Справа № 120/7729/21-а
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

12 жовтня 2021 р. Справа № 120/7729/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жданкіної Наталії Володимирівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання дій протиправними, скасування висновку та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі - відповідач), в якому просив:

- визнати протиправними дій військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно - територіального об`єднання Національної Гвардії України щодо не підтвердження факту отримання ОСОБА_1 травми па спортивних змаганнях 11 січня 2018 року пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби;

- визнати протиправними висновки службового розслідування, результати якого були оформлені Висновком службового розслідування від 08 червня 2018 року та Актом про нещасний випадок невиробничого характеру № 8/18 від 06 липня 2018 року, якими нещасний випадок визнано таким, що стався в період проходження військової служби та не пов`язаний з виконанням службових обов`язків;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Західного оперативно - територіального об`єднання Національної Гвардії України провести повторне службове розслідування з метою з`ясування обставин та встановлення факту отримання ОСОБА_1 травми на спортивних змаганнях 11 січня 2018 року пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби за результатами якого скласти акт за формою 11В -З, видати відповідний наказ, на підставі якого в свою чергу скласти довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) у двох примірниках за формою, визначеною додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України.

В обґрунтування позову зазначив, що оскаржувані в даній справі висновок службового розслідування від 08.06.2018 та акт про нещасний висновок невиробничого характеру №8/18 від 08.06.2018 прийняті з порушенням законодавства, оскільки не враховано, що нещасний випадок трапився з ним у період виконання обов`язків військової служби та пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби.

Ухвалою від 16.07.2021 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (в порядку, визначеному ст. 262 КАС України). Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує щодо задоволення даного адміністративного позову. Зокрема зазначає, що службове розслідування по факту звернення та встановлення факту травмування 11.01.2018 молодшим лейтенантом ОСОБА_1 проведено з дотриманням вимог чинного на час виникнення спірних правовідносин Порядку проведення службових розслідувань у Національній гвардії України, затвердженого наказом Міністра внутрішніх справ України від 13.03.2018 за №188, а також вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом Міністра внутрішніх справ України від 27.12.2002 за №1346. Також, представник відповідача зазначив, що встановлені під час проведення службового розслідування обставини отримання позивачем травми колінного суглобу не дають змоги встановив причинний зв`язок її отримання саме 11.01.2018.

Крім того, представник відповідача звернув увагу на те, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даним позовом, адже про оскаржувані висновок службового розслідування та Акт про нещасний випадок невиробничого характеру № 8/18 від 06.07.2018 позивач був обізнаний ще у 2020 році, оскільки особисто звертався до керівництва військової частини щодо проведення повторного службового розслідування. Також, представником відповідача до відзиву на позовну заяву додано журнал реєстрації нещасних випадків виробничого та невиробничого характеру військової частини НОМЕР_1 , згідно з яким позивач Акт № 8/18 від 06.07.2018 отримав під підпис 12.07.2018.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що позивач в період з 25.03.2016 по 04.01.2019 проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 Західного оперативно територіального об`єднання Національної Гвардії України на посаді командира 1-го зенітного взводу зенітної ракетної батареї.

Згідно Наказу начальника Західного оперативно - територіального об`єднання Національної Гвардії України від 22.11.2017 за № 465 та Наказу командира військової частини 028 від 09.01.2018 за № 8 позивач в період з 10.01.2018 по 12.01.2018 перебував у службовому відрядженні у військовій частині НОМЕР_2 (м. Львів) у складі спортивної команди військової частини НОМЕР_1 . Дана обставина сторонами не заперечується, а відтак не підлягає доказуванню.

Як вказує позивач у позовній заяві, перебуваючи у період з 10.01.2018 по 12.01.2018 на змаганнях, він 11.01.2018 під час спарингу одержав травму у вигляді розриву заднього латерального меніску та пошкодження передньої хрестоподібної зв`язки лівого колінного суглобу.

За даним фактом комісією, відповідачем було проведено службове розслідування, результати якого були оформлені Висновком службового розслідування від 08.06.2018. За результатами проведеного службового розслідування посадові особи відповідача дійшли висновку, що факт отримання позивачем травми під час проведення змагань з боротьби самбо вважати таким, що не підтвердився.

Відповідний висновок зазначено в прийнятому відповідачем Акті про нещасний випадок невиробничого характеру № 8/18 від 06.07.2018, якими нещасний випадок визнано таким, що стався в період проходження військової служби та не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

Вважаючи, що отримана ним травма пов`язана з виконання службових обов`язків, а висновки проведеного службового розслідування не відповідають дійсності, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Основні положення щодо реалізації конституційного права працівників на охорону їх життя і здоров`я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці, регулює за участю відповідних органів державної влади відносини між роботодавцем і працівником з питань безпеки, гігієни праці та виробничого середовища і встановлює єдиний порядок організації охорони праці в Україні врегульовані Законом України «Про охорону праці» від 14 жовтня 1992 року № 2694-ХІІ (далі - Закон № 2694-ХІІ).

Згідно статті 1 Закону № 2694-ХІІ охорони праці - як системи правових, соціально-економічних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних і лікувально-профілактичних заходів та засобів, спрямованих на збереження життя, здоров`я і працездатності людини у процесі трудової діяльності.

