Справа № 520/9440/21
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2021-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

05 жовтня 2021 року Справа № 520/9440/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мельникова Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Легостаєвої К.І.,

представника відповідача - Коваленко Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Харківській області в особі Новобаварського районного відділу у м. Харкові про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Новобаварського районного відділу у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області від 05.07.2019 р. про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Туніської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 в частині заборони в`їзду на територію України громадянину Туніської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) терміном на 3 роки.

Ухвалою суду від 22.06.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 30.08.2021 року надано позивачу - ОСОБА_1 час до наступного судового засідання, для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду; повідомлено позивача про необхідність виправлення зазначених недоліків адміністративного позову; роз`яснено позивачу, що у разі невиконання вимог ухвали адміністративний позов буде залишено без розгляду на підставі п. 7 ч. 1 ст. 240 КАС України; відкладено судове засідання до 23.09.2021 року о 14:30 год.

Позивачем на виконання ухвали суду від 30.08.2021 року через канцелярію суду подано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, відповідно до якого останній просить суд визнати поважними причини пропуску строку для звернення до адміністративного суду; поновити пропущений строк для звернення до адміністративного суду із позовною заявою.

В обґрунтування поданої заяви вказано, що оскільки оскаржуване рішення складалось на українській мові, без перекладу та під час його складення для громадянина Туніської Республіки ОСОБА_3 перекладач не залучався, то ОСОБА_1 не міг розуміти, які документи йому дають для ознайомлення та підписання, та він дійсно не розумів та не знав того, що підписував оскаржуване рішення. Крім того, позивачем зазначено, що навіть після проставлення підпису йому відповідачем фізично не було надано (вручено) оскражуваного рішення, у зв`язку з чим він не міг знати про його наявність, підстав, суть, висновки та наслідки.

Позивач або представник позивача в судове засідання не прибули, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином.

Представник відповідача в судове засідання прибув, до суду подав заперечення на заяву про поновлення пропущення строку звернення до суду, в яких вказав, що наявність підпису позивача на спірному рішенні свідчить про ознайомлення позивача із змістом такого рішенням та про те, що позивач станом на 05.07.2019 року знав про його прийняття відповідачем стосовно нього. Водночас, представником відповідача вказано, що згідно із пп. 4 п. 3 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 року №353/271/150, якщо рішення про примусове повернення супроводжується забороною в`їзду в Україну, у паспортному документі іноземця проставляється відмітка про заборону в`їзду, що і було здійснено посадовими особами відповідача шляхом проставлення відповідної відмітки 05.07.2019 року в паспорті ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 12.01.2015 року.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, зазначає наступне.

Положеннями ст. 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Під час розгляду справи судом встановлено, що позивачем оскаржується рішення Новобаварського районного відділу у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області від 05.07.2019 р. про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Туніської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 в частині заборони в`їзду на територію України громадянину Туніської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) терміном на 3 роки.

Водночас, наявні в матеріалах справи докази свідчать, що позивач із зазначеним рішенням був ознайомлений 05.07.2019 року, про що свідчить підпис останнього у оскаржуваному рішенні.

Як встановлено судом, доводи позивача зводяться до посилань на обставини необізнаності щодо змісту рішення та його наслідків з огляду на не надання відповідачем копії такого рішення і його перекладу.

Суд враховує вказані доводи позивача проте зазначає, що останні не можуть вважатися судом належними з огляду на наступне.

Під час розгляду справи встановлено, що відповідачем було прийнято рішення про примусове повернення із забороною в`їзду стосовно позивача.

Процедура прийняття рішень про примусове повернення врегульована Інструкцією про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 № 353/271/150, відповідно до пункту 2 розділу II якої рішення про примусове повернення оголошується іноземцю протягом 72 годин з дати його ухвалення, за винятком випадків, коли місцезнаходження іноземця не встановлено, в присутності перекладача та/або законного представника (на вимогу особи) під підпис та обліковується посадовою особою органу ДМС, органу охорони державного кордону та органу СБУ, яка уповноважена складати документи для примусового повернення, у журналі обліку прийнятих рішень про примусове повернення та видворення з України іноземців та осіб без громадянства.

Так, суд зазначає, що наявність підпису свідчить про те, що іноземець ознайомився з текстом рішення про примусове повернення, а отже, станом на 05.07.2019 року позивач був обізнаний про рішення Головного управління ДМС у Харківській області стосовно себе.

Згідно з підпунктом 4 пункту з Інструкції, якщо рішення про примусове повернення супроводжується забороною в`їзду в Україну, у паспортному документі іноземця проставляється відмітка про заборону в`їзду.

Представником відповідача під час розгляду справи було надано пояснення та вказано, що на виконання приписів Інструкції 05.07.2019 року в паспорті ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 12.01.2015 року було проставлено відповідну відмітку про заборону в`їзду.

Суд зазначає, що вказані доводи представника відповідача жодним чином не спростовано під час розгляду справи, натомість позивачем до матеріалів справи долучено фотокопію паспорту громадянина Туніської Республіки серії НОМЕР_2 , виданого 19.08.2020 року, тобто вже після подій, що зумовили виникнення спірних правовідносин, та лише фотокопію однієї сторінки паспорту серії НОМЕР_1 .

Відтак, Головним управлінням ДМС у Харківській області було прийнято рішення про примусове повернення із забороною в`їзду, а отже рішення із яким було ознайомлено позивача містило відомості щодо примусового повернення та щодо заборони в`їзду, що в свою чергу свідчить про обізнаність позивача із останніми.

Таким чином, якщо ОСОБА_1 знав і виконав рішення в частині примусового повернення 06.07.2019 року, то і про заборону в`їзду йому було відомо в день прийняття такого рішення.

Крім того, суд зазначає, що посилання позивача у заяві на відсутність перекладача під час оголошення рішення не можуть вважатися судом належними, оскільки ОСОБА_1 в самому рішенні власноруч зазначив, що перекладач йому не потрібен.

Водночас, заслуговують на увагу обставини того, що відповідно до положень Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 року №353/271/150, рішення про примусове повернення оголошується в присутності перекладача та/або законного представника (на вимогу особи), а, як повідомлено суду представником відповідача, оскільки позивач вказав, що перекладач йому не був потрібен, то залучення перекладача під час складання та оголошення рішення не відбулось.

Відтак, наведені позивачем у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду підстави для поновлення такого строку не можуть вважатися поважними.

Інших доводів або обґрунтувань позивачем наведено не було.

Відповідно до положень ч.1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, оскільки позовна заява ОСОБА_1 подана до суду після закінчення строку на звернення до суду та наведені позивачем підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду визнані неповажними, то суд приходить до висновку, що позовна заява є такою, що не відповідає вимогам статті 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.

Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статті 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.

Відтак, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та наявність підстав для задоволення клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні заяви позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду - відмовити.

Клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду - задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Харківській області в особі Новобаварського районного відділу у м. Харкові про визнання протиправним та скасування рішення - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено 11 жовтня 2021 року.

Суддя Мельников Р.В.