Справа № 520/15034/21
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2021-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

11 жовтня 2021 року № 520/15034/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кухар М.Д., розглянувши в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харківці057, ) про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення -рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд: визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області №0-2033 від 26.06.2018р. щодо нарахування ОСОБА_1 транспортного податку з фізичних осіб за 2018 рік.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 03.12.2019 року отримав від Головного управління ДФС у Харківській області, правонаступником якого є Головне управління ДПС у Харківській області податкове повідомлення-рішення від 26 червня 2018 року №0-2033, яким позивачу нараховано податкове зобов`язання за 2018 рік з транспортного податку. Позивач вважає зазначене податкове повідомлення-рішення протиправним, посилаючись на те, що транспортний засіб Lend Rover, 2015 року випуску, модель Lend Rover, з об`ємом циліндрів двигуна 2993 куб. см., тип пального - D (дизель), д.н.з НОМЕР_2 - не є об`єктом оподаткування транспортним податком, оскільки до сказано переліку відносяться автомобілі з об`ємом двигуна 3000 куб. см.

Ухвалою суду від 12.08.2021 року відкрито провадження у справі.

На виконання вимог ухвали суду представником відповідача надано відзив на позов, в якому відповідач не погоджується із вимогами поданого позову, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що відповідач діяв в межах повноважень, на підставі та у спосіб, визначений чинним законодавством. Зазначає, що з дослідженням розміщеного на офіційному сайті Мінекономрозвитку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком на 2018 рік вбачається, що автомобіль - Lend Rover, 2015 року випуску, модель Lend Rover, з об`ємом циліндрів двигуна 2993 куб. см., тип пального - D (дизель), - є об`єктом оподаткування у 2018 році. Відповідач посилався на практику Верховного Суду, якою визначалось, що об`єм двигуна транспортного засобу, щодо якого виникав спір стосовно його віднесення до об`єкта оподаткування транспортним податком, визначеним у техпаспорті у см3, а Мінекономрозвитку внесений до Переліку за об`ємом двигуна у літрах, без врахування десятих та сотих, однак вказані обставини не були підставою для висновків суду про те, чи є відповідне авто об`єктом оподаткування транспортним податком. Відповідач також звернув увагу суду на те, що позивач особисто отримав оскаржуване податкове повідомлення - рішення 07.08.2018, що підтверджується його особистим підписом на корінці податкового повідомлення-рішення від 26.06,2018 №0-2033.

Відповідно до ч. 1 ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Cуд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів.

Позивач, ОСОБА_1 , з 23.03.2015р. по 16.07.2019р. був власником транспортного засобу марки Lend Rover, 2015 року випуску, модель Lend Rover, з об`ємом циліндрів двигуна 2993 куб. см., тип пального - D (дизель), д.н.з НОМЕР_2 , що визнається сторонами по справі.

Головним управлінням ДФС у Харківській області на підставі ст. 267 Податкового кодексу України №2755-УІ від 02.12.2010р. зі змінами та доповненнями було сформовано податкове повідомлення-рішення від 26.06.2018 № 0-2033, відповідно до якого позивачу визначено суму податкового зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб за 2018 рік, яким позивачу визначено суму грошового зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 25000 грн.

Зазначене податкове повідомлення-рішення позивач отримав 07.08.2018 року, про що свідчить підпис позивача на корінці оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Не погодившись із прийнятим відносно нього податковим повідомленням-рішенням, яким визначені податкові зобов`язання з транспортного податку, позивач 10.08.2021 року звернувся до суду із означеним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Суд зазначає, що з 01.01.2015 набрав чинності Закон України №71-УІ1І від 28.12.2014 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким згідно зі статтею 267 Податкового кодексу України було введено новий транспортний податок.

Відповідно до пп. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України, в редакції, чинній на момент існування спірних правовідносин, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту

267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.

Положення пп. 267.2.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України визначають, що об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального". Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

Базою оподаткування у відповідності до пп. 267.3.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу є легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Таким чином, задля правильного вирішення цього спору суду необхідно встановити чи є транспортний засіб, що належав позивачу - марки Lend Rover, 2015 року випуску, модель Lend Rover, з об`ємом циліндрів двигуна 2993 куб. см., тип пального - D (дизель), об`єктом оподаткування транспортним податком.

