Справа № 163/1963/21
Суддя: Шеремета С. А.
Дата ухвалення: 2021-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 163/1963/21
Провадження № 2-а/163/49/21
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2021 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Шеремети С.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної митної служби про визнання протиправною і скасування постанови у справі про порушення митних правил,

в с т а н о в и в :

У позовній заяві представник позивача просить поновити строк звернення до суду та визнати протиправною і скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 0254/20500/21 від 11.08.2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ознаками ст.485 МК України.

Вимоги обґрунтовує тим, що провадження у цій справі проводилося не об`єктивно та упереджено, без з`ясування фактичних обставин справи. Постановою Волинської митниці від 11.08.2021 у справі про порушення митних правил №0254/20500/21 ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він вчинив дії спрямовані на неправомірне звільнення від сплати в повному обсязі митних платежів в сумі 16862,12 грн., тобто заявив в митній декларації неправдиві відомості щодо відправника товару, неправдиві відомості необхідні для визначення митної вартості самого товару та надав з цією метою документи, що містять такі відомості. Ст. 485 МК України передбачено, що склад вказаного вище правопорушення обумовлює наявність в діях декларанта особливої мети-ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру, та вини у формі прямого умислу. Диспозиція цієї статті передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Наявність спеціальної протиправної мети однозначно вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки на момент подачі декларації декларант повинен усвідомлювати факт заявлення неправдивих відомостей та умисно бажати, щоб заявлені ним неправдиві дані вплинули на розмір митних платежів, які йому доведеться сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару. В даному випадку конкретна мета, як обов`язкова ознака складу правопорушення - є намір особи неправомірно звільнитись від сплати митних платежів чи зменшити їх розмір. Будь-яких доказів, які б однозначно вказували на наявність умислу ОСОБА_1 митним органом не відшукано. Додаткових перевірок при розмитненні автомобіля та зауважень з боку митних органів до митної вартості не було, хоча у повноваженнях митних органів є можливість в разі сумніву щодо ціни запитувати додаткові документи або коригувати митну вартість. При декларуванні товару позивач виходив виключно із договірної ціни.

На позовну заяву начальник Волинської митниці Держмитслужби подав відзив, у якому вказав на доведеність вини позивача у вчиненні порушення митних правил, отриманими від литовських митних органів документами.

Відповідно до документів, отриманих від литовських митних органів, транспортний засіб марки «OPEL» моделі «ZAFIRA», номер кузова НОМЕР_1 , рік випуску 2010 був проданий компанією II «FLORIDE IR KO» (179877474, НОМЕР_2 ; Prezidento 28-1, Taurage) громадянці ОСОБА_3 ( ОСОБА_3 ). Вартість вказаного автомобіля до договору купівлі-продажу (PVM SASKAITA - FAKTURA FLO № 762 від 24.09.2020) становить 2500,00 євро, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 05.10.2020 року становить 83081,00 грн. Відповідно на момент митного оформлення вищевказаного товару повинно було бути сплачено митні платежі у загальній сумі 71970,08 грн. В результаті різниця між сплаченими митними платежами і платежами, які необхідно було сплатити становить 16862,12 гривень.

17.06.2021 року посадовою особою Волинської митниці складено протокол про порушення митних правил №0254/20500/21 за ст. 485 МК України, який надіслано позивачу поштовим відправленням.

Вважає, що посадова особа Волинської митниці при розгляді справи та винесенні оскаржуваної постанови діяла у межах та у спосіб, визначений чинним законодавством.

Позивач в судове засідання не з`явився, доручивши представляти свої права та інтереси адвокату Шевчуку В.В.

Представник позивача Шевчуку В.В. в судове засідання не з`явився, проте на електронну адресу надіслав заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, та про підтримання позовних вимог.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду.

З огляду на викладене суд розглянув справу в порядку письмового провадження відповідно до ч.9 ст.205, ч.3 ст.268 КАС України, оскільки не вбачає перешкод для такого розгляду.

Аналізом доказів по справі суд встановив такі фактичні обставини.

