Справа № 200/1178/20-а
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2021-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні заяви про встановлення судового контролю

05 жовтня 2021 р. Справа №200/1178/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду по справі № 200/1178/20-а за позовом ОСОБА_1

до відповідача: Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці

про: визнання протиправним та скасування наказу № 516-к від 24.12.2019 року Головного управління Держпраці у Донецькій області про переведення з 01.01.2020 року ОСОБА_1 з посади начальника відділу контролю східного напряму управління з питань праці Головного управління Держпраці у Донецькій області на посаду головного державного інспектора відділу контролю північно східного напрямку з питань праці Головного управління Держпраці у Донецькій області у зв`язку із зміною організаційної структури та скороченням посади, поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу контролю східного напрямку управління з питань праці Головного управління Держпраці у Донецькій області, стягнення на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.01.2020 року, визнання протиправною відмову у переведенні з 01.01.2020 року ОСОБА_1 з посади начальника відділу контролю східного напрямку управління з питань праці Головного управління Держпраці у Донецькій області на рівнозначну посаду заступника начальника управління начальника відділу контролю північно східного напрямку управління з питань праці Головного управління Держпраці у Донецькій області, зобов`язання Головне управління Держпраці у Донецькій області здійснити переведення ОСОБА_1 на посаду заступника начальника управління начальника відділу контролю північно східного напрямку управління з питань праці Головного управління Держпраці у Донецькій області.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці про визнання протиправним та скасування наказу № 516-к від 24.12.2019 року Головного управління Держпраці у Донецькій області про переведення з 01.01.2020 року ОСОБА_1 з посади начальника відділу контролю східного напряму управління з питань праці Головного управління Держпраці у Донецькій області на посаду головного державного інспектора відділу контролю північно східного напрямку з питань праці Головного управління Держпраці у Донецькій області у зв`язку із зміною організаційної структури та скороченням посади, поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу контролю східного напрямку управління з питань праці Головного управління Держпраці у Донецькій області, стягнення на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.01.2020 року, визнання протиправною відмову у переведенні з 01.01.2020 року ОСОБА_1 з посади начальника відділу контролю східного напрямку управління з питань праці Головного управління Держпраці у Донецькій області на рівнозначну посаду заступника начальника управління начальника відділу контролю північно східного напрямку управління з питань праці Головного управління Держпраці у Донецькій області, зобов`язання Головне управління Держпраці у Донецькій області здійснити переведення ОСОБА_1 на посаду заступника начальника управління начальника відділу контролю північно східного напрямку управління з питань праці Головного управління Держпраці у Донецькій області.

12 жовтня 2020 р. Донецький окружним адміністративним судом прийнято рішення по справі № 200/1178/20-а, відповідно до якого позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Донецькій області задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ № 516-к від 24.12.2019 року Головного управління Держпраці у Донецькій області про переведення ОСОБА_1 з посади начальника відділу контролю східного напряму управління з питань праці Головного управління Держпраці у Донецькій області з 01.01.2020 року на посаду головного державного інспектора відділу контролю північно східного напрямку управління з питань праці Головного управління Держпраці у Донецькій області.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу контролю східного напрямку управління з питань праці Головного управління Держпраці у Донецькій області з 01.01.2020 р.

Стягнуто з Головного управління Держпраці у Донецькій області (, юридична адреса: вул. Прокоф`єва, 82, м. Покровськ, Донецька область, 85302) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 січня 2020 року по 12 жовтня 2020 року в сумі 265137,60 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Постанову в частині поновлення на посаді та стягнення середньої заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 28553,07 грн. (з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів) звернуто до негайного виконання.

09 листопада 2020 року Донецьким окружним адміністративним судом ухвалено додаткове рішення, відповідно до якого стягнуто з Головного управління Держпраці у Донецькій області на користь ОСОБА_1 коефіцієнт коригування середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01 січня 2020 року по 12 жовтня 2020 року в сумі 23332,11 грн.

