Справа № 400/1369/21
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2021-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 р.м.ОдесаСправа № 400/1369/21
Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.,

при секретарі Черкасової Є.А.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 травня 2021 року, ухвалене у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Чекановського Сергія Івановича Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради Миколаївської області про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до адміністративного суду із позовом, з урахуванням усунення технічних помилок, про визнання протиправним та скасування рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Чекановського Сергія Ігоровича від 05.02.2021 року № 56472043 про зупинення розгляду заяви від 01.02.2021 року про реєстрацію права власності на об`єкт реконструкції - будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, - літера - Ж-2 по АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у лютому 2021 року позивач подала до Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради Миколаївської області заяву про державну реєстрацію прав власності на об`єкт реконструкції - будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, - літера - Ж-2 по АДРЕСА_1 , але державним реєстратором прав на нерухоме майно Чекановським С.І. було прийнято рішення про зупинення розгляду вищезазначеної заяви, обґрунтоване тим, що реєстрація речових прав на нерухоме майно не можлива, оскільки декларація не містить відомостей про технічні характеристики вказаного об`єкта, не подано договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на реконструйований об`єкт нерухомого майна. Позивач вважає рішення відповідача про зупинення розгляду заяви таким, що порушує її права на мирне володіння майном. Позивач вказує, що відсутність спільних прав на будинок літ Ж-2 підтверджується судовими рішеннями.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 травня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач надала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести нове судове рішення про задоволення позову у повному обсязі. Доводами апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції залишені без уваги доводи позивача та суд першої інстанції помилково погодився з доводами відповідачів, що державний реєстратор вправі вимагати від позивача заяву співвласників про розподіл часток будинку літ. Ж-2, тоді, як право власності на будинок літ. Ж-2 реєструється вперше. Апелянт зазначає, що право на будівництво будинку літ. Ж-2 належить виключно позивачу, що встановлено рішеннями державних органів та рішеннями судів.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем до суду не надано.

Сторони в судове засідання не прибути, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 01.02.2021 року ОСОБА_1 подала до Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради заяву про державну реєстрацію права власності на об`єкт реконструкції - будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, - літера - Ж-2 по АДРЕСА_1 .

До зазначеної заяви ОСОБА_1 додала наступні документи: декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер МК04, видавник управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради; рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.07.2019 року по справі № 400/1171/19; рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 19.12.2018 року по справі № 400/2552/18; рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23.12.2019 року по справі № 400/3227/19.

05.02.2021 року державний реєстратор прав на нерухоме майно Чекановський С.І. прийняв рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 56472043 у зв`язку з тим, що документи подані не в повному обсязі, а саме ОСОБА_1 не подано договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на реконструйований об`єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність). Також у рішенні відповідача зазначено, що згідно поданого на реєстрацію технічного паспорту від 07.02.2019 року опис об`єктів нерухомого майна відрізняється та суперечить опису об`єкта нерухомого майна, зазначеному у Державному реєстрі речових прав, а саме: у Державному реєстрі речових прав відсутні записи про житловий будинок за літ. Р-2, гараж за літ. Б1, сарай за літ. О2, сарай за літ. У-2, сарай за літ. Ф1, сарай за літ. А-1.

23.03.2021 року державний реєстратор прав на нерухоме майно ОСОБА_2 прийняв рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 57234369.

Зазначене рішення вмотивоване тим, що заявником не усунути обставини, протягом встановленого строку, які були підставою для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію.

Предметом розгляду даної справи є рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач подала заяву про реєстрацію реконструйованого майна, яке знаходиться у спільній власності, а тому, вимога відповідача про необхідність надання документів, передбачених п. 43 Порядку № 1127, є обґрунтованою.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заявленого позову з огляду на викладене.

Статтею 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV від 01.07.2004 року (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 1952-IV) передбачено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку, крім випадків, передбачених статтею 31 цього Закону.

Право власності на житловий будинок, будівлю, споруду, а також їх окремі частини може бути зареєстровано незалежно від того, чи зареєстровано право власності чи інше речове право на земельну ділянку, на якій вони розташовані.

Право власності на квартиру, житлове та нежитлове приміщення може бути зареєстровано незалежно від того, чи зареєстровано право власності на житловий будинок, будівлю, споруду, а також їх окремі частини, в яких вони розташовані.

Не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на корисні копалини, рослини, а також на малі архітектурні форми, тимчасові, некапітальні споруди, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких можливе без їх знецінення та зміни призначення, а також окремо на споруди, що є приналежністю головної речі, або складовою частиною речі, зокрема на магістральні та промислові трубопроводи (у тому числі газорозподільні мережі), автомобільні дороги, електричні мережі, магістральні теплові мережі, мережі зв`язку, залізничні колії.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 18 Закону № 1952-IV державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до п.п. 43, 58 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, для державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна у результаті реконструкції такого об`єкта подаються: 1) документ, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна до його реконструкції (крім випадків, коли право власності на такий об`єкт зареєстровано в Державному реєстрі прав); 2) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; 3) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 4) письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на реконструйований об`єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність); 5) договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, реконструкція якого здійснювалася в результаті спільної діяльності).

Документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, не вимагається у разі, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиному реєстрі документів.

У такому разі державний реєстратор з використанням наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у режимі реального часу отримує відомості Єдиного реєстру документів про документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, та перевіряє відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, що містяться в зазначеному Реєстрі.

