Справа № 380/17310/21
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2021-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань вжиття заходів забезпечення позову

13 жовтня 2021 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Потабенко В.А., розглянувши в письмовому провадженні заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 до Департаменту міського господарства Дрогобицької міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування індивідуального акта,-

в с т а н о в и в:

11.10.2021 ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову (вх. №73653), в якій просить:

- зупинити дії оскаржуваного Дозвілу № 326 від 20.09.2021 р. Департаменту міського господарства Дрогобицької міської ради відповідно, до якого ОСОБА_2 надано дозвіл на розриття дорожнього покриття вулиць, доріг, майданів, площ, а саме розкопування траншей для прокладання водопроводу та каналізації на об`єкті благоустрою дорога з асфальтовим покриттям та ґрунтове покриття з. адресою АДРЕСА_1 );

- заборонити ОСОБА_2 , його представникам та іншим особам вчиняти дії по виконанню Дозволу № 326 від 20.09.2021 р. Департаменту міського господарства Дрогобицької міської ради відповідно до якого ОСОБА_2 наданий дозвіл на розриття дорожнього покриття вулиць, доріг, майданів, площ, а саме розкопування траншей для прокладання водопроводу та каналізації на об`єкті благоустрою дорога з асфальтовим покриттям та ґрунтове покриття: за адресою АДРЕСА_1 ).

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що до Львівського окружного адміністративного суду 11.10.2021 подано адміністративний позов про визнання протиправним та скасування дозволу № 326 від 20.09.2021 Департаменту міського господарства Дрогобицької міської ради, відповідно до якого ОСОБА_2 надано дозвіл на розриття дорожнього покриття вулиць, доріг, майданів, площ, а саме розкопування траншей для прокладання водопроводу та каналізації на об`єкті благоустрою дорога з асфальтовим покриттям та ґрунтове покриття за адресою АДРЕСА_1 ). Як вбачається зі змісту адміністративного позову та наданих до нього доказів, третя особа під прикриттям оскаржуваного дозволу проводить активні будівельні роботи, наслідки яких не можливо буде усунути або усунення яких буде суттєво ускладнено та потребуватиме значних ресурсів, зусиль та коштів. Зазначає, що користуючись бездіяльністю органів місцевого самоврядування та їх всесторонньою допомогою в протиправній діяльності, третя особа із вчиненням скандалів, морального тиску, застосуванням фізичної сили протиправно здійснює захоплення прибудинкової території для облаштування будівельного майданчику. На підставі оскаржуваного дозволу ОСОБА_2 має намір вирити траншею пуд каналізацію для непогодженого будівництва в межах охоронної зони пам`яток архітектури національного значення. Позивач зазначає, що будучи вдовою та не маючи інших доходів, окрім пенсії, не матиме змоги самотужки відновити подвір`я, в яком проживає, до попереднього стану. Вказує, що невжиття заходів забезпечення її позову ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду в майбутньому. Позивач звертає на увагу на те, що існують очевидні ознаки протиправності оскаржуваного рішення, а саме: роботи планується здійснювати в межах охоронної зони без погодження із центральним органом виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини;у виконавця відсутні погодження на здійснення будівельних робіт та взагалі на право будь-що будувати на його ділянці з врахуванням її обмежень; при наявності в дозволі погодження робіт біля будинку №2 роботи планується здійснювати в дворі буднику № 4, хоча вони мають кожен свій окремий двір (відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи).

Згідно ч.1 ст. 154. Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Вирішуючи заяву позивача про забезпечення позову, суддя зазначає наступне.

Забезпечення позову згідно ч.2 ст. 150 КАС України допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співрозмірними заявленим позовним вимогам, мають бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

При розгляді заяви про вжиття заходів забезпечення позову суд оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу;

- наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення;

- імовірності виникнення утруднень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів;

- необхідності у зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд згідно ч.1 ст. 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд згідно ч.2 ст. 151 КАС України може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За своїм змістом забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, яке допускається, якщо не вжиття цих заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Заявник обов`язково повинен обґрунтувати своє клопотання і з цією метою подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язує застосування певного заходу забезпечення позову. Доказами у даному випадку вважатимуться будь-які відомості, що вказують на ймовірне порушення чиїхось прав (свобод, інтересів) під час провадження у справі. При цьому тягар доказування при розгляді клопотання покладається виключно на заявника.

У свою чергу суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з Рекомендацією № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятою Комітетом Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому заходи забезпечення мають вживатись лише в межах позовних вимог, бути співмірними з ними, а необхідність їх застосування повинна обґрунтовуватись поважними підставами й підтверджуватись належними доказами.

Також, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд в ухвалі про забезпечення позову повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Також суд має вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

Судом з матеріалів справи та заяви про забезпечення адміністративного позову встановлено, що предметом оскарження в межах даної адміністративної справи є дозвіл №326 від 20.09.2021, виданий Департаментом міського господарства Дрогобицької міської ради ОСОБА_2 на проведення робіт, пов`язаних з розриттям дорожнього покриття вулиць, доріг, майданів, площ, а саме розкопування траншей для прокладання водопроводу та каналізації на об`єкті благоустрою - дорога з асфальтним покриттям та грунтове покриття за адресою: АДРЕСА_1 (біля будинку за адресою: АДРЕСА_1 ). Термін дії дозволу: з 22 вересня 2021 року до 21 жовтня 2021 року.

Так, згідно з відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 з 18.02.2015 є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

Як зазначає позивач, при наявності дозволу на погодження робіт біля будинку АДРЕСА_1 третя особа планує і вже частково здійснює роботи в дворі будинку АДРЕСА_3 , хоча кожен з цих будинків мають окремі двори.

