Справа № 380/8787/21
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/8787/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Братичак У.В. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) звернувся з позовною заявою до Головного управління Національної поліції у Львівській області (місцезнаходження: пл. Генерала Григоренка, 3, м.Львів, 79007, ), в якій просить:

-визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо не зарахування ОСОБА_1 стажу служби в податковій міліції за період з 05.04.2004 по 04.06.2008 до стажу служби в поліції;

-зобов`язати Головне управління Національної поліції у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 стажу служби в податковій міліції за період з 05.04.2004 по 04.06.2008 до стажу служби в поліції та з урахуванням цієї вислуги років, провести перерахунок і виплатити грошове забезпечення в частині надбавки за стаж служби в поліції з 07.11.2015 по час виконання рішення суду та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки за вислугу років з 2016-2019 роки в кількості 20 календарних днів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в період з 05.04.2004 по 04.06.2008 (4 роки 1 місяць 29 днів) позивач проходив службу в податковій міліції ДПА у Львівській області. При переведенні позивача на службу в ГУ НП у Львівській області відповідач не урахував стаж роботи позивача в податковій міліції до стажу роботи, передбачений ст.78 Закону України «Про Національну поліцію». Враховуючи наведене, 28.04.2021 ОСОБА_1 звернувся до ГУ НП у Львівській області зі зверненням про зарахування до стажу служби в поліції вислугу років у органах податкової міліції ДПА у Львівській області та провести перерахунок і виплату грошового забезпечення в частині надбавки за стаж служби в поліції з 07.11.2015 по час звернення, провести компенсацію за невикористану додаткову відпустку за вислугу років. ГУ НП у Львівській області, листом № 477/19/01/2021 від 25.05.2021, відмовило позивачу у зарахуванні до стажу служби в поліції період проводження служби в органах податкової міліції ДПА у Львівській області. Підставою такої відмови наведено ч.2 ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію», якою визначено вичерпний перелік видів служби та посад, які зараховуються до стажу служби в поліції, де не передбачено, що до стажу служби в поліції зараховується служба в органах податкової міліції.

Ухвалою від 07.06.2021 року суд відкрив спрощене провадження в справі та ухвалив здійснювати розгляд справи без повідомлення сторін за наявними матеріалами.

09.07.2021 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнаються з таких підстав. Відповідно до ст.78 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено служби та часи робіт, які зараховуються до стажу служби в поліції. Перелік є вичерпним. Натомість, стаж роботи в податковій міліції ураховується до стажу роботи в поліції при призначенні пенсії на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

03.08.2021 року позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що згідно зі ст.ст. 353,356 Податкового кодексу України особи рядового і начальницького складу податкової міліції проходять службу у порядку, визначеному законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ. Нормами Закону України «Про державну податкову службу в Україні» передбачалось, що посадові особи податкової міліції для виконання покладених на них обов`язків мають права передбачені ст.ст. 11, 12-15-1 Закону України «Про міліцію». Завдання та функції податкової міліції є тотожними завданням відповідних підрозділів міліції.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне.

ОСОБА_1 проходить службу в ГУ НП у Львівській області, до якого його було переведено з ГУ МВС України у Львівській області.

Позивач стверджує, що при обрахуванні трудового стажу в поліції, відповідачем не ураховано стаж роботи ОСОБА_1 в органах податкової поліції ДПА України у Львівській області з 05.04.2004 року по 04.06.2008 року.

30.04.2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою про зарахування до стажу служби в поліції наявну на момент переходу на службу в ГУ НП у Львівській області вислугу років у органах податкової міліції ДПА у Львівській області, з урахуванням вказаного стажу просив провести перерахунок і виплатити грошове забезпечення в частині надбавки за стаж служби в Національній поліції з 07.11.2015 року по даний час та просив провести компенсацію за невикористану додаткову відпустку за вислугу років.

У відповідь, листом «Про розгляд заяви» від 25.05.2021 року №477/19/01-2021 відповідач проінформував позивача, що зарахувати вислугу років у податковій міліції до стажу служби в поліції немає підстав, оскільки така служба не передбачена в ч.2 ст.78 Закону України «Про Національну поліцію».

Позивач вважає таку позицію відповідача протиправною, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

При вирішенні спору по суті суд ураховує таке.

Період проходження позивачем служби в податковій міліції ДПА у Львівській області сторонами визнається та не є предметом спору в справі.

Спірним питанням є наявність або відсутність правових підстав для включення цього періоду до стажу служби в поліції.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України від 2 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII; в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Згідно зі статтею 2 Закону № 580-VIII завданням поліції є надання поліцейських послуг у сферах:

1) забезпечення публічної безпеки і порядку;

2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави;

3) протидії злочинності;

4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Частиною першою статті 59 Закону № 580-VIII визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до статті 78 Закону №580-VIII стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

До стажу служби в поліції зараховуються:

1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;

2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;

3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;

4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;

5) час роботи в органах прокуратури і суду осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих;

6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

Відповідно до пункту 353.1 статті 353 Податкового кодексу України (далі - ПК України; в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Згідно з пунктом 356.1 статті 356 ПК України держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20-23 Закону України "Про міліцію" та Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Відповідно до частини четвертої статті 78 Закону № 580-VIII, порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України.