Митне оформлення легкового автомобіля марки «OPEL» моделі «ZAFIRA», номер кузова НОМЕР_1 , рік випуску 2010 здійснене 05.10.2020 посадовою особою митного поста «Ковель» Волинської митниці Держмитслужби за поданою декларантом (митним брокером) ФОП ОСОБА_4 митною декларацією типу ІМ40ДЕ UA205050/2020/047479. Згідно поданого декларантом інвойсу №105-09К від 29.09.2020 року вартість транспортного засобу становить 1100 євро, його продавцем виступає COMPANY «UNICOM LTD» 12277810, покупцем - Приватне підприємство «ЗАХІД ДРАЙВ» . За митне оформлення цього автомобіля при його митній вартості у 36555,64 гривень було нараховано та сплачено 55107,96 гривень митних платежів.

15.03.2021 до Волинської митниці Держмитслужби листом Державної митної служби України №20/20-02-01/7.3/545 від 12.03.2021 отримано звернення митних органів Литовської Республіки про надання адміністративної допомоги у проведені перевірки по факту незакінченої процедури експорту транспортного засобу «OPEL ZAFIRA» (VIN НОМЕР_1 ).

Відповідно до експортної митної декларації Литовської Республіки MRN 20LTKC0100EK1CCC92 від 01.10.2020 року, договору купівлі-продажу PVM SASKAITA - FAKTURA № 762 від 24.09.2020 автомобіль «OPEL ZAFIRA» (VIN НОМЕР_1 ) був проданий компанією II «FLORIDE IR KO» (179877474, LT12; Prezidento 28-1, Taurage) громадянці ОСОБА_3 ( ОСОБА_3 ) за ціною 2500 євро.

З огляду на різницю вартості транспортного засобу, заявленої і прийнятої під час митного оформлення, стосовно вартості в литовській експортній митній декларації різниця розміру митних платежів становить 16862,12 гривень, що визначено службовою запискою УАМП та МТР Волинської митниці №7.3-15/233 від 30.03.2021.

17.06.2021 інспектором митниці складено протокол №0254/20500/21 про порушення митних правил громадянином України ОСОБА_1 , який станом на 05.10.2021 року перебував на посаді керівника ПП «ЗАХІД ДРАЙВ» за ст. 485 МК України. В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 через декларанта ФОП ОСОБА_4 під час митного оформлення автомобіля «OPEL ZAFIRA» (VIN НОМЕР_1 ) вчинив дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати в повному обсязі митних платежів в сумі 16862,12 гривень, тобто заявив в митній декларації неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару, та надав з цією метою органу доходів і зборів документи, що містять такі відомості.

11.08.2021 року начальник Волинської митниці Гузь А.І. виніс оскаржувану постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України, відповідно до змісту протоколу № 0254/20500/21 і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 50 586,36 гривень.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України під час розгляду оскаржуваної постанови суд має з`ясувати, чи прийнята вона на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Крім цього, в рішенні "Надточій проти України" Європейський Суд з прав людини у справі зазначив, що "положення Митного кодексу безпосередньо поширюються на всіх громадян, які перетинають кордон та регулюють їх поведінку шляхом застосування стягнень (штраф та конфіскація), які є як покаранням, так і стримуванням від порушення. Таким чином, митні правопорушення, які розглядаються, мають ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції".

Згідно з рішенням Європейського Суду з прав людини у справі "Авшар проти Туреччини" в оцінці доказів Суд встановив стандарт доказування "поза розумним сумнівом". Таке доказування передбачає співіснування досить вагомих, чітких та узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій факту, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Отже, в справі про порушення митних правил винуватість особи має бути також доведена поза розумним сумнівом.

Статтею 485 МК України передбачена адміністративна відповідальність за дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Зі змісту даної статті випливає, що в діях винної особи має міститись прямий умисел як форма вини та особлива мета ухилення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру.