03 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення судового контролю на виконання рішення суду. В обґрунтування вказаної заяви позивач посилається на те, що на підставі рішення суду від 12 жовтня 2020 року та додаткового рішення від 09 листопада 2020 року на її користь був стягнутий середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 січня 2020 року по 12 жовтня 2020 року в сумі 288469,71 грн. Вказана сума була стягнута з відповідача Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці органом Державної казначейської служби в порядку визначеному ч. 2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження». Проте, позивач зазначає, що відповідачем не здійснено нарахування середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01 січня 2020 року по 12 жовтня 2020 року та нарахування єдиного соціального внеску за місяці нарахування середнього заробітку за час вимушеного прогулу, про що свідчить довідка ПФУ за Формою 7-ОК індивідуальні відомості з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування станом на 25.08.2021 року. Позивач наголошує, що має місце свідоме невжиття відповідачем залежних від нього заходів з метою належного виконання судового рішення та порушення у зв`язку з чим її прав. Позивач зазначає, що рішення суду у справі № 200/1178/20-а не виконується належним чином відповідачем, не здійснені заходи щодо нарахування середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01 січня 2020 року по 12 жовтня 2020 року та нарахування єдиного соціального внеску за місяці нарахування середнього заробітку за час вимушеного прогулу, тому є підстави для встановлення судового контролю щодо виконання рішення суду в даній справі.

Також, позивачем надано до суду додаткові пояснення, відповідно до яких вона наголошувала, що згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб (довідка ПФУ за формою 7-ок ) як станом на 25.08.2021 року, станом на 27.09.2021 року, так і станом на 29.09.2021 року та станом на 04.10.2021 року відсутні відомості сум фактичного заробітку/доходу за рішенням суду за звітні місяці січень - жовтень 2020 року та позначка про сплату страхових внесків по сумі середнього заробітку за час вимушеного прогулу: за січень 2020 року сума 31065,93 грн. (1479, 33 грн.х 21 робочих днів), за лютий 2020 року сума 29586,60 грн. (1479, 33 грн.х 20 робочих днів), за березень2020 року сума 31065,93 грн.(1479,33 грн.х 21 робочих днів), за квітень 2020 року сума 31065,93 грн. (1479, 33 грн.х 21 робочих днів), за травень2020 року сума 28107,27 грн. (1479, 33 грн.х 19 робочих днів), за червень2020 року сума 29586,60 грн. (1479, 33 грн.х 20 робочих днів), за липень 2020 року сума 34024,59 грн. (1479, 33 грн.х 23 робочих днів), за серпень2020 року сума 29586,60 грн. (1479, 33 грн.х 20 робочих днів), за вересень2020року сума 32545,26 грн. (1479,33 грн.х 22 робочих днів), за жовтень 2020 року сума 11834,64 грн. (1479, 33 грн.х 8 робочих днів), в загальній сумі 288467,71 грн.

