Справа № 420/13876/21
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2021-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Успенівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до Успенівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання протиправним та скасування відповідача від 31.05.2021 року №157-VIII в частині фактичної відмови позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки площею 1,99 га із земель сільськогосподарського призначення на території Успенівської сільської ради Білгород-Дністровського (Саратського) району Одеської області для ведення особистого селянського господарства (за межами населених пунктів), зобов`язання відповідача надати позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 1,99 га, яка розташована на території Успенівської сільської ради Білгород-Дністровського (раніше Саратського) району Одеської області для ведення особистого селянського господарства з земель комунальної власності (за межами населених пунктів) згідно поданого нею клопотання від 23.04.2021 року разом із графічним матеріалом про бажане місце розташування земельної ділянки.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив.

Позов обґрунтований позивачем тим, що 23.04.2021 року ОСОБА_1 подала клопотання до Успенівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства площею 1,99 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Успенівської сільської ради Білгород-Дністровського (Саратського) району Одеської області (за межами населених пунктів). Рішенням Успенівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 31.05.2021 року №157-VIII надано позивачу дозвіл на виготовлено проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 0,70 га (площу земельної ділянки встановити проектом, виходячи з кількості громадян на площу ділянки) з земельної ділянки комунальної власності (колишньої колективної) сільськогосподарського призначення зі зміною цільового призначення, з земель для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на для ведення особистого селянського господарства. Позивач зазначає, що вказаним рішенням відповідач протиправно відмовив надати дозвіл на земельну ділянку площею 1,99 га. та не надав позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,99 га. При цьому, посилання відповідача в оскаржуваному рішенні на те, що площа земельної ділянки, на яку надається дозвіл орієнтовно 0,70 га і яку необхідно встановити проектом виходячи з кількості громадян на площу ділянки, не є належною підставою для відмови у задоволенні клопотання позивача згідно бажаної площі земельної ділянки, передбаченої нормами безоплатної приватизації.

Відзив на позовну заяву відповідач до суду не надав.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги позивача, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

23.04.2021 року позивач звернувся до Успенівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність площею 1,99 га для ведення особистого селянського господарства, із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Успенівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (за межами населених пунктів) (аркуш справи 14).

До клопотання позивачем додано копію паспорту, ІПН, графічний матеріал, на якому зазначено бажане розташування земельної ділянки, лист Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру.

За наслідками розгляду клопотання позивача відповідачем прийнято рішення Успенівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 31.05.2021 року №157-VIII «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність на землях Успенівської сільської ради», яким надано дозвіл ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки у власність орієнтованою площею 0,70 га (площу земельної ділянки встановити проектом, виходячи з кількості громадян на площу ділянки) з земельної ділянки комунальної власності (колишньої колективної) сільськогосподарського призначення зі зміною цільового призначення, з земель для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на для ведення особистого селянського господарства в порядку, визначеному чинним законодавством на території Успенівської сільської ради Білгород-Дністровського району (колишнього Саратського) Одеської області за межами населеного пункту с. Успенівка (аркуш справи 16), що і стало підставою для звернення до суду із даним позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 19, ч. 2, 3 ст. 22 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

До земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель інших категорій, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо). Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Згідно із п. «б» ч.1 ст.81, п. «б» ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Відповідно до ч. 6, ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, зокрема, для ведення фермерського господарства, у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб).

При цьому, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином для отримання земельної ділянки безоплатно у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, за результатами розгляду якого компетентним органом приймається рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або про відмову в наданні такого дозволу, яка має бути вмотивованою.

При цьому, перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Відмова може бути визнана обґрунтованою лише тоді, коли компетентним суб`єктом владних повноважень встановлюється невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко - економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно - територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 Земельного кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27 лютого 2018 року в справі № 545/808/17.

Згідно п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Положеннями ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» визначено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Отже розгляд заяви особи, що звернулась з відповідною заявою може завершитись її задоволенням або вмотивованою відмовою уповноваженого органу у ненаданні дозволу на розроблення документації із землеустрою.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до Успенівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність площею 1,99 га для ведення особистого селянського господарства, із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Успенівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (за межами населених пунктів).

При цьому, Успенівською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області прийнято рішення від 31.05.2021 року №157-VIII, яким позивачу надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність орієнтованою площею земельної ділянки 0,70 га, тобто в розмірі меншому ніж бажав позивач.

Так, відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектарів.

Тобто у своєму клопотанні позивач вказав площу земельної ділянки, яку він бажає отримати у власність із земель комунальної власності, в межах норм безоплатної приватизації встановлених Земельним кодексом України, а саме 1,99 га.

Суд зазначає, що оскаржуване рішення відповідача не містить обґрунтувань причин, з яких неможливо задовольнити клопотання позивача у повному обсязі та надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою на земельну ділянку площею 1,99 га.

При цьому, у визначеному Земельним кодексом України переліку підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відсутня підстава, наявності бажаючих осіб отримати земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2 га більше, ніж площа однієї бажаної земельної ділянки.

Суд зазначає, що оскаржуваним рішенням відповідач безпідставно зменшив площу бажаної земельної ділянки, на отримання якої позивач подав клопотання від 23.04.2021 року та жодним чином не обґрунтував належних мотивів та причин такої відмови.