Приписами пунктів 3-6 частини сьомої Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VIII зобов`язано Кабінет Міністрів України в місячний строк, крім іншого, прийняти нормативно-правові акти, що випливають із цього Закону та привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом, ужити заходів щодо фінансового та матеріально-технічного забезпечення поліції України.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» від 23 грудня 2015 року, який набрав чинності 29 грудня 2015 року, пункт 15 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» доповнено абзацами другим та третім, згідно з якими за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Відповідно до статті 19 Закону України від 04 грудня 1990 року №509-XII «Про державну податкову службу в Україні» (далі - Закон №509-XII), що був чинним на час проходження позивачем публічної служби в органах податкової міліції ДПА України, податкова міліція складається із спеціальних підрозділів по боротьбі з податковими правопорушеннями, що діють у складі відповідних органів державної податкової служби, і здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, виконує оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції.

Статтями 24, 26 Закону №509-XII визначено, що особи начальницького складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького складу органів внутрішніх справ. Держава гарантує правовий і соціальний захист осіб начальницького складу податкової міліції та членів їх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20 - 23 Закону України «Про міліцію».

Відповідно до наданих доказів, позивач проходив службу в податковій міліції в період з 05 квітня 2004 року по 04 червня 2008 року, що не заперечується сторонами.

Як вже зазначалось, згідно зі статтею 78 Закону №580-VIII, до служби в поліції зараховується служба в органах внутрішніх справ України.

У свою чергу, приписами статей 353, 356 ПК України визначено, що особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, на цих осіб поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20-23 Закону України «Про міліцію» та Законом України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Аналізуючи повноваження, завдання та функції цих органів, суд доходить висновку, що і податкова міліція, і відповідні підрозділи поліції здійснюють оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції.

Враховуючи зазначене, суд констатує тотожність правового статусу служби в органах внутрішніх справ та служби в органах податкової міліції.

Аналогічна правова позиція висловлена ВС у постанові від 07 жовтня 2020 року по справі № 826/16143/18.

Таким чином, судом встановлено протиправну бездіяльність Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо не зарахування ОСОБА_1 стажу служби в податковій міліції за період з 05.04.2004 по 04.06.2008 до стажу служби в поліції.

Щодо позовних вимог в частині покладення на відповідача обов`язку зарахувати ОСОБА_1 стаж служби в податковій міліції за період з 05.04.2004 по 04.06.2008 до стажу служби в поліції та з урахуванням цієї вислуги років, провести перерахунок і виплатити грошове забезпечення в частині надбавки за стаж служби в поліції з 07.11.2015 по час виконання рішення суду та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки за вислугу років з 2016-2019 роки в кількості 20 календарних днів, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд не захищає права та інтереси на майбутнє, а здійснює розгляд справи на підставі та в межах адміністративного позову, та захищає порушені права та інтереси, що відповідає ч.2 ст.9 КАС України.

З урахуванням п.п.3,4 ч.2 ст.245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про:

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Для покладення на відповідача обов`язку вчинити певні дії, необхідним є встановлення під час розгляду справи протиправної бездіяльності, в даному випадку бездіяльності в частині … не проведення перерахунку і виплати грошового забезпечення в частині надбавки за стаж служби в поліції з 07.11.2015 по час виконання рішення суду та в частині не виплати ОСОБА_1 компенсації за невикористані дні додаткової відпустки за вислугу років з 2016-2019 роки в кількості 20 календарних днів.

Як встановлено судом відповідач взагалі відмовив у зарахуванні стажу служби в податковій міліції за період з 05.04.2004 по 04.06.2008 до стажу служби в поліції.

Тобто, перерахунок і виплата грошового забезпечення в частині надбавки за стаж служби в поліції з 07.11.2015 (його правильність або неправильність) та виплата ОСОБА_1 компенсації за невикористані дні додаткової відпустки за вислугу років з 2016-2019 роки в кількості 20 календарних днів ще не впливають на права та інтереси позивача, невідомий їх розмір, через відсутність самого факту перерахунку.

За викладених обставин позовні вимоги в цій частині (встановлення порядку перерахунку та встановлення кількості днів для компенсації невикористаної додаткової відпустки) задоволенню не підлягають через їх передчасність.

В той же час, після проведення відповідних перерахунків та нарахування/ненарахування відповідних компенсацій позивач не позбавлений права оскаржити їх розмір до суду.

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Як передбачає ч.2 ст.6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Обов`язковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визнана джерелом права.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) "Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження".

Вирішуючи питання про застосування ст.13 Конвенції, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Аманн проти Швейцарії» (Заява N 27798/95 п.88) зазначено, що стаття 13 Конвенції вимагає, щоб кожен, хто вважає себе потерпілим внаслідок заходу, який, на його думку, суперечив Конвенції, мав право на засіб правового захисту у відповідному національному органі для вирішення свого спору, а в разі позитивного вирішення - для одержання відшкодування шкоди. Однак це положення не вимагає безумовного досягнення вирішення спору на користь заявника.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 КАС України).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч.2 ст.77 КАС України).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

За встановлених вище обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи частину задоволених позовних вимог (дві частини з чотирьох) на користь позивача за рахунок відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Визнати бездіяльність Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо не зарахування ОСОБА_1 стажу служби в податковій міліції за період з 05.04.2004 по 04.06.2008 до стажу служби в поліції протиправною.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 стажу служби в податковій міліції за період з 05.04.2004 по 04.06.2008 до стажу служби в поліції та з урахуванням цієї вислуги провести відповідні перерахунки та виплатити відповідні компенсації.

В решті позову відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській області (79007, м. Львів, вул. Генерала Григоренка, 3, ) судовий збір у сумі 908 грн. (дев`ятсот вісім гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Братичак Уляна Володимирівна