Позивач зазначає, що сума нарахованого єдиного внеску за звітний місяць (із заробітної плати / доходу, грошового забезпечення) (код рядка 20) зазначено по 6346, 33 грн. за січень 2020 року, за лютий 2020 року, за березень 2020 року , за квітень 2020 року, за травень 2020 року, за червень2020 року, за липень 2020 року, за серпень 2020 року, за вересень 2020 року , за жовтень 2020 року - 6346, 34 грн. Проте згідно кількості робочих днів за період вимушеного прогулу з 01 січня 2020 року по 12 жовтня 2020 року сума середнього заробітку складає: за січень 2020 року сума 31065,93 грн. (1479, 33 грн.х 21 робочих днів), за лютий 2020 року сума 29586,60 грн. (1479, 33 грн.х 20 робочих днів), за березень2020 року сума 31065,93 грн.(1479,33 грн.х 21 робочих днів), за квітень 2020 року сума 31065,93 грн. (1479, 33 грн.х 21 робочих днів), за травень2020 року сума 28107,27 грн. (1479, 33 грн.х 19 робочих днів), за червень2020 року сума 29586,60 грн. (1479, 33 грн.х 20 робочих днів), за липень 2020 року сума 34024,59 грн. (1479, 33 грн.х 23 робочих днів), за серпень2020 року сума 29586,60 грн. (1479, 33 грн.х 20 робочих днів), за вересень2020року сума 32545,26 грн. (1479,33 грн.х 22 робочих днів), за жовтень 2020 року сума 11834,64 грн. (1479, 33 грн.х 8 робочих днів). Відповідно сума нарахованого єдиного внеску за звітні місяці за період вимушеного прогулу з 01 січня 2020 року по 12 жовтня 2020 року повинна складати: за січень 2020 року сума 31065,93 грн. х 22% = 6834, 51 грн., за лютий 2020 року сума 29586,60 грн. х 22% = 6509,06 грн., за березень2020 року сума 31065,93 грн. х 22% = 6834, 51 грн., за квітень 2020 року сума 31065,93 грн. х 22% = 6834, 51 грн., за травень2020 року сума 28107,27 грн. х 22% = 6183, 61 грн., за червень2020 року сума 29586,60 грн. х 22% = 6509, 06 грн., за липень 2020 року сума 34024,59 грн. х 22% = 7485,42 грн., за серпень2020 року сума 29586,60 грн. х 22% = 6509, 06 грн., за вересень2020року сума 32545,26 грн. х 22% = 7159, 97 грн., за жовтень 2020 року сума 11834,64 грн. х 22% = 2603, 63 грн.

Позивач вказує, що станом на 05.10.2021 року відповідачем, як уповноваженою особою, не здійснені нарахування середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01 січня 2020 року по 12 жовтня 2020 року та нарахування ЕСВ за місяці нарахування середнього заробітку за час вимушеного прогулу належним чином, про що свідчить наданий відповідачем за 28.09.2021 року податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску з додатком 1 та як результат згідно довідки ПФУ за формою 7-ок індивідуальні відомості з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування станом на 05.10.2021 року не відображені нарахування середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01 січня 20року по 12 жовтня 2020 року та нарахування ЕСВ за місяці нарахування середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позивач вважає, що належних заходів для нарахування та сплати єдиного внеску на суму середнього заробітку нарахованого ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу за період з 01 січня 2020 року по 12 жовтня 2020 року в сумі 288467,71 грн. відповідачем так і не вжито, у зв`язку з чим просила суд задовольнити заяву про встановлення судового контролю.

Судом у відповідності до вимог статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України призначено до розгляду заяву про встановлення контролю у судове засідання на 10 вересня 2021 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2021 року відкладено розгляд заяви на 21 вересня 2021 року, з метою отримання додаткових доказів у справі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року відкладено розгляд заяви на 28 вересня 2021 року, з метою отримання додаткових доказів у справі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року відкладено розгляд заяви на 05 жовтня 2021 року, з метою отримання додаткових доказів у справі.

Позивач у судове засідання призначене на 05 жовтня 2021 року з`явився, підтримав викладені у заяві та додаткових поясненнях доводи та просив суд задовольнити заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Представник відповідача заперечував проти заяви позивача про встановлення судового контролю, наголошував, що рішення суду виконано.

Розглянувши матеріали справи та заяву позивача про встановлення судового контролю, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

У рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз.1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина судового процесу для цілей ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі Горнсбі проти Греції суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).

Статтею 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За приписами частин 1 та 2 статті 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звертав увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення.

Підставами їх застосування є саме невиконання або неналежне виконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Крім того, Верховний Суд зазначив, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст. 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена і в постанові ВС від 03.04.2019 року у справі № 820/4261/18.

З матеріалів справи встановлено, що Східним міжрегіональним управлінням державної служби України з питань праці на виконання рішення суду від 12 жовтня 2020 року та додаткового рішення від 09 листопада 2020 року виплачено на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 січня 2020 року по 12 жовтня 2020 року в сумі 288469,71 грн., згідно виписки про безспірне списання коштів Державної казначейської служби України за 21.04.2021 року (т. 5 а.с. 3-5).

