної діяльності щодо порушення ліцензійних умов, якщо виявлені порушення неможливо усунути у процесі провадження будівельної діяльності; 2) акт комісії з розслідування причин аварії на будівництві об`єкта, що не призвела до загибелі людей або тяжких екологічних наслідків.

Суд приходить до висновку, що положення п. 22 Порядку від 05.12.2007 №1396 (підстави зупинення ліцензії) сформульовані вичерпно та поширювальному тлумаченню не підлягають.

Відповідно до ст. 15 Закону №222-VIII від 02.03.2015, розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов видається органом ліцензування не пізніше трьох робочих днів з останнього дня проведення перевірки у разі виявлення за результатами її проведення порушень ліцензіатом вимог ліцензійних умов. У разі складення за результатом проведення перевірки акта, що є підставою для анулювання ліцензії, розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов не видається.

При цьому, суд приходить до висновку, що обов`язок органу ліцензування винести розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов сформульований абсолютно визначено та імперативно, відступів не передбачає.

В даному випадку жодного із актів, зазначених в пункті 22 Порядку від 05.12.2007 №1396, складено не було. Хоч в Акті №45 від 22.04.2016 і вказано, що він складений за результатами проведення планової перевірки, однак його зміст свідчить, що перевірка не проводилася, оскільки посадові особи департаменту ДАБІ в Харківській області запитуваних документів не отримали, представник Позивача не з`явився.

При цьому, доводи відповідача про встановлення факту порушення ліцензійних умов є явно безпідставними, оскільки повністю спростовуються самим же змістом Акту планової перевірки №45 від 22.04.2016, на підставі якого приймався оспорюваний наказ. Крім того, відсутність порушень підтверджується також і відсутністю розпорядження відповідача про їх усунення.

За таких обставин суд доходить висновку, що акт №45 від 22.04.2016 не встановлює порушення ліцензійних умов, не відповідає актам, вказаним у п. 22 Порядку, а отже не може слугувати підставою для зупинення дії ліцензії; відповідно, наказ ДАБІ від 12.05.2016 №17-Л є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки ухвалений за відсутності імперативно визначених підстав.

Щодо наявного запису про зупинення дії Ліцензії позивача в Реєстрі будівельної діяльності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що в Реєстрі будівельної діяльності міститься запис про зупинення дії ліцензії позивача.

Відповідно до ст. 22-1, 22-2 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» Реєстр будівельної діяльності є складовою частиною єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (далі - електронна система) - єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи у складі містобудівного кадастру, що забезпечує створення, перегляд, відправлення, прийняття, збирання, внесення, накопичення, обробку, використання, розгляд, зберігання, захист, облік та надання інформації у сфері будівництва, а також електронну взаємодію між фізичними та юридичними особами, державними органами, органами місцевого самоврядування, центрами надання адміністративних послуг, з метою отримання визначених цим Законом послуг у сфері будівництва.

Реєстр будівельної діяльності забезпечує створення, збирання, накопичення, обробку, захист, облік інформації, зокрема, про ліцензування господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 22-2 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», з використанням Реєстру будівельної діяльності створюються такі електронні документи (крім документів, які містять відомості, що становлять державну таємницю) та здійснюються такі дії, зокрема: ліцензія на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, зміни до неї (у тому числі зміни до переліку видів робіт), відмова у її наданні, переоформлення, відмова в переоформленні, анулювання ліцензії.

Згідно з ч. 11 ст. 22-1 Закону якщо інформація та документи, що підлягають внесенню до електронної системи, є недостовірними і були внесені до неї, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні.

Створення документів та проведення дій, визначених ч. 2 ст. 22-2 Закону, з використанням Реєстру будівельної діяльності здійснюються особами, до повноважень яких віднесено прийняття рішень про видачу відповідних документів та вчинення відповідних дій. Документи/дії, визначені цією частиною, створюються/проводяться шляхом внесення запису до Реєстру будівельної діяльності з присвоєнням реєстраційного номера в цьому реєстрі.

Листом від 19.02.2021 вих.№40-402-21-262 Державна архітектурно-будівельна інспекція повідомила, що Держархбудінспекція з 18.03.2020 перебуває в стані припинення в результаті її ліквідації та не здійснює повноваження та функції органу ліцензування господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками. Крім того, до прийняття акту Кабінетом Міністрів України про забезпечення здійснення Державною інспекцією архітектури та містобудування України ліцензування господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками взагалі не здійснюється.

Таким чином, станом на момент подачі позовної заяви, повноваження Державної архітектурно-будівельної інспекції України у сфері ліцензування були припинені, а створений правонаступник у вказаній сфері (Державна інспекція архітектури та містобудування) ще не розпочав свою діяльність.