На підставі статті 14 Закону № 2694-ХІІ, працівник зобов`язаний: дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства; знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту; проходити у встановленому законодавством порядку попередні та періодичні медичні огляди. Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Відповідно до статті 22 Закону № 2694-ХІІ роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов`язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку.

У розумінні положень статті 14 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю або настала смерть.

З метою врегулювання питань, пов`язаних з розслідуванням та веденням обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах внутрішніх справ України розроблено Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затверджений Наказом Міністерства внутрішніх справ України 27.12.2002 №1346 (далі - Порядок №1346).

Розслідування нещасних випадків (в тому числі поранень), що сталися з особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, військовослужбовцями Національної гвардії України, курсантами (слухачами) навчальних закладів системи МВС України, проводиться з урахуванням цього Порядку (п.1.3 Порядку №1346).

Згідно з пунктом 1.4 Порядку розслідування та облік аварій в органах і підрозділах внутрішніх справ, а також професійних захворювань, що сталися з військовослужбовцями Національної гвардії України, курсантами (слухачами) навчальних закладів, особами рядового і начальницького складу органів і підрозділів внутрішніх справ України (далі - працівники), відбувається згідно з діючими нормативно-правовими актами.

Згідно пункту 2.1 Порядку № 1346 розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров`я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі (далі - нещасні випадки).

Відповідно до пункту 2.2 Порядку № 1346 за результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* (додаток 1) і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.

На підставі пункту 2.4. Порядку № 1346, якщо за висновками роботи комісії з розслідування прийнято рішення, що про нещасний випадок не повинен складатися акт за формою Н-1, тобто нещасний випадок не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, про такий нещасний випадок складається акт за формою НТ (додаток 2).

Розділом 3 Порядку №1346 врегульовано питання щодо повідомлення про нещасні випадки (у тому числі поранення), їх розслідування та ведення обліку.

Згідно з п. 3.5 Керівник підрозділу, одержавши повідомлення про нещасний випадок (у тому числі поранення), крім випадків зі смертельним наслідком та групових випадків травматизму, наказом або розпорядженням організовує його розслідування комісією не менше ніж три особи, до складу якої включаються: керівник (спеціаліст) служби охорони праці підрозділу (голова комісії), керівник (безпосередній або прямий начальник) структурного підрозділу, де працює потерпілий, інші посадові особи, а в разі гострих професійних захворювань (отруєнь) - також спеціаліст СЕС.

Відповідно до пункту 3.8. Порядку № 1346 положення комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов`язана протягом трьох діб після утворення комісії:

- обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї, і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо;

- визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці;

- з`ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам;

- визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов`язків (не пов`язаний з виконанням службових обов`язків) або в період проходження служби при виконанні службових обов`язків, пов`язаних з безпосередньою участю потерпілого в охороні громадського порядку, громадської безпеки або в боротьбі зі злочинністю;

- скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* (додаток 4) у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у п`яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію. У разі необхідності встановлений термін розслідування може бути продовжений керівником, який призначив комісію.

Таким чином, варто зазначити, що нормами Порядку №1346 врегульовано певну процедуру та власне порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, зокрема розслідування нещасних випадків (в тому числі поранень), що сталися з військовослужбовцями Національної гвардії України.

З аналізу норм Порядку №1346 випливає, що розслідуванню підлягають нещасні випадки (у тому числі поранення), що призвели до втрати працівником працездатності, зокрема, на один робочий день чи більше. При цьому, якщо за висновками роботи комісії з розслідування прийнято рішення, що про нещасний випадок не повинен складатися акт за формою Н-1*, тобто нещасний випадок не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, про такий нещасний випадок складається акт за формою НТ*.

Отже, визначальною умовою для складання керівником акту Н-1 є пов`язаність такого випадку з виконанням працівником службових обов`язків.

Повідомлені позивачем та стороною відповідача обставини свідчать, що посадовими особами відповідача в повній мірі було дотримано визначеної Порядком № 1346 процедури проведення службового розслідування.

Поряд із цим, на переконання суду, під час формування висновків службового розслідування відповідач помилково не врахував отримані пояснення як самого позивача, так й пояснення інших представників спортивної команди щодо неодноразових скарг ОСОБА_1 на біль у колінному суглобі. При цьому, як свідчить зміст висновку службового розслідування, перевагу відповідач надав саме службовій характеристиці позивача, яка має більш істотне значення під час проведення службового розслідування за фактом порушення трудової дисципліни працівниками Національної гвардії України або фактом заподіяння державі матеріальної шкоди, порядок проведення якого затверджено Наказом Міністерства внутрішніх справ України 13.03.2018 № 188.

Проте, в даному випадку, службове розслідування мало місце виключно за фактом звернення та встановлення факту отримання травмування 11.01.2018 молодшим лейтенантом ОСОБА_1 . Отже, висновок даного службового розслідування повинен формуватись за нормами Порядку №1346.

