Справа № 2а/0370/3243/12
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2021-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення заяви без розгляду

11 жовтня 2021 року ЛуцькСправа № 2а/0370/3243/12
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

судді Смокович В.І., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , треті особи на стороні позивачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до начальника Територіальної інспекції праці у Волинській області Бондарчука Юрія, начальника Державної судової адміністрації у Волинській області Коцирій Наталії Володимирівни, Ягодинської митниці Державної митної служби України в особі боржника Держави громадянина ОСОБА_6 про стягнення штрафу і заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , треті особи на стороні позивачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулися в суд з адміністративним позовом до начальника Територіальної інспекції праці у Волинській області Бондарчука Юрія, начальника Державної судової адміністрації у Волинській області Коцирій Наталії Володимирівни, Ягодинської митниці Державної митної служби України в особі боржника Держави громадянина ОСОБА_6 про продовження процесуального строку на виконання ухвали від 15 червня 2010 року по кримінальній справі (№1-50/06-1-244; №11/0390/2/12), стягнення з фонду заробітної плати Ягодинської митниці штраф Державі і заробітної плати.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2013 року позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , треті особи на стороні позивачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до начальника Територіальної інспекції праці у Волинській області Бондарчука Юрія, начальника Державної судової адміністрації у Волинській області Коцирій Наталії Володимирівни, Ягодинської митниці Державної митної служби України в особі боржника Держави громадянина ОСОБА_6 про стягнення з фонду заробітної плати Ягодинської митниці штрафу Державі та заробітної плати залишено без розгляду.

Ухвалою судді Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2013 року у відкритті апеляційного провадження на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2013 року було відмовлено.

ОСОБА_1 06 жовтня 2020 року звернувся до суду із заявою про забезпечення доказів.

Аналізуючи аргументи, викладені в заяві, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення доказів підлягає поверненню без розгляду з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 114 КАС України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Нормами частин другої-третьої статті 114 КАС України визначено, що заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

За правилами частини четвертої статті 117 КАС України суд за клопотанням заявника може забезпечити докази без повідомлення інших осіб, які можуть отримати статус учасників справи: 1) у невідкладних випадках; 2) якщо неможливо встановити, хто є або стане такими особами; 3) якщо повідомлення іншої сторони може унеможливити або істотно ускладнити отримання відповідних доказів. За результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

Таким чином, інститут забезпечення доказів в адміністративному процесі дозволяє створити умови для ефективної реалізації процесу доказування в разі неможливості одержання чи виникнення ускладнень у разі надання відповідних доказів (через обставини, які потребуватимуть додаткових людських, економіко-майнових, часових ресурсів тощо) під час судового розгляду справи.

Суд зазначає, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто, це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

З аналізу вищеназваних норм КАС України вбачається, що суд може постановити ухвалу про витребування доказів, однак позивачу слід зазначити докази, які необхідно забезпечити, обставини, які свідчать про те, що надання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим, а також справа, для якої потрібні ці докази, або з якою метою потрібно їх забезпечити.

ОСОБА_1 в заяві про забезпечення доказів не наведено обставин, що можуть бути підтверджені доказами та стосуються предмета доказування, які необхідно забезпечити, не вказано будь-яких обставин, які свідчать про небезпеку того, що ненадання потрібних доказів може згодом стати неможливим або ускладненим, а також не надано доказів про те, що позивач особисто не може надати докази, які він просить забезпечити, відтак, саме вищенаведені обставини можуть зумовити необхідність забезпечення доказів, які можуть бути використані для з`ясування обставин справи, проте судом таких обставин не встановлено.

Окрім того, суд зауважує, що нормами 144 КАС України не передбачено право позивача подавати заяву про забезпечення доказів після залишення позовної заяви без розгляду, оскільки суд має право розглядати питання про забезпечення доказів у справі виключно, якщо в його провадженні перебуває адміністративна справа.

Оскільки провадження в адміністративній справі №2а/0370/3243/12 було закінчено постановленням ухвали про залишення позовної заяви без розгляду, яка за результатом її апеляційного оскарження залишена без змін, тому зазначені обставини унеможливлюють вирішення питання про забезпечення доказів.

Також суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пунктом 9 частини третьої статті 2 КАС України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є зокрема неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Відповідно до частини другої статті 44 КАС України особи, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Частиною першою статті 45 КАС України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 45 КАС України з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема, подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, які спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Згідно з частиною 3 статті 45 КАС України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Частиною 4 статті 45 КАС України передбачено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Отже, статтею 45 КАС України передбачено право суду діяти на власний розсуд під час вирішення питання щодо визнання тих або інших дій зловживанням процесуальними правами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач неодноразово звертався до суду із заявами про забезпечення доказів.

Ухвалами Волинського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2013 року та від 13 лютого 2013 року було відмовлено у забезпеченні доказів з підстав безпідставності та необґрунтованості поданих заяв.

Окрім того, ухвалами Волинського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2014 року, від 07 квітня 2015 року заяви ОСОБА_7 , ОСОБА_2 від 27 липня 2014 року про забезпечення доказів у даній справі були повернути заявнику, у зв`язку із тим, що провадження в адміністративній справі №2а/0370/3243/12 було закінчено постановленням ухвали про залишення позовної заяви без розгляду, яка за результатом її апеляційного оскарження залишена без змін, що унеможливлюють вирішення питання про забезпечення доказів.

Проте 06 жовтня 2021 року позивачем повторно подано через канцелярію суду заяву забезпечення доказів, що свідчить про недобросовісне використання позивачем свого права на звернення до суду, всупереч завданням, меті та принципам адміністративного судочинства.

Відповідно до частини другої статті 167 КАС України, якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Про необґрунтованість та безпідставність поданих заяви про забезпечення доказів свідчать незрозумілий зміст такої заяви, відсутність належним чином сформульованих вимог, недотримання процесуальних норм щодо оформлення вказаної заяви.

За таких обставин, враховуючи не підтвердження заявником наявності обставин, з якими закон пов`язує необхідність вжиття заходів забезпечення доказів, суд дійшов до висновку, що заву про забезпечення доказів слід повернути без розгляду.

Керуючись статтями 114, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , треті особи на стороні позивачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до начальника Територіальної інспекції праці у Волинській області Бондарчука Юрія, начальника Державної судової адміністрації у Волинській області Коцирій Наталії Володимирівни, Ягодинської митниці Державної митної служби України в особі боржника Держави громадянина ОСОБА_6 про стягнення штрафу і заробітної плати повернути заявнику без розгляду.

Копію ухвали направити заявнику разом із заявою та доданими до неї документами, а копію заяви залишити в справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.І. Смокович