Справа № 480/8308/21
Суддя: А.Б. Діска
Дата ухвалення: 2021-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 жовтня 2021 року Справа № 480/8308/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Діски А.Б., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/8308/21 за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Савенка Юрія Олександровича про визнання дій протиправними та скасування постанови,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Савенка Юрія Олександровича, третя особа ТОВ "Вердикт капітал" про визнання дій протиправними та скасування постанови.
Ухвалою суду від 06.09.2021 вказаний позов було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
20.09.2021 до суду від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій просить суд:
1.Визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Савенка Юрія Олександровича про арешт коштів боржника ОСОБА_1 неправомірними.
2. Скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Савенка Юрія Олександровича про арешт коштів боржника, що надходять на рахунок ОСОБА_1 від 06.08.2021 для отримання заробітної плати.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що у зв`язку з накладенням арешту на кошти боржника банківську карту позивачки АТ КБ "Приватбанк", на яку вона отримує заробітну плату, було заблоковано. Позивачка вважає накладення арешту на спеціальні банківські рахунки незаконним та перевищенням повноважень приватного виконавця. Зазначає, що накладення арешту на рахунки боржника, які призначені для виплати пенсії, заробітної плати грубо порушує конституційні права громадян. Вказує, що оскаржувана постанова приватного виконавця позбавила боржника права на розпорядження заробітною платою, пенсією, оскільки виконавцем фактично звернено стягнення на 100 відсотків заробітної плати, що суперечить чинному законодавству.
Ухвалою суду від 21.09.2021 було задоволено клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду, визнано поважною причину пропуску позивачем строку для звернення з даним позовом до суду та поновлено ОСОБА_1 цей строк, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін з урахуванням особливостей розгляду даної категорії справ, передбачених ст. ст. 268, 269, 270-272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, призначено справу до судового розгляду на 28.09.2021.
23.09.2021 від відповідача до суду надійшли заперечення на позовну заяву, в яких просить позовну заяву залишити без задоволення, посилаючись на те, що на виконанні у виконавця перебуває зведене виконавче провадження ВП № 66416393 назва документу: виконавчий напис № 2857, виданий 09.03.2021, документ видав приватний нотаріус Личук Тарас Володимирович про стягнення з позивачки грошових коштів на користь TOB "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" у розмірі: 1270176,61 грн., яке надійшло на виконання 05.08.2021. Відповідач наголошує, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець має право накладати арешт на кошти боржника, крім рахунків із спецрежимом використання, спеціальних та інших рахунків, звернення стягнення на які заборонено законом. При цьому, під час винесення постанови про накладення арешту на рахунки боржника виконавець зазначає про необхідність накладення арешту на грошові кошти, що містяться на таких рахунках, окрім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. Законодавство не обмежує дії виконавця щодо накладення арешту, оскільки він може бути накладений як на всі кошти, так і на всі рахунки клієнта банку, без зазначення конкретного номера рахунку у банку, що, в свою чергу, не є порушенням прав боржника, як сторони виконавчого провадження.
Так, у постанові про накладення арешту на кошти боржника зазначено: «крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику». Тобто, приватний виконавець вказаною постановою визначив банківським установам, які виконують рішення виконавця, порядок виконання з урахуванням обмежень, визначених законодавством, перелік яких не містить обмежень щодо накладення арешту на рахунок, на який серед інших зарахувань здійснюється нарахування заробітної плати, соціальної допомоги чи пенсії. Відповідач зазначає, що у випадку накладення виконавцем арешту на кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом, передбачено відповідний порядок дій банку, іншої фінансової установи, при цьому постанова про арешт коштів боржника в цій частині не підлягає до виконання. Законом обмежено право виконавця в частині накладення арешту на кошти боржника, звернення стягнення, на які заборонено законом. Водночас, визначено обов`язок банку повернути постанову, якщо рахунок має спеціальний режим використання. У зв`язку з прийняттям банками постанов про арешт коштів боржника у ВП № 66416393, рахунки, на які накладено арешт, не відносяться до рахунків із спеціальним режимом використання або інших рахунків, звернення стягнення на які заборонено законом.