Таким чином, той факт, що позивач, на переконання відповідача, негативно зарекомендував себе під час проходження служби, а також відсутність в нього заохочень, не повинно ставитись у залежність із встановленням факту отримання особою травми під час виконання службових обов`язків.

В даному випадку, відповідачу варто взяти до уваги покази свідків, які письмово підтвердили, що позивач почав жалітись на біль у колінному суглобі безпосередньо під час проведення змагань, та відразу після їх закінчення. Письмові пояснення членів спортивної команди Військової частини НОМЕР_1 містяться в матеріалах справи.

Також, відповідачу слід перевірити та врахувати пояснення позивача, що саме отримана під час спарингу травма коліна не дала йому можливість закінчити спаринг, про що, як зазначає позивач, він відразу повідомив членам своєї команди. Більш того, суд зазначає, що висновок службового розслідування, як і Акт про нещасний випадок невиробничого характеру не містять відомостей про те, що відповідачем враховано характер отриманої позивачем травми, отримання якої не завжди має миттєві наслідки та може проявитись згодом.

В контексті наведеного, з урахуванням отриманих від сторони позивача пояснень, суд вважає за необхідне відмітити, що 15.01.2018, тобто через чотири дні після проведеного спарингу в м. Лівів позивач звернувся до начальника медичної частини військової частини НОМЕР_1 із скаргою на біль у колінному суглобі, в зв`язку з чим отримав направлення на обстеження у лікарню МВС (а.с. 13). Також, матеріалами справи підтверджується, що подальші медичні обстеження колінного суглобу та погіршення його стану стали підставою для встановлення ОСОБА_1 в листопаді 2019 року третьої групи інвалідності.

Сукупний аналіз повідомлених стороною позивача обставин, лише частина яких знайшла своє відображення в оскаржуваних висновку службового розслідування та Акті про нещасний випадок невиробничого характеру дають підгрунття для формування висновку про те, що отримана позивачем травма отримана під час виконання службових обов`язків, адже на час її отримання позивач перебував у службовому відрядженні та представляв Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України на змаганнях по самбо.

Оскільки сформовані за наслідком проведеного службового розслідування 08.06.2018 Висновок та Акт №8/18 не враховують всіх обставин отримання позивачем травми 11.01.2018, проте формуються переважно на його негативній характеристиці, суд дійшов до переконання, що відповідач неповно провів службове розслідування, не довів, що приймаючи спірні акти діяв в межах та у спосіб, передбачений законодавством України, в зв`язку з чим спірні рішення є протиправними і підлягають скасуванню.

Щодо позовної вимоги зобов`язального характеру, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.4 КАС України адміністративний суд - суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ.

Отже, суд не може втручатися в дискреційні повноваження органів державної влади та не наділений повноваженням виконувати їх завдання. У заявлених спірних правовідносинах саме комісія з розслідування нещасних випадків має повноваження з`ясувати всі обставини та факти, на підставі яких прийняти правомірні рішення.

Тому суд не є в даному випадку належним органом, який уповноважений визнати факт, що нещасний випадок, що трапився з позивачем, пов`язаний з виконанням службових обов`язків. Зважаючи, що Комісія неповно провела розслідування та передчасно дійшла висновків щодо його кваліфікації, наявні підстави для зобов`язання військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно - територіального об`єднання Національної Гвардії України провести повторне службове розслідування з метою повного та всебічного з`ясування обставин та встановлення факту отримання ОСОБА_1 травми на спортивних змаганнях 11 січня 2018 року пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби. за результатами якого скласти акт за формою Н-1* (додаток 1).

Крім того, надаючи оцінку доводам сторони відповідач щодо пропуску позивачем визначених ст. 122 КАС України строків звернення до суду з даним позовом, то в даному випадку його слід рахувати з моменту отримання представником ОСОБА_1 - адвокатом Киришовим О.В. відповіді на адвокатський запит від 04.06.2021 за вих. №21, адже, як вказує позивач у поданому до суду клопотанні про поновлення стоків звернення, саме у відповідь на запит ним було отримано копії оскаржуваних документів. В свою чергу, суд вказує, що відповідачем не надано жодного доказу на спростування тверджень сторони позивача про дату отримання оскаржуваних документів. При цьому, долучений до відзиву на позовну заяву витяг з журналу не дає змоги ідентифікувати з якого саме журналу зроблена відповідна копія та не свідчить про ознайомлення позивача зі змістом висновку службового розслідування від 08.06.2018.

Враховуючи відсутність судових витрат у даній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в :
Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними висновки службового розслідування, результати якого були оформлені Висновком службового розслідування від 08 червня 2018 року та Актом про нещасний випадок невиробничого характеру № 8/18 від 06 липня 2018 року, якими нещасний випадок визнано таким, що стався в період проходження військової служби та не пов`язаний з виконанням службових обов`язків;

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Західного оперативно - територіального об`єднання Національної Гвардії України провести повторне службове розслідування з метою з`ясування обставин та встановлення факту отримання ОСОБА_1 травми на спортивних змаганнях 11 січня 2018 року пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби за результатами якого скласти акт за формою Н-1*.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 )
Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 , )
Повний текст рішення суду складено 12.10.2021

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна