Справа № 753/16341/21
Суддя: Гусак О. С.
Дата ухвалення: 2021-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/351/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" жовтня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі судді Гусак О.С., розглянувши позовну заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Павленка Сергія Валерійовича до Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 31 липня 2021 року серії ЕАО № 4566685, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що постанова про накладення на нього адміністративного стягнення за закриття номерного знаку автомобіля стороннім предметом, а саме металевою сіткою, є незаконною, винесеною з порушенням норм законодавства, оскільки:

придбана ним металева сітка спеціально призначена для фіксування номерного знаку, а рамка для номерних знаків у комплекті із сіткою відповідно до Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів, затвердженого постановою КМУ від 15 червня 2006 року № 833, не відноситься до товарів, заборонених до продажу;

символи номерного знаку можна було чітко встановити з відстані 20 м;

на його прохання надати пояснення патрульний поліцейський сказав, що такого права у водія немає, що обмежило право ОСОБА_1 та викладення його позиції стосовно обставин.

Крім того, позивач просить стягнути на його користь з Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції судові витрати (454 грн судового збору, 5 000 грн витрати на професійну правничу допомогу).

11 серпня 2021 року вказана позовна заява передана судді Гусак О.С.

2 вересня 2021 року ухвалою Дарницького районного суду м. Києва відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження.

30 вересня 2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти задоволення позову, мотивуючи це тим, що позивач керував автомобілем, номерний знак якого був закритий стороннім предметом, зокрема металевою сіткою, за що передбачена адміністративна відповідальність. Щодо витрат на професійну правничу допомогу зазначено, що, враховуючи незначну складність цієї справи, вимоги позивача є неспівмірними. З огляду на викладене постанова про накладення на ОСОБА_1 є законною.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

Постановою інспектора УПП в м. Києві ДПП лейтенанта поліції Деренівського Є.П. від 31 липня 2021 року серії ЕАО № 4566685 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП за те, що він 31 липня 2021 року о 18 год 30 хв в м. Києві, вул. Ревуцького, 29, керував автомобілем, державний номерний знак якого був закритий стороннім предметом, а саме металевою сіткою, чим порушив п. 30.2 ПДР.

Адміністративна відповідальність за ч. 6 ст. 121 КУпАП настає за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Згідно з п. 30.2 ПДР забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чистими і достатньо освітленими.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом та інші.

Відповідно до ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Крім цього, відповідно до п. 3 ст. 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Позивач зазначає, що встановити символи номерного знаку можна було з відстані 20 м, а тягар доказування вчиненого адміністративного правопорушення покладений на орган чи посадову особу, який таке рішення виніс.

У відзиві на позовну заяву відсутні будь-які фактичні дані (фото, відео, показання свідків тощо), які б підтверджували факт наявності сторонніх предметів на номерному знаку. У відзиві на позовну заяву містяться лише норми закону та висновки відповідача щодо правильності винесеної постанови.

Таким чином, під час розгляду справи суду не надано належних та допустимих доказів вчинення позивачем правопорушення, зазначеного в оскаржуваній постанові, в порядку ст. 251 КУпАП, а саме щодо фіксування зазначених подій технічними приладами, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, чи інших документів.

Принагідно суд зазначає, що згідно з позицією Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі № 537/2088/17 факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

У цій справі позивач, хоч і наводить фото номерного знаку його автомобіля, на якому закріплено металеву сітку, проте зроблене фото позивачем не може бути доказом у справі, яку розглядав патрульний поліцейський. Тим паче, на цьому фото видно лише номерний знак та частину автомобіля, тому беззаперечно встановити коли зроблене це фото не видається можливим.

Дослідивши наявні в справі докази, суд вважає, що відповідачем не доведено під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та в результаті подання відзиву на позовну заяву, що позивач порушив вимоги п. 30.2 ПДР., й відповідачем на порушення вимог ст. 280 КУпАП не було встановлено тих обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на викладене, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Щодо питання про закриття провадження у справі існує позиція Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі № 337/346/17, згідно з якою повноваження вирішувати питання про закриття справи про адміністративне правопорушення належать виключно органу (посадовій особі), що уповноважені розглядати такі справи, при цьому, адміністративний суд не може підміняти такий орган (посадову особу), та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу (посадової особи). Верховний Суд у цій справі залишив в силі постанову суду апеляційної інстанції, якою встановлено неправомірність закриття судом першої інстанції провадження у справі в результаті скасування постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Однак висновки апеляційного суду та Верховного Суду у справі № 337/346/17 стосуються неправомірності закриття провадження у справі судом першої інстанції на підставі саме положень КУпАП (зокрема, частини першої статті 247), та обґрунтовуються тим, що норми КУпАП встановлюють можливість закриття провадження у справі виключно органом (посадовою особою), який розглядав справу (наприклад, Національною поліцією України), а не органом (посадовою особою), який перевіряє правомірність такого розгляду (наприклад, вищестоящим органом (посадовою особою) чи судом).

Таким чином, Верховний Суд у справі № 337/346/17 підтримав позицію апеляційного суду щодо неправомірності закриття судом першої інстанції провадження у справі з підстав не просто закриття провадження у справі, а закриття провадження у справі саме на підставі норм КУпАП. Вказана позиція Верховного Суду не виключає право суду за наслідками розгляду справи в порядку статті 286 КАСУ на підставі пункту 3 частини третьої цієї норми в результаті скасування рішення суб`єкта владних повноважень закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, позиція Верховного Суду у справі № 337/346/17 має розумітись не буквально, а з огляду на конкретні обставини справи № 337/346/17.

Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню, постанова від 31 липня 2021 року серії ЕАО № 4566685 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною шостою статті 121 КУпАП - скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 2 ст. 222 КпАП України від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Постанова серія ЕАО № 4566685 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення від 31 липня 2021 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності винесена поліцейським роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Києві, яке є структурним підрозділом Департаменту патрульної поліції.

З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 139 КАС України, стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 454 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн.

Відповідно до частин 1-4 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано суду письмові докази.

2 серпня 2021 року між адвокатом Павленком С.В. та Стеценком М.В. укладено договір про надання правової допомоги (а.с. 20-26).

Крім того, у матеріалах справи міститься свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Павленка С.В, додаткова угода № 1 до договору від 2 серпня 2021 року, акт № 1 приймання-передачі наданих послуг за договором від 2 серпня 2021 року та ордер від ОСОБА_1 на адвоката Павленка С.В. (а.с. 25-28).

Вбачається, що позивачем не надано суду доказів оплати ним наданих послуг (квитанції про сплату).

За таких обставин, вимога про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 гривень задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 122, 222, 256, 261, 268, 276, 288, 289, 293 КУпАП України, Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 «Про Правила дорожнього руху», статтями 9, 21, 72-78, 90, 139, 205, 241-246, 250, 251, 286 КАС України, суд,

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати винесену інспектором УПП в м. Києві ДПП лейтенантом поліції Деренівським Є.П. від 31 липня 2021 року постанову серії ЕАО № 4566685 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та закрити провадження у справі про ад міністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 454 грн.

У стягненні витрат на правову допомогу відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі його оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя О.С. Гусак