Для державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна у разі, коли в документах, що подаються для такої реєстрації, відсутні відомості про технічні характеристики відповідного об`єкта, також подається технічний паспорт на такий об`єкт.

За бажанням заявника у разі зміни технічних характеристик об`єкта нерухомого майна для державної реєстрації права власності на такий об`єкт може бути подано технічний паспорт, що містить актуальні відомості про технічні характеристики об`єкта, незалежно від наявності таких відомостей в документах, що подаються для відповідної реєстрації (крім випадків реконструкції об`єкта нерухомого майна).

Згідно ст. 23 Закону № 1952-IV розгляд заяви про державну реєстрацію прав може бути зупинено державним реєстратором виключно у таких випадках: 1) подання документів для державної реєстрації прав не в повному обсязі, передбаченому законодавством; 2) неподання заявником чи неотримання державним реєстратором у порядку, визначеному цим Законом, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем в електронній формі чи документів із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року.

Державний реєстратор у строк, встановлений для державної реєстрації прав, приймає рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та невідкладно повідомляє про це заявника.

Якщо заявник протягом 30 робочих днів з моменту отримання рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав виконав вимоги державного реєстратора, зазначені у відповідному рішенні, розгляд заяви відновлюється на підставі рішення державного реєстратора про відновлення розгляду заяви.

Перебіг строку державної реєстрації прав продовжується з моменту усунення обставин, що стали підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду, з урахуванням часу, що минув до його зупинення.

Рішення повинно містити вичерпний перелік підстав для зупинення розгляду заяви.

Державний реєстратор не має права вимагати від заявника надання інших документів, крім тих, відсутність яких стала підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви, якщо інше не випливає з документів, що надані додатково.

У разі невиконання заявником зазначених у рішенні вимог у строк, встановлений у частині третій цієї статті, державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Як встановлено відповідачем та не спростовано під час судового розгляду справи, у Державному реєстрі речових прав є запис про право власності, згідно з яким ОСОБА_1 зареєструвала свою частину домоволодіння (11/100) у АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 30.11.1992 року.

За таких обставин, враховуючи, що позивач є власником майна, яке перебуває у спільній частиковій власності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскаржуване рішення відповідача про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав за вказаною адресою з підстав ненадання до такої заяви договору співвласників про розподіл часток у спільній власності на реконструйований об`єкт нерухомого майна цілком відповідає наведеним вимогам Закону № 1952-IV, Порядку № 1127.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на помилковість висновків відповідача та суду першої інстанції з огляду на те, що спірний об`єкт не є об`єктом спільної часткової власності, що встановлено судовими рішеннями, які набрали законної сили, колегія суддів не приймає до уваги з огляду на викладене.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 27, ст. 31-1 Закону № 1952-IV державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Реєстраційні дії на підставі судових рішень проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником.

Державна судова адміністрація України у день набрання законної сили судовим рішенням, яке передбачає набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора, забезпечує передачу до Державного реєстру прав примірника такого судового рішення.

Державний реєстратор, що перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, за місцезнаходженням відповідного майна у день надходження відповідного судового рішення формує та реєструє необхідну заяву або реєструє судове рішення про заборону вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацією прав, чи судове рішення про скасування відповідного судового рішення.

Проведення реєстраційних дій на підставі судових рішень здійснюється у порядку та строки, передбачені цим Законом, без справляння адміністративного збору.

Інформаційна взаємодія між Державним реєстром прав та Єдиним державним реєстром судових рішень здійснюється інформаційно-телекомунікаційними засобами в електронній формі у порядку, визначеному Міністерством юстиції України спільно з Державною судовою адміністрацією України.

Позивачем державному реєстратору не надано судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, як то вимагають положення ст. 27 Закону № 1952-IV, а тому, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги позивача стосовно того, що спірний об`єкт не є об`єктом спільної часткової власності, що встановлено судовими рішеннями, які набрали законної сили.

Крім того, вирішуючи питання щодо правомірності оскаржуваного рішення, колегія суддів зазначає, що підставою для прийняття оскаржуваного рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав стали встановлені відповідачем обставини, що згідно поданого на реєстрацію технічного паспорту від 07.02.2019 року опис об`єктів нерухомого майна відрізняється та суперечить опису об`єкта нерухомого майна, зазначеному у Державному реєстрі речових прав, а саме: у Державному реєстрі речових прав відсутні записи про житловий будинок за літ. Р-2, гараж за літ. Б1, сарай за літ. О2, сарай за літ. У-2, сарай за літ. Ф1, сарай за літ. А-1.

При цьому, в ході розгляду справи позивачем вказані обставини жодним чином не спростовані.

Окрім цього, вирішуючи справу, колегія суддів зазначає, що згідно п. 8 ч. 1 ст. 24 Закону № 1952-IV підстави для відмови в державній реєстрації прав: після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав.

За обставин справи, на момент розгляду справи в суді першої інстанції державним реєстратором вже було прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав, оскільки після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 Закону № 1952-IV, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав.

Тобто, на момент розгляду справи в суді першої інстанції оскаржуване рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав вичерпало свою дію, однак, позивач вимоги позову не уточнила та рішення про відмову у державній реєстрації прав не оскаржила у даній справі.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, оскільки доводи апеляційної скарги спростовуються наведеними висновками суду апеляційної інстанції та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 травня 2021 року залишити без змін.

Відповідно до ст. 329 КАС України постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 11.10.2021 року.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик