Справа № 640/28580/21
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2021-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 жовтня 2021 року м. Київ № 640/28580/21

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючої судді Арсірія Р.О., розглянувши заяву Арбітражного керуючого ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви

В С Т А Н О В И В :

Арбітражний керуючий ОСОБА_1 (далі - заявник) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви Арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, в якій просить застосувати засіб забезпечення позову у вигляді зупинення дії наказу Міністерства юстиції України № 35)8/5 від 05.10.2021 про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді тимчасового зупинення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого строком на 9 (дев`ять) місяців до набрання законної сили рішенням адміністративного суду у справі про визнання протиправним та скасування наказу.

В обґрунтування вказаної заяви заявник посилається на те, що господарські суди, в яких перебувають шість справ про банкрутство, по яких заявник є арбітражним керуючим, будуть змушені здійснювати заходи із метою заміни заявника, як арбітражного керуючого, на іншого арбітражного керуючого, що призведе до незворотніх наслідків щодо неможливості виконання заявником повноважень арбітражного керуючого та необхідність в судовому порядку здійснювати заміну арбітражного керуючого у справах про банкрутство, що унеможливить відновлення прав заявника на здійснення діяльності в межах цих процедур, оскільки господарським судом в такому випадку будуть призначені нові арбітражні керуючі в порядку, визначеному законодавством, а скасування тимчасового зупинення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого не тягне за собою автоматичного поновлення заявника в правах арбітражного керуючого в межах процедур, де судом призначено іншого арбітражного керуючого. Також зазначає, що заявник буде позбавлений права на грошову винагороду та відшкодування витрат.

Суд, розглянувши заяву та додані до неї матеріали, дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частиною 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України визначено види забезпечення позову.

У відповідності до частини 2 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

В свою чергу, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог (аналогічна правова позиція викладена в постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2018 року №826/16365/17).

Отже, при розгляді заяви про вжиття заходів забезпечення позову, суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжитих заходів з урахуванням:

- розумності і обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу;

- наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовної вимоги, зокрема чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення;

- імовірності виникнення утруднень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Суд вважає, що у заяві про забезпечення позову взагалі не наведені жодні доводи наявності очевидних ознак протиправності оскаржуваного наказу Міністерства юстиції України №3518/5 від 05.10.2021 року. А доводи, зазначені у заяві, мають оціночний, тобто суб`єктивний характер з його боку, а отже підлягають встановленню та дослідженню судом при розгляді справи по суті.

Поряд з вказаним, доводи заявника стосовно неможливості здійснення професійної діяльності та отримання доходу, суд вважає необґрунтованими, оскільки наведені обставини також не підтверджують того факту, що невжиття заявлених позивачем заходів забезпечення адміністративного позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Суд зауважує, що доводи заявника стосовно відсторонення його від обов`язків розпорядника майна та ліквідатора у шести справах не є беззаперечним доводом необхіності застосування процесуального інституту забезпечення позову.

Більш того, діяльність арбітражного керуючого пов`язана перш за все з реалізацією дискримінаційних функцій Міністерства юстиції України у вигляді надання дозволу на таку діяльність та її припинення, а відтак суд своїм рішенням не має права втручатись у таку діяльність.

Крім того, суд зазначає, що заявляючи заяву про забезпечення позову у такий спосіб (зупинення дії наказу Міністерства юстиції України №3518/5 від 05.10.2021 про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді тимчасового зупинення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого строком на 9(дев`ять) місяців до набрання законної сили рішенням адміністративного суду у справі про визнання протиправним та скасування наказу), позивач фактично до винесення кінцевого рішення у справі, хоче отримати проміжне рішення суду та мати можливість продовжувати здійснювати діяльність арбітражного керуючого, що може мати в подальшому негативні наслідки (стосовно законності дій як ліквідатора у справах про банкрутство, як розпорядника майна у справах про банкрутство без правового статусу арбітражного керуючого, тощо).

При цьому, суд наголошує, що забезпечення позову є крайнім заходом, спрямованим на збереження існуючого правового становища, тому вжиття такого заходу повинно бути підтверджено належними доказами, чого заявником зроблено не було.

Відповідно до ст. 2 КАСУ, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У даному випадку, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до порушень його прав, свобод та інтересів до ухвалення рішення у справі, або ж унеможливить чи утруднить виконання рішення у майбутньому, а тому підстави для задоволення заяви про забезпечення позову - відсутні.

Керуючись ст. ст. 150 - 154, 156, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви арбітражного керуючого ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України..

Суддя Р.О. Арсірій