Позивач вважає, що реалізація ОСОБА_2 дозволу №326 від 20.09.2021 у вигляді розриття прибудинкової території будинку АДРЕСА_3 в обраний ним спосіб порушує її майнові права та створює загрозу знищення майна, яке знаходиться на прибудинковій території. Вчиняючи такі дії, третя особа може вчинити дії, які матимуть невідворотні наслідки для позивача та інших осіб, у вигляді широкої траншеї для каналізації посеред прибудинкової території будинку АДРЕСА_3 , в межах охоронних зон пам`яток архітектури національного та місцевого значення.

За наслідками розгляду заяви про забезпечення позову суд частково погоджується з позивачем щодо необхідності її задоволення та зазначає, що реалізація оскаржуваного дозволу шляхом продовження здійснення будівельних робіт може істотно ускладнити виконання рішення суду та поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду, в майбутньому, потребуватиме значних зусиль та витрат, а виконуванні будівельні роботи можуть завдати невідворотних наслідків.

Зокрема, позивачем надано докази вирубки двох дерева, демонтажу сходів до однієї з квартир в будинку АДРЕСА_1 , знесення гранітних колон, які відмежовували прибудинкову територію будинку АДРЕСА_1 від пл. Замкова Гора та частково розібрано бруківку на подвір`ї буд. АДРЕСА_3 .

Суд зазначає, що вказані роботи (дії) жодним чином не охоплюються дозволом №326 від 20.09.2021, виданим Департаментом міського господарства Дрогобицької міської ради ОСОБА_2 на проведення робіт, пов`язаних з розриттям дорожнього покриття вулиць, доріг, майданів, площ, а саме розкопування траншей для прокладання водопроводу та каналізації на об`єкті благоустрою - дорога з асфальтним покриттям та грунтове покриття за адресою: АДРЕСА_1 (біля будинку за адресою: АДРЕСА_1 ), виходять за його межі.

В той же ж час забезпечення позову - це наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявності об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтовані висновки, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Забезпечення позову як інститут адміністративного судочинства попереджає ускладнення виконання судового рішення, а також запобігає завдання суттєвої та невиправданої матеріальної шкоди учасникам справи.

Таким чином, на думку суду, такий захід забезпечення позову як заборона ОСОБА_2 , його представникам та іншим особам вчиняти дії по виконанню дозволу № 326 від 20.09.2021 Департаменту міського господарства Дрогобицької міської ради тимчасово убезпечить настання негативних наслідків для позивача до завершення судового провадження щодо перевірки правомірності вищевказаного дозволу.

Відтак, заява про забезпечення позову в такий спосіб є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Разом з цим, окрім заборони ОСОБА_2 , його представникам та іншим особам вчиняти дії по виконанню дозволу № 326 від 20.09.2021 Департаменту міського господарства Дрогобицької міської ради, позивач також просить зупинити дію оскаржуваного дозволу № 326 від 20.09.2021, покликаючись на очевидні ознаки його протиправності.

Проте, у своїй заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 не наводить таких.

А, отже, відсутні підстави для задоволення заяви в цій частині.

Необізнаність ОСОБА_1 з усіма дозвільними документами, які є або можуть бути у ОСОБА_2 , в тому числі і щодо проведення робіт у історичному ареалі м. Дрогобича, не може бути підставою для зупинення дії оскаржуваного дозволу на час розгляду справи в суді.

Суд наголошує, що забезпечення позову не є вирішенням спору по суті на перед, а слугує виключно меті збереження існуючого становища сторін, відновлення якого в майбутньому може бути утруднено або унеможливлено.

Відповідно до статті 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст. 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням розумності та обґрунтованості таких вимог, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між заходами забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, суд дійшов висновку, що заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову слід задовольнити частково, шляхом заборони ОСОБА_2 , його представникам та іншим особам вчиняти дії по виконанню дозволу № 326 від 20.09.2021 Департаменту міського господарства Дрогобицької міської ради відповідно до якого ОСОБА_2 наданий дозвіл на розриття дорожнього покриття вулиць, доріг, майданів, площ, а саме розкопування траншей для прокладання водопроводу та каналізації на об`єкті благоустрою дорога з асфальтовим покриттям та ґрунтове покриття: за адресою АДРЕСА_1 ).

При цьому, суд враховує, що вжиття заходів забезпечення позову у такій спосіб на даному етапі є достатнім та ефективним, має на меті збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

Окрім цього, вжиття заходів забезпечення позову саме таким чином буде відповідати предмету позову, не тягне фактичного вирішення спору по суті та забезпечить збалансованість інтересів сторін, що, свою чергу, не суперечить положенням законодавства України.

Крім того, при частковому задоволенні заяви про забезпечення позову судом враховано інтереси всіх осіб, що беруть участь у справі.

Керуючись статтями 150-154, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

у х в а л и в:

заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 до Департаменту міського господарства Дрогобицької міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування індивідуального акта задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову у справі №380/7310/21 шляхом заборони ОСОБА_2 , його представникам та іншим особам вчиняти дії по виконанню дозволу № 326 від 20.09.2021, виданого Департаментом міського господарства Дрогобицької міської ради, і відповідно до якого ОСОБА_2 наданий дозвіл на розриття дорожнього покриття вулиць, доріг, майданів, площ, а саме розкопування траншей для прокладання водопроводу та каналізації на об`єкті благоустрою дорога з асфальтовим покриттям та ґрунтове покриття: за адресою АДРЕСА_1 ).

В іншій частині заяви про забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статями 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України

Повний текст ухвали складений 13.10.2021.

Суддя Потабенко В.А.