Справа № 120/8185/20-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2021-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/8185/20-а

Головуючий у 1-й інстанції: Дончик Віталій Володимирович

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

08 жовтня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного Управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Позивач 22.12.2020 звернувся із позовом до Вінницького окружного адміністративного суду в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо не зарахування до страхового стажу періоду його роботи на МП СП "Яруга" з 01.01.2004 по 20.09.2005 включно;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до страхового стажу позивача періоду роботи на МП СП "Яруга" з 01.01.2004 по 20.09.2005 включно, з врахуванням заробітку за цей період у повному обсязі та здійснити відповідний перерахунок пенсії.

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 22.02.2021 у задоволенні позову відмовити повністю.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що в базі персоніфікованого обліку даних про стаж і заробітну плату відсутня інформація про сплату страхових внесків у період з 01.01.2004 по 20.09.2005, тому відповідач дійшов обґрунтованого висновку щодо не зарахування спірного періоду.

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що позивач не може нести відповідальність за несплату підприємством страхових внесків.

При цьому вказано, що судом першої інстанції не вжито заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин справи, зокрема, причин відсутності інформації щодо сплати страхових внесків.

Разом з тим в період розгляду справи судом першої інстанції позивач звернувся до ГУ ПФУ у Вінницькій області з окремою заявою про надання інформації стосовно наявності у МП СП "Яруга" заборгованості по несплаті страхових внесків.

30.03.2021 позивач отримав відповідь, що МП СП "Яруга" звітувало про суми нарахованої заробітної плати за період з січня 2004 по вересень 2005 року, але ним, як страхувальником за вказаний період жодної сплати страхових внесків не було здійснено. Вимоги про сплату недоїмки направлялись даному боржнику. У зв`язку з ліквідацією за рішенням суду від 29.01.2008 МП СП "Яруга" заборгованість зі сплати страхових внесків в сумі 8236,52 грн була списана, а особова справа платника закрита, що унеможливлює надання підтверджуючих документів.

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вказано, що починаючи з 01.01.2004, страховий стаж це період роботи за який сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. У разі відсутності сплати страхових внесків за певний період, органами ПФУ неможливо зарахувати такий період до страхового стажу. В той же час, в системі персоніфікованого обліку відсутні дані про сплату страхових внесків за період роботи позивача в МП СП "Яруга" з 01.01.2004 по 20.09.2005, а тому, не має підстав для зарахування цього періоду до страхового стажу та проведення перерахунку його пенсії.

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою суду від 07.07.2021 відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою суду від 02.09.2021 справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження на 29.09.2021.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію за віком на пільгових умова, обчислену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням даних про стаж та заробіток.

Згідно записів трудової книжці колгоспника №1 від 30.12.1981, позивач з 18.04.2003 по 20.09.2005 працював в Малому приватному сільськогосподарському підприємству "Яруга".

Позивач у 2003 році відпрацював в МП СП "Яруга" 93 людино дні, за що отримав 479,76 грн., у 2004 році відпрацював 192 людино дні, за що отримав 1311 грн., в 2005 році відпрацював 140 людино дні, за що отримав 1044,65 грн.

06.10.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив зарахувати до страхового стажу період роботи в МП СП "Яруга" з 18.04.2003 по 20.09.2005 з урахуванням заробітку за цей період та здійснити відповідний перерахунок пенсії.

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області листом від 06.11.2020 №4737-4581/Б-02/8-0200/20 відмовило у зарахуванні такого періоду та здійсненні відповідного перерахунку.

Вважаючи, що період роботи в МП СП "Яруга" з 01.01.2004 по 20.09.2005 має бути зарахований до страхового стажу, позивач звернувся з цим позовом до суду.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV, страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 2 статті 24 Закону № 1058-IV передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з ч. 6 ст. 20 Закону № 2464-VI відомості про страховий стаж та заробітну плату (дохід, грошове забезпечення), розмір сплаченого єдиного внеску та інші дані, що містяться в реєстрі застрахованих осіб, використовуються для обчислення та призначення страхових виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням.

Отже, починаючи з 01.01.2004 (день набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування») обов`язковою умовою зарахування певного періоду до страхового стажу є проміжок часу, протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для незарахування до страхового стажу при призначенні пенсії позивачу періоду його роботи.

Вказаний висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а, від 01.11.2018 у справі №199/1852/15-а, від 20.03.2019 у справі № 688/947/17, від 17.07.2019 у справі №144/669/17, від 09.09.2019 у справі №242/5448/16-а та від 31.10.2019 № 235/7373/16.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач, за наслідками розгляду поданих позивачем документів для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, дійшов висновку, що страховий стаж позивача складає 38 років 9 місяців 16 днів.

В той же час, період роботи позивача з 01.01.2004 по 20.09.2005 не зараховано до страхового стажу позивача через відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків.

Відповідно до частини 4 статті 9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Однак судом першої інстанції не вжито заходів для з`ясування всіх обставин у справі, зокрема, щодо причин відсутності інформації щодо сплати страхових внесків та наявності заборгованості підприємства-роботодавця по сплаті страхових внесків.

Отже враховуючи, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, та виходячи з того, що позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення позову шляхом визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не зарахування до страхового стажу періоду його роботи на МП СП "Яруга" з 01.01.2004 по 20.09.2005 включно та зобов`язання відповідача зарахувати вказаний страховий стаж позивача з врахуванням заробітку за цей період у повному обсязі та здійснити відповідний перерахунок пенсії.

Разом з тим колегія суддів зазначає, що в період розгляду справи судом першої інстанції позивач звернувся до ГУ ПФУ у Вінницькій області із заявою про надання інформації стосовно наявності у МП СП "Яруга" заборгованості по несплаті страхових внесків.

30.03.2021 позивач отримав відповідь, що МП СП "Яруга" звітувало про суми нарахованої заробітної плати за період з січня 2004 по вересень 2005 року, але ним, як страхувальником за вказаний період жодної сплати страхових внесків не було здійснено. Вимоги про сплату недоїмки направлялись даному боржнику. У зв`язку з ліквідацією за рішенням суду від 29.01.2008 МП СП "Яруга" заборгованість зі сплати страхових внесків в сумі 8236,52 грн була списана, а особова справа платника закрита, що унеможливлює надання підтверджуючих документів.

Відповідно до ч. 4 ст. 308 КАС України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Враховуючи, що вказаний доказ не надавався до суду першої інстанції колегія суддів не враховує його при перегляді справи в апеляційному порядку.

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням нової постанови.

У силу п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Частиною 6 ст. 139 КАС України вказано, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

За приписами ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню 2102 грн. судового збору сплаченого згідно квитанції №52799404 від 20.11.2020 на суму 840,80 грн. та квитанції №56444865 від 14.06.2021 на суму 1261,20 грн.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року скасувати та прийняти нову постанову.

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо не зарахування до страхового стажу періоду роботи ОСОБА_1 на МП СП "Яруга" з 01 січня 2004 року по 20 вересня 2005 року включно.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи на МП СП "Яруга" з 01 січня 2004 року по 20 вересня 2005 року включно, з врахуванням заробітку за цей період у повному обсязі та здійснити відповідний перерахунок пенсії.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100) 2102 грн (дві тисячі сто дві гривні) судових витрат понесених на сплату судового збору.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.