Справа № 560/10267/21
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2021-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

12 жовтня 2021 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Шевчука О.П. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Красилівської міської ради Хмельницької області про визнання протиправним та скасування п рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Красилівської міської ради Хмельницької області в якому просить визнати протиправним та скасувати пункт 7 рішення Красилівської міської ради Хмельницької області від 09 липня 2021 року №29 "Про розгляд звернень громадян із земельних питань". Зобов`язати Красилівську міську раду Хмельницької області (код ЄДРПОУ - 04060737) надати мені, ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ), дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо безоплатного відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність, орієнтовною площею 2,00га, для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території села Сорокодуби Красилівського району Хмельницької області, згідно мого клопотання від 01.07.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що він звертався до Красилівської міської ради Хмельницької області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо безоплатного відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність, орієнтовною площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території села Сорокодуби Красилівського району Хмельницької області. До заяви позивач долучив всі необхідні матеріали.

Однак Рішенням Красилівської міської ради Хмельницької області від 09 липня 2021 року №29 "Про розгляд звернень громадян із земельних питань" відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо безоплатного відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність, орієнтовною площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території села Сорокодуби Красилівського району Хмельницької області, у зв`язку із тим, що вказана земельна ділянка використовується жителями села для випасу худоби.

Позивач вважає таке рішення сесії протиправним, тому звернувся в суд з даним позовом.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.08.2021 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Від відповідача надійшов відзив в якому останній зазначає, що вказана земельна ділянка визначена, як земля для пасовища, що використовується жителями села Сорокодуби для випасання худоби, а тому підстав для надання дозволу немає. Тому відповідач просить, у задоволенні позовних вимог відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач звернувся до Красилівської міської ради Хмельницької області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо безоплатного відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність, орієнтовною площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території села Сорокодуби Красилівського району Хмельницької області. До заяви позивач долучив всі необхідні матеріали.

До заяви позивач долучив всі необхідні матеріали.

Рішенням Красилівської міської ради Хмельницької області від 09 липня 2021 року №29 "Про розгляд звернень громадян із земельних питань" відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо безоплатного відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність, орієнтовною площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території села Сорокодуби Красилівського району Хмельницької області, у зв`язку із тим, що вказана земельна ділянка використовується жителями села для випасу худоби.

Позивач вважає, що при винесенні оскаржуваного рішення відповідач діяв не на підставі та не у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Вважаючи вказане рішення протиправним, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 14 Конституції України земля визнана основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення, зокрема, особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб).

Відповідно до абзацу 1 частини 7 статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови. При цьому, підставою для відмови у наданні дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Зазначений перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства є вичерпним.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 13 листопада 2019 року по справі №803/1244/16.

При цьому, згідно п.34 ч.1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР) виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч.1 ст.59 Закону №280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Тобто, нормами чинного законодавства встановлено, що розгляд клопотання заінтересованої особи щодо земельних питань передбачає прийняття рішення, що є виключною компетенцією органів місцевого самоврядування чи органів виконавчої влади виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради. Аналогічна правова позиція вказана в постанові Верховного Суду від 23.112018 по справі №826/8844/16.

У рішенні від 09.07.2021 №29 Красилівською міською радою було зазначено, що бажана земельна ділянка, яку має намір отримати у власність позивач, відведена під пасовище, яке використовується жителями села, а отже відповідач не обґрунтував з посиланням на підтверджуючі це докази жодної з підстав, передбачених частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України.

За таких обставин, рішення відповідача від 09.07.2021 №29 в пункті 7, що стосується ОСОБА_1 , у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо безоплатного відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність, орієнтовною площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території села Сорокодуби Красилівського району Хмельницької області,, є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо вимог позивача в частині зобов`язання відповідача надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою, суд зазначає наступне.

У постанові від 28.05.2020 у справі №819/654/17 Верховний Суд зазначив, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками розгляду звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

За загальним правилом, застосування такого способу захисту прав та інтересів позивача як зобов`язання уповноваженого органу прийняти конкретне рішення є правильним, коли уповноважений орган розглянув клопотання заявника та прийняв рішення, яким протиправно відмовив в його задоволенні. З іншого боку, відсутні підстави для зобов`язання відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою (прийняти рішення такого змісту), якщо уповноважений орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен був ухвалити за законом і немає обґрунтованих сумнівів вважати, що він не надасть дозвіл, розглянувши заяву повторно.

Відповідно до ч. 4 ст.245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Отже, відповідач повинен здійснити перевірку відповідності місця розташування бажаної земельної ділянки з урахуванням дотримання замовником вимог законів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, після чого прийняти рішення.

З урахуванням викладеного, належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, є саме зобов`язання відповідача повторно розглянути питання щодо надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою із прийняттям відповідного рішення.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22 грудня 2018 року по справі №804/1469/17 та від 29.01.2019 по справі №824/332/17-а.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Враховуючи викладене, позов необхідно задовольнити частково.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Красилівської міської ради Хмельницької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати пункт 7 рішення Красилівської міської ради Хмельницької області від 09 липня 2021 року №29 "Про розгляд звернень громадян із земельних питань" про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території села Сорокодуби Красилівського району Хмельницької області.

Зобов`язати Красилівську міську раду Хмельницької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо безоплатного відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність, орієнтовною площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території села Сорокодуби Красилівського району Хмельницької області, та прийняти рішення відповідно до статті 118 ЗК України.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн за рахунок бюджетних асигнувань Красилівської міської ради Хмельницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Красилівська міська рада Хмельницької області (пл. Незалежності, 2,Красилів,Хмельницька область,31000 , ідентифікаційний код - 04060737)

Головуючий суддя О.П. Шевчук