Справа № 420/3999/20
Суддя: Корой С.М.
Дата ухвалення: 2021-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3999/20
УХВАЛА
07 жовтня 2021 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Корой С.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.09.2021 року у справі №420/3999/20,-
ВСТАНОВИВ:
Вирішуючи вказану заяву, суд виходить з наступного.
Рішенням суду від 07.09.2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області», Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково:

- визнано бездіяльність Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області» щодо не зарахування періоду проходження служби (час вимушеного прогулу) з 01.05.2014 по 12.03.2018 по посаді начальника УБОЗ ГУМВС України в Одеській області до вислуги років для призначення пенсії відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", залишенні заяви ОСОБА_1 на призначення пенсії з 13.03.2018 та доданих до неї документів без реалізації,- протиправною;

- зобов`язано ГУМВС України в Одеській області, ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області», Міністерство внутрішніх справ України, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати у вислугу років ОСОБА_1 для визначення права та розміру пенсії за вислугою років відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» період з 01.05.2014 по 12.03.2018 по посаді начальника УБОЗ ГУМВС України в Одеській області та визначити загальну вислугу років для призначення пенсії в календарному обчисленні 23 роки 08 місяців 12 днів, у пільговому обчисленні 32 роки 11 місяців 10 днів;

- зобов`язано ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області» та Міністерство внутрішніх справ України прийняти заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії з 13.03.2018, оформити та надіслати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області подання (за встановленою формою) про призначення пенсії, та документи про призначення ОСОБА_1 за посадою начальника УБОЗ ГУМВС України в Одеській області з урахуванням вислуги в календарному обчисленні 23 роки 08 місяців 12 днів, у пільговому обчисленні 32 роки 11 місяців 10 днів, із зазначенням основних та додаткових видів грошового забезпечення;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та виплачувати пенсію ОСОБА_1 з 13.03.2018 року за посадою начальника УБОЗ ГУМВС України в Одеській області з вислугою в календарному обчисленні 23 роки 08 місяців 12 днів, у пільговому обчисленні 32 роки 11 місяців 10 днів, із зазначенням основних та додаткових видів грошового забезпечення.

- відмовлено у задоволенні решти позовних вимог.

12.10.2021 року на вказане рішення суду видано виконавчі листи, зокрема, про зобов`язання ГУМВС України в Одеській області зарахувати у вислугу років ОСОБА_1 для визначення права та розміру пенсії за вислугою років відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» період з 01.05.2014 по 12.03.2018 по посаді начальника УБОЗ ГУМВС України в Одеській області та визначити загальну вислугу років для призначення пенсії в календарному обчисленні 23 роки 08 місяців 12 днів, у пільговому обчисленні 32 роки 11 місяців 10 днів.

Станом на 07.10.2021 року до суду від ГУМВС України в Одеській області не надано доказів вчинення дій на виконання вищевказаного рішення суду.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У Рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 травня 2002 року у справі Бурдов проти Росії визначив, що у контексті статті 6 Конвенції виконання судового рішення, прийнятого будь-яким судом, має розглядатися як складова "судового розгляду".

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі Горнсбі проти Греції суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п.40).

Суд вказує, що Великою Палатою Верховного Суду було змінено підхід до застосування судового контролю, що визначений в Постанові Пленуму ВАС України від 13.03.2017 року № 3 "Про огляд практики застосування адміністративними судами статті 267 КАСУ" (наразі ст. 382 КАС України).

Так, ВАС України у вказаній Постанові Пленуму було установлено, що судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноваженьвідповідачем у справі суд може під час прийняття постанови у справі.

Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що відповідні дії, може бути вчинено судом також після ухвалення рішення по справі (ухвала ВП ВС від 20.06.2018 року справа № 800/592/17).

Також судом, на виконання положень ч.5 ст. 242 КАС України, було враховано правові висновки Верховного Суду, що викладені в Постанові від 31 жовтня 2018 року (справа №704/1547/17) відносно мети судового контролю.

Суд акцентує увагу, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється з метою реалізації завдань адміністративного судочинства. Суд займає активну позицію не лише під час вирішення публічно-правового спору, але й після набрання судовим рішенням законної сили.

Оскільки рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.09.2021 року у справі №420/3999/20 має зобов`язальний характер, зважаючи на те, що до суду ГУМВС України в Одеській області не надано доказів вчинення дій на виконання вищевказаного рішення суду, суд приходить до висновку про задоволення заяви представника ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.09.2021 року у справі №420/3999/20.

Керуючись ст.ст. 294, 295, 297, 382, 383 КАС України, суд ,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.09.2021 року у справі №420/3999/20 задовольнити.

Зобов`язати ГУМВС України в Одеській області подати до Одеського окружного адміністративного суду звіт про виконання судового рішення від 07.09.2021 року у справі №420/3999/20 у 10-денний строк з моменту отримання копії ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя Корой С.М.