Представник відповідача у судовому засіданні зазначив, що управлінням на суму середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 01 січня 2020 року по 12 жовтня 2020 року в розмірі 288469,71 грн. нараховано єдиний соціальний внесок в розмірі 22% в розмірі 63462,90 грн., та сплачений до Державного бюджету України, що підтверджується платіжним дорученням № 778 від 24.09.2021 року.

Також, судом встановлено, що Східним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці подані до Головного управління ДПС у Донецькій області податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 2 квартал 2020 рок, відомості про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам за 2 квартал 2021 року, податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 2 квартал 2020 року, відомості про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам за 2 квартал 2020 року. Згідно квитанцій вказані документи прийняті не були, оскільки не відповідали всім вимогам електронного документа, оскільки виявлено невідповідність значено обов`язкових реквізитів щодо звітного (податкового) періоду заголовку, спеціального документа пакету або додатків.

28.09.2021 року Східним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці подані податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 3 квартал 2021 року. Згідно квитанції № 2 вказаний розрахунок був прийнятий, звіт в Реєстрі застрахованих осіб зареєстрований, дані завантажено до Реєстру застрахованих осіб.

Відповідач у листі від 04.10.2021 року № 483 повідомив суд, що після прийняття звітів в реєстрі не відображаються періоди сплати єдиного соціального внеску за зареєстровану особу, у зв`язку з чим відповідачем були направлені листи від 29.09.2021 року № 08-51/2-а «Про надання роз`яснень», від 29.09.2021 року № 08-51/1-а «Про надання роз`яснень» до Головного управління ДПС у Донецькій області, та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відповідно.

У листі від 29.09.2021 року № 08-51/2-а «Про надання роз`яснень» до Головного управління ДПС у Донецькій області відповідач просив надати роз`яснення щодо подання звіту податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску по ОСОБА_1 так як трудові відносини працівника з Головним управлінням Держпраці у Донецькій області припинено, а сплату всіх зобов`язань покладено на Східне міжрегіональне управління Державної служби України з питань праці.

У листі від 29.09.2021 року № 08-51/2-а «Про надання роз`яснень» до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відповідач просив надати роз`яснення щодо відображення індивідуальних відомостей про застраховану особу у звіті подання звіту податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску по ОСОБА_1 , так як трудові відносини працівника з Головним управлінням Держпраці у Донецькій області припинені, а сплату всіх зобов`язань покладено на Східне міжрегіональне управління Державної служби України з питань праці.

З огляду на вищевикладене, суд зазначає, що рішення суду від 12 жовтня 2020 року та додаткове рішення від 09 листопада 2020 року щодо виплати позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01 січня 2020 року по 12 жовтня 2020 року в сумі 288469,71 грн. виконано згідно матеріалів справи.

Стосовно твердження позивача про те, що сума єдиного внеску розрахована відповідачем не вірно, а також не відображення у Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Індивідуальні відомості про застраховану особу щодо сплати заробітної плати та єдиного соціального внеску за період з 01 січня 2020 року по 12 жовтня 2020 року, суд не приймає та вказує, що зазначені обставини не були предметом розгляду справи № 200/1178/20-а по суті, а отже, не може бути підставою для встановлення судового контролю в частині належного виконання рішення суду.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю щодо виконання рішення в даній справі, оскільки позивачем не наведено доводів та не надано доказів, які свідчать про те, що відповідач не виконує рішення суду від 12 жовтня 2020 року та додаткове рішення від 09 листопада 2020 року у справі № 200/1178/20-а в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимущеного прогулу за період з 01 січня 2020 року по 12 жовтня 2020 року в сумі 288469,71 грн.

На підставі вищевикладеного, суд приходить висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 подати судовий звіт про виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 243, 248, 256, 294, 295 370, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 200/1178/20-а відмовити.

Ухвала прийнята в нарадчій кімнаті, вступна та резолютивна частина ухвали проголошена у судовому засіданні 05 жовтня 2021 року, в присутності представників позивача та відповідачів.

Повний текст ухвали складено та підписано 11 жовтня 2021 року.

Ухвала може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Суддя В.В. Олішевська