Відповідач зазначає, що законодавчо рахунки для отримання заробітної, пенсії, стипендії та інших виплат прямо не віднесено до рахунків із спеціальним режимом використання. Норми Закону не містять заборони накладення арешту на кошти, що знаходяться на поточному рахунку боржника, на який зараховується заробітна плата, соціальні виплати або пенсія боржника. Жодних документів з повідомленням про те, що на кошти, які знаходяться на рахунку боржника, заборонено звертати стягнення від банківських установ на адресу приватного виконавця не надходило. Рахунок боржника НОМЕР_1 є звичайним поточним рахунком для зарахування коштів з будь-яких джерел. Об`єктом арешту та звернення стягнення є саме грошові кошти на рахунку, а не сам рахунок. Будь-які особисті кошти, які знаходяться або надходять на рахунок боржника, є власністю боржника і відповідно на них звертається стягнення в першу чергу для задоволення вимог стягувачів. З моменту зарахування коштів на рахунок вони стають особистими коштами боржника, а не заробітною платою, пенсією або іншою виплатою.
У зв`язку з неявкою позивача в судове засідання та відсутністю доказів про належне її повідомлення про час та місце розгляду справи судом було відкладено розгляд справи на 12.10.2021.
У судове засідання 12.10.2021 учасники справи не з`явилися. Від позивачки надійшло клопотання про розгляд справи без її участі.
З урахуванням приписів ч.9 ст.205, ч.3 ст.268, ч.4 ст.287 КАС України, суд визнав за можливе здійснити розгляд справи у порядку письмового провадження.
Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з таких підстав.
Судом встановлено, що на підставі заяви ТОВ «Вердикт Капітал» від 22.07.2021 про примусове виконання рішення (а.с. 69) постановою від 06.08.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Савенком Ю. О. було відкрито виконавче провадження № 66416393 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Личука Тараса Володимировича № 2857 про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів на користь ТОВ «Вердикт Капітал» у розмірі 1270176,61 грн (а.с. 71).
Крім того, у виконавчому провадженні № 66416393 відповідачем 06.08.2021 було винесено постанови про стягнення з боржника основної винагороди, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про арешт коштів боржника (а.с. 74, 77, 80).
Вважаючи дії приватного виконавця щодо накладення арешту на кошти боржника неправомірними, позивач звернулась до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
За змістом статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Згідно з пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.
Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.
Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.
Згідно з абзацом другим частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону.
Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.
Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.
З наведених норм права вбачається, що у разі невиконання боржником виконавчого документу добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.
Отже, виконуючи рішення, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження», повинен визначити статус коштів і рахунку, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».
Подібні правові висновки викладені в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.10.2020 у справі № 916/2290/18.
Як вбачається з довідки від 09.08.2021, виданої АТ КБ "Приватбанк" (а.с. 10), позивачка має в АТ КБ "Приватбанк" картку, на яку отримує зарплатні виплати, також на вказану картку (рахунок) може бути зарахована будь-яка виплата (переказ).
При цьому судом не встановлено, а боржником не доведено, що зазначений рахунок відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на який заборонено.
Крім того виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).
Суд зазначає, що кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на банківський рахунок переходять у власність останнього, який має виключне право розпорядження ними, а банк, у свою чергу, в межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунку клієнта (здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) і не є набувачем цих коштів.
Кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втрачають свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат) та набувають статус вкладу.
Такого висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд України у постанові від 24.06.2015 у справі № 6-535цс15.
Велика Палата Верховного Суду від зазначеного висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах не відступала.
Зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону. Також арешт може бути знятий судом у порядку оскарження відмови виконавця зняти арешт з коштів, призначених для виплати заробітної плати.
Таких же висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.05.2020 у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20).
Статтею 24 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що виплата заробітної плати здійснюється за місцем роботи. За особистою письмовою згодою працівника виплата заробітної плати може здійснюватися через установи банків, поштовими переказами на вказаний ними рахунок (адресу) з обов`язковою оплатою цих послуг за рахунок роботодавця.
Отже, арешт, накладений на рахунок боржника не унеможливлює отримання заробітної плати ним, за його бажанням, готівкою через касу роботодавця або поштовими переказами на вказаний ним рахунок (адресу), а тому доводи позивача про те, що накладення арешту на грошові кошти боржника порушує її право на отримання заробітної плати, є необґрунтованим.
Вказана позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 01.09.2021 у справі № 711/4732/16-ц.
На підставі вищевикладеного, розглянувши справу в межах позовних вимог на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених обставин, суд дійшов до висновку, що дії приватного виконавця щодо накладення арешту на кошти боржника при здійсненні виконавчого провадження ВП № 66416393 не суперечать вимогам законодавства. У зв`язку з чим у суду відсутні підстави для задоволення позову.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Савенка Юрія Олександровича про визнання дій протиправними та скасування постанови відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.Б. Діска