Однак, на думку суду, відновлення порушеного права не повинно ставитись в залежність від неможливості держави в особі її органів усунути недоліки в правовому регулюванні спірних відносин.

Так, згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2020 №219 «Про оптимізацію органів державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду», з-поміж іншого: 1) визнано такою, що втратила чинність, постанова Кабінету Міністрів України від 05.12.2007 №1396 «Про ліцензування господарської діяльності, пов`язаної із створенням об`єктів архітектури»; 2)визнано такою, що втратила чинність, постанова Кабінету Міністрів України від 30.03.2016 №256 «Деякі питання ліцензування будівництва об`єктів що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками», якою затверджені Ліцензійні умови провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками, та перелік видів робіт із провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками, які підлягають ліцензуванню; 3) Державну архітектурно-будівельну інспекцію України виключено із Переліку органів ліцензування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.2015 №609.

З наведеного слідує, що станом на момент звернення позивача із позовною заявою, на Держархбудінспекцію не було покладено функцій з ліцензування видів господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (ССЗ) наслідками.

Відповідно до п. 3 Положення про Державну інспекцію архітектури та містобудування України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.12.2020 №1340 (далі Положення №1340 від 23.12.2020), основним завданням Державної інспекції архітектури та містобудування України є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, а саме ліцензування видів господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, та здійснення контролю за додержанням суб`єктами господарювання ліцензійних умов провадження видів господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками.

Відповідно до п. 4 Положення №1340 від 23.12.2020, Державна інспекція архітектури та містобудування України відповідно до покладених на неї завдань здійснює ліцензування видів господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками.

Відтак, здійснюючи системне тлумачення вищенаведених нормативно-правових актів, належним органом ліцензування у значенні ст. 22-2 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», який наділений повноваженнями щодо внесення (вилучення) відомостей до/з Реєстру будівельної діяльності, є Державна інспекція архітектури та містобудування України.

У зв`язку з незаконністю оскаржуваного наказу про зупинення дії ліцензії Позивача, наявність відповідного запису у Реєстрі будівельної діяльності, який є відображенням змісту наказу в електронній формі, порушує права Позивача, оскільки перешкоджає його нормальній законній господарській діяльності.

У зв`язку з припиненням відповідних повноважень Державної архітектурно-будівельної інспекції України у сфері ліцензування, органом, компетентним щодо внесення/виключення записів з Реєстру будівельної діяльності є Державна інспекція архітектури та містобудування України

Суд погоджується з обраним позивачем способом захисту порушеного права саме шляхом виключення з Реєстру будівельної діяльності інформації (запису) про зупинення дії ліцензії, а не поновлення її дії, оскільки незаконність підстави внесення запису про зупинення та скасування оскаржуваного наказу у судовому порядку нівелює сам факт зупинення чинності ліцензії; ліцензія вважатиметься такою, що ніколи не зупиняла свою дію та є чинною, а отже не потребує поновлення.

Враховуючи встановлену судом неправомірність планової перевірки у період з 18.04.2016 по 22.04.2016, незаконність наказу ДАБІ від 12.05.2016 №17-Л, запис про зупинення дії ліцензії Позивача підлягає вилученню з Реєстру будівельної діяльності.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Гермес-Авто ЛТД" підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 262, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Будцентр Витязь" (м-н Героїв Небесної Сотні, буд. 14/1, м. Харків, 61001, ) до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (бульвар Лесі Українки, буд. 26, м. Київ, 01133, ), Державної інспекції архітектури та містобудування України (бульвар Лесі Українки, буд. 26, м. Київ, 01133, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області щодо проведення планової перевірки дотримання ТОВ "БУДЦЕНТР ВИТЯЗЬ" ліцензійних умов провадження господарської діяльності у будівництві, пов`язаної із створенням об`єктів архітектури у період з 18.04.2016 по 22.04.2016 та скасувати наказ Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 12.05.2016 №17-Л «Про результати розгляду питань щодо ліцензування» в частині зупинення дії ліцензії на право провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів IV і V категорій складності (за переліком робіт згідно з додатками), виданої ТОВ "БУДЦЕНТР ВИТЯЗЬ" ().

Зобов`язати Державну інспекцію архітектури та містобудування України (, адреса місцезнаходження: 01133, місто Київ, б. Лесі Українки, будинок 26) вчинити дії щодо вилучення з Реєстру будівельної діяльності інформації про зупинення дії ліцензії на право провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів IV і V категорій складності (за переліком робіт згідно з додатками), виданої ТОВ "БУДЦЕНТР ВИТЯЗЬ" ().

Стягнути з Державної архітектурно-будівельної інспекції України () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будцентр Витязь" () сплачений судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп.

Стягнути з Державної інспекції архітектури та містобудування України () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будцентр Витязь" () сплачений судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М.Панов