Справа № 440/1761/16-а
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2021-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 рокуЛьвівСправа № 440/1761/16-а пров. № А/857/16736/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Носа С.П., Шевчук С.М.,

з участю секретаря судового засідання Максим Х.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Буського районного суду Львівської області від 03 серпня 2021 року у справі № 440/1761/16-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Буського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегінального управління Міністерства юстиції (м.Львів), Управління патрульної поліції у м. Львові про визнання дій протиправними,-

суддя в 1-й інстанції Шендрікова Г.О.,

час ухвалення рішення 03.08.2021 року,

місце ухвалення рішення м. Буськ,

дата складання повного тексту рішення 03.09.2021 року,

В С Т А Н О В И В :

01 березня 2021 року до Буського районного суду звернувся з позовом ОСОБА_1 до Буського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Львів), Управління патрульної поліції у м. Львові про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії та скасувати постанову відповідача про відкриття виконавчого провадження №64404305 від 08.02.2021, стягнути витрати на послуги адвоката, стягнути моральну шкоду.

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржуване рішення винесене на підставі незаконної, на думку позивача, постанови серія АР №542139 від 20.12.2016 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Управління патрульної поліції у Львівській області передчасно направило на примусове виконання дану постанову, а Буський відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Львів) відкрив виконавче провадження №64404305, оскільки дана постанова оскаржена до суду.

Рішенням Буського районного суду Львівської області від 03 серпня 2021 року у справі № 440/1761/16-а у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржив позивач, подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що винесене з порушенням норм як матеріального так і процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що постанова про адміністративне правопорушення серії АР № 542139 винесена 20.12.2016 року, не погоджуючись з її винесенням, у грудні 2016 року позивач оскаржив її до суду, а тому постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №64404305 від 08.02.2021 року є незаконною та підлягає скасуванню.

Крім того, з огляду на незаконні дії відповідачів (скерування до примусового виконання постанови про накладення адміністративного стягнення після завершення строків пред`явлення її до виконання, незаконне відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанні зазначеної постанови) позивач зазнав страждань і приниження, а так, як я є особою з інвалідністю, у нього погіршилося самопочуття через відчуття несправедливості та тривогу. Свої моральні страждання він оцінює у 20 тисяч гривень. З практики Європейського суду з прав людини видно, що коли Європейський суд з прав людини визнає порушення статей Європейської конвенції то завжди визнається і виплачується моральна шкода, незалежно від того, чи особа заявляла про відшкодування моральної шкоди.

Просить скасувати рішення Буського районного суду Львівської області від 03 серпня 2021 року у справі № 440/1761/16-а та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 4 ст. 229, п.2 ч. 1 ст. 311 та ч. 2 ст. 313 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.309 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог у справі, суд першої інстанції виходив з того, що у державного виконавця відсутній обов`язок встановлювати або перевіряти інформацію (правомірність) дати набрання законної сили рішення, яке подано для примусового виконання, а з матеріалів справи вбачається, що у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 542139, яка винесена 20.12.2021, зазначена дата набрання законної сили 20.12.2021.

Наведене вказує на те, що при прийнятті спірної постанови відповідачем не було порушено критеріїв правомірності, передбачених ч. 2 ст. 2 КАС України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що 20.12.2016 інспектором взводу №2 роти №1 батальйону №1 УПП у м. Львові ДПП лейтенантом поліції Яремчаком Ярославом Михайловичем складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про накладення штрафу в сумі 255 грн на ОСОБА_1 .

26.12.2016 позивачем до Буського районного суду Львівської області подано позовну заяву про скасування постанови серія АР №542139 від 20.12.2016 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Ухвалою Буського районного суду Львівської області від 26.11.2020 у справі №440/1761/16-а адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м.Львова, інспектора взводу №2 роти № 1 батальйону №1 УПП у м. Львові ДПП Яремчак Ярослава Михайловича про визнання дій інспектора незаконними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - залишено без розгляду за заявою позивача. Ухвала набула законної сили у встановленому законом порядку.

08.02.2021 головним державним виконавцем Буського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Львів) Куровською Ю.В. відкрито виконавче провадження №64404305 за заявою стягувана (УПП в Львівській області) про примусове виконання постанови АР № 542139 від 20.12.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в сумі 255,00 гривень.

Не погоджуючись з вказаною постановою позивач оскаржив її до суду.

Не погоджуючись з такою постановою позивач звернувся з позовом до суду.

З приводу спірних правовідносин колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 3 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

На відміну від адміністративної юрисдикції, як компетенції адміністративних судів щодо розгляду справ у публічно-правових спорах, підсудність відповідно до КАС України - це розмежування повноважень адміністративних судів щодо розгляду і вирішення справ, які належать до адміністративної юрисдикції. Під підсудністю можливо також розуміти коло адміністративних справ, вирішення яких віднесено до компетенції певного адміністративного суду.

Визначити підсудність означає встановити, який суд і якої ланки згідно з законом повинен здійснювати судочинство в тій чи іншій справі у підвідомчих йому провадженнях.

Виходячи з аналізу глави 2 розділу І КАС України, під підсудністю розуміється сукупність предметної (статті 20, 21), інстанційної (стаття 22), територіальної (стаття 25) юрисдикції адміністративних судів.

За правилами предметної підсудності визначається, який суд (якої ланки) має розглядати адміністративну справу у першій інстанції: місцевий загальний суд, як адміністративний суд або окружний адміністративний суд.

Частиною першою статті 20 КАС України визначено виключний перелік категорій справ які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: 1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; 2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо: оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій; уточнення списку виборців; оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум; оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб; 3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1 - 3 частини першої цієї статті; 5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917 - 1991 років».

Частиною другою статті 20 КАС України передбачено, що окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Також, згідно із частинами першою, третьою статті 21 КАС України позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

Якщо справа щодо однієї з вимог підсудна окружному адміністративному суду, а щодо іншої вимоги (вимог) - місцевому загальному суду, як адміністративному суду, таку справу розглядає окружний адміністративний суд.

Відповідно до частини 1 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Частинами 1 та 2 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Виходячи з наведених правових норм, дана справа за позовом ОСОБА_1 до Буського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Львів), Управління патрульної поліції у м. Львові про визнання дій протиправними та скасування постанови, стягнення витрат на послуги адвоката, стягнення моральної шкоди не віднесена до юрисдикції місцевих загальних судів як адміністративних, а віднесена до підсудності окружних адміністративних судів.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення порушив норми процесуального права, що регулюють питання підсудності адміністративних справ, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 318 КАС України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25 28 цього Кодексу.

Відтак, не розглядаючи вимог по суті спору, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити частково вимоги апеляційних скарг в частині скасування рішення суду першої інстанції, а адміністративну справу направити до Львівського окружного адміністративного суду за встановленою законом підсудністю.

Керуючись ст. 229, 3 ст. 243, ст. 308, 310, 311, 313, 315, 318, 321, 322, 325, 328, 329КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Буського районного суду Львівської області від 03 серпня 2021 року у справі № 440/1761/16-а скасувати, а справу направити для розгляду за підсудністю до Львівського окружного адміністративного суду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді С. П. Нос
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 12.10.2021 року