Представником відповідача разом із відзивом на позов надані витяги за 2018 роки з переліку легкових автомобілів, що є об`єктом оподаткування в 2018 році, тобто з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньо ринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, який розміщений на офіційному сайті Мінекономрозвитку, а також розрахунок середньоринкової вартості автомобіля з офіційного веб-сайту Мінекономрозвитку.

Як вбачається із зазначених доказів до цього переліку віднесено і автомобіль марки: марки Lend Rover, 2015 року випуску, модель Lend Rover, з об`ємом циліндрів двигуна 2993 куб. см., тип пального - D (дизель), рік випуску - до п`яти років включно.

Суд з цього приводу зазначає, що Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 №66, встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі - автомобілі) для цілей віднесення таких автомобілів до об`єктів оподаткування транспортним податком.

Відповідно до п.п. 2,3 вказаної Методики визначено, що середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за такою формулою: Сс„ = Ц„ х (Г /100),

де Ц„ - ціна нового транспортного засобу в Україні з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального;

Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках згідно з додатком 1 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 р. № 403.

Джерелом інформації для визначення ціни нового автомобіля є офіційні прайс-листи виробників (дилерів).

Так само Порядок визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 р. № 403, в п. 4 визначає, що джерелом інформації про ціни нових транспортних засобів в Україні є офіційні прайс-листи виробників (дилерів) або довідкові дані про ціни щодо ідентичних або аналогічних нових транспортних засобів в Україні чи країнах-виробниках (експортерах) з урахуванням податків та зборів, що визначаються відповідно до законодавства.

Отже, інформацію, що є базою для розрахунку середньоринкової вартості легкових автомобілів, який здійснюється Мінекономрозвитку, правомірно збирати за даними прайс- листів виробників (дилерів) автомобілів.

Є загальновідомим те, що прайс-листи містять дані щодо об`єму двигуна автомобіля як в одиницях виміру «літри», так і «см.куб», при цьому характеристики у літрах завжди визначаються у цілих одиницях.

Враховуючи, що об`єм двигуна автомобіля, що належить позивачу, за даними техпаспорту, зазначений у куб. см. та дорівнює 2993 см. куб., а об`єм двигуна автомобіля, який за середньоринковою вартістю віднесений до об`єкта оподаткування транспортним податком у 2018 році, визначений у літрах та дорівнює 3,0 літра, суд приходить до висновку, що прирівняння вказаних технічних характеристик відповідачем є правомірним, як еквівалентних величин.

Зазначеної позиції дотримується і Мінекономрозвитку, про що повідомило ГУ ДФС у Харківській області у своєму листі № 3805-05/33365-06 від 12.08.2019 р.

Щодо посилання представника позивача на правову позицію Верховного Суду по справі № 821/2089/16, висловлену у постанові від 13.03.2018, а також у постанові по справі №822/2687/17 від 05.11.2018 року - суд вважає, що вона не підлягає врахуванню при розгляді даної справи, оскільки пізніше Верховним Судом при розгляді інших справ (зокрема, №819/2377/17 від 29.11.2018, № 804/1912/18 від 21.02.2019, № 2240/2333/18 від 18.04.2019, № 620/3257/18 від 28.05.2019) встановлено, що об`єм двигуна транспортного засобу, щодо якого виникав спір щодо його віднесення до об`єкта оподаткування транспортним податком, визначений у техпаспорті у см.куб., а Мінекономрозвитку внесений до переліку за об`ємом двигуна у літрах, без врахування десятих та сотих, однак вказані обставини не були підставою для висновків суду про те, чи є відповідне авто об`єктом оподаткування транспортним податком.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно віднесений до об`єкта оподаткування транспортним податком автомобіль, що належить позивачу - марки Lend Rover, 2015 року випуску, модель Lend Rover, з об`ємом циліндрів двигуна 2993 куб. см., тип пального - D (дизель) - є об`єктом оподаткування у 2019 році.

В ході судового розгляду представником позивача інших підстав в обгрунтування заявленого позову не зазначено, а судом порушень при визначенні позивачу суми податкового зобов`язання з транспортного податку не встановлено.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позову.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення - рішення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення .

Повний текст рішення виготовлено та підписано 11 жовтня 2021 року.

Суддя Кухар М.Д.