Враховуючи принцип правової визначеності, рішення суб`єкта владних повноважень, в даному випадку відповідача, має бути вмотивованим та містити обґрунтування його прийняття, із наведенням конкретних підстав, а особливо що стосується відмови у задоволенні заяв суб`єктів звернення чи прийнятих на власний розсуд рішень.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 31.05.2021 року №157-VIII в частині розгляду клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність площею 1,99 га для ведення особистого селянського господарства, із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Успенівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (за межами населених пунктів) та наявність підстав для її задоволення.

При цьому, суд зазначає, що повноваження щодо перевірки вищевказаних питань, зокрема, надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 1,99 га із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, належить виключно до компетенції відповідача.

Так, зі змісту Рекомендації R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 року під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі переймати на себе функції суб`єктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди не наділені правом створювати норми права, а наділені лише компетенцією перевіряти уже створені норми права на їх відповідність вищестоящим в ієрархії нормативно-правовим актам. Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень виходить за межі завдань адміністративного судочинства. Суд не вправі підміняти собою державні органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством. Зазначення судом конкретних дій відповідача під час розгляду скарги, є виходом за межі повноважень суду, наданих чинним законодавством при постановленні судових рішень.

Суд зазначає, що рішення суб`єкта владних повноважень мають ґрунтуватися на оцінці всіх фактичних обставин, що мають значення для об`єктивного вирішення питання в межах дискреційних повноважень такого суб`єкта. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

При цьому, суд не уповноважений здійснювати перевірку наявності чи відсутності усіх названих вище підстав, у випадку, якщо відповідач сам цього не здійснив, оскільки у такому разі це не входить до предмету судової перевірки. Прийняття судом рішення про зобов`язання відповідача видати дозвіл на розробку проекту землеустрою без перевірки наявності чи відсутності усіх названих підстав для відмови у видачі дозволу, в даному випадку, є необґрунтованим та може призвести до видачі зазначеного дозволу з порушенням вимог закону.

Таким чином, з метою належного захисту порушених прав позивача, керуючись ч. 2 ст. 9 КАС України, який передбачає вихід за межі позовних вимог, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 23.04.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність площею 1,99 га для ведення особистого селянського господарства, із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Успенівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (за межами населених пунктів) та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

Щодо заяви представника позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн. на користь позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Так, на підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача надані до суду договір про надання професійної правової допомоги від 15.07.2021 року б/н укладений між адвокатом Кочуровим А.О. та Гринько Н.В., розрахунок до гонорару від 15.07.2021 року на суму 3000 грн., прибутковий ордер №15/07 від 15.07.2021 року на суму 3000 грн.

Відповідно до розрахунку гонорару від 15.07.2021 року вбачається найменування наданих послуг: консультація, підготовка до позову, узгодження правової позиції по справі: 0,5 година х 1000 грн. 500 грн.; узагальнення судової практики за аналогічними спорами 1 година х 1000 грн. 1000 грн., складення позову 1,5 година х 1000 грн. 1500 грн. Всього: 3000 грн.

Суд звертає увагу, що ця справа є справою незначної складності, яка розглядалася в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, вона не містить великої кількості документів, які потребують вивчення та їх аналізу.

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено частково, виходячи з принципу обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, співмірності розміру судових витрат зі складністю справи та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на надання відповідних послуг, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 2000 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в частині визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 31.05.2021 року №157-VIII в частині розгляду клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність площею 1,99 га для ведення особистого селянського господарства, із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Успенівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (за межами населених пунктів) та зобов`язання відповідача повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 23.04.2021 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність площею 1,99 га для ведення особистого селянського господарства, із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Успенівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (за межами населених пунктів) та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом, а в іншій частині позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 6, 9, 14, 90, 134, 139, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Успенівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (вул. Кишинівська, 73, с. Успенівка, Білгород-Дністровський район, Одеська область, 68242, ) про визнання протиправним та скасування відповідача від 31.05.2021 року №157-VIII в частині фактичної відмови позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки площею 1,99 га із земель сільськогосподарського призначення на території Успенівської сільської ради Білгород-Дністровського (Саратського) району Одеської області для ведення особистого селянського господарства (за межами населених пунктів), зобов`язання відповідача надати позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 1,99 га, яка розташована на території Успенівської сільської ради Білгород-Дністровського (раніше Саратського) району Одеської області для ведення особистого селянського господарства з земель комунальної власності (за межами населених пунктів) згідно поданого нею клопотання від 23.04.2021 року разом із графічним матеріалом про бажане місце розташування земельної ділянки задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Успенівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 31.05.2021 року №157-VIII в частині розгляду клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність площею 1,99 га для ведення особистого селянського господарства, із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Успенівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (за межами населених пунктів).

Зобов`язати Успенівську сільську раду Білгород-Дністровського району Одеської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 23.04.2021 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність площею 1,99 га для ведення особистого селянського господарства, із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Успенівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (за межами населених пунктів) та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з Успенівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (вул. Кишинівська, 73, с. Успенівка, Білгород-Дністровський район, Одеська область, 68242, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 908 грн.

Стягнути з Успенівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (вул. Кишинівська, 73, с. Успенівка, Білгород-Дністровський район, Одеська область, 68242, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.І. Свида