В той же час закон відносить до предмета доказування визначення розміру митних платежів, від сплати яких має намір ухилитись винна особа. Визначення такого розміру має істотне значення і з огляду на санкцію ст.485 МК України, яка визначена в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Згідно з ч.1 ст.295 МК України митні платежі нараховуються декларантом або іншими особами, на яких покладено обов`язок із сплати митних платежів, самостійно, крім випадків, якщо обов`язок щодо нарахування митних платежів відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України та інших законів України покладається на органи доходів і зборів.

Митне оформлення транспортного засобу передбачає сплату акцизного податку, що справляється з огляду на об`єм циліндрів двигуна (ст.215 ПК України), а також ввізного мита і податку на додану вартість, що обраховуються, в тому числі, з митної вартості транспортного засобу (Закон України "Про митний тариф", розділ V ПК України).

Згідно із п.1 ч.1 ст.50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.55 МК України встановлено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.351 МК України орган доходів і зборів має право провести документальну невиїзну перевірку в порядку передбаченому ч.ч.3-9 цієї ж ст.351 МК України з використанням передбачених п.5 ст.352 МК України отриманих від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення.

Відповідно до ч.11 ст.354 МК України рішення про визначення грошових зобов`язань підприємства, що перевірялося, приймається керівником органу доходів і зборів або особою, яка виконує його обов`язки, з урахуванням результатів розгляду заперечень підприємства (у разі їх наявності).

По справі встановлено, що митне оформлення транспортного засобу проведено відповідно до декларації ІМ40ДЕ № UA205050/2020/047479, в якій митна вартість автомобіля визначена за 1 методом.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів, відповідно до ч.1 ст. 54 МК України, здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 2 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 54 МК України встановлює, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу. Відповідно Волинською митницею проведено митне оформлення автомобіля «OPEL ZAFIRA» (VIN НОМЕР_1 ) та визнано заявлену декларантом митну вартість, оскільки відсутність в матеріалах справи рішення про коригування митної вартості свідчить про погодження Волинською митницею митної вартості заявленої декларантом визначеної за першим методом.

Жоден з документів, які надавалися для митного оформлення товарів за ІМ40ДЕ№UA205050/2020/047479 у встановленому законом порядку недійсним не визнано.

Відповідно до норм ст.ст.291 та 292 МК України, обов`язок із сплати митних платежів припиняється при виконанні обов`язку із сплати митних платежів, а в свою чергу обов`язок із сплати митних платежів вважається виконаним (митні платежі вважаються сплаченими) у разі здійснення особою, відповідальною за сплату митних платежів, розпорядження про використання коштів авансових платежів при здійсненні митного оформлення товарів - з моменту закінчення митного оформлення. Позивачем митні платежі за митними деклараціями сплачені у повному обсязі і у встановлений законом строк.

Відтак, суд зазначає, що митне оформлення спірного транспортного засобу відбувалося 05 жовтня 2020 року та під час митного оформлення автомобіля, згідно електронної митної декларації, жодних рішень про коригування митної вартості не приймалось, будь-яких зауважень від митних органів не надходило, всі митні процедури були завершені і товар був випущений у вільний обіг, що не спростовано відповідачем під час розгляду справи.

Таке митне оформлення, в тому числі, визначення митної вартості, нарахування і сплата митних платежів, завершене, його результати не оспорені у встановленому порядку і не скасовані.

В досліджуваній справі про порушення митних правил розмір митних платежів встановлено службовою запискою управлінням адміністрування митних платежів Волинської митниці на підставі документів, що були отримані від литовських митних органів.

Досліджені матеріали справи про порушення митних правил свідчать, що рішення про коригування митної вартості в порядку ст.55 МК України митницею не виносилось, а невиїзна документальна перевірка в порядку ст.ст.351-354 МК України не проводилась.

Інших, передбачені законом, доказів щодо належного розміру митних платежів матеріали справи не містять.

Ні чинним Митним кодексом України, ні іншими законодавчими та підзаконними нормативними актами не передбачено право підрозділу органу доходів і зборів визначати розмір митних платежів у спосіб, відмінний від передбачений вищенаведеними положеннями Митного кодексу України.

Через це суд вважає визначення розміру митних платежів підрозділом митниці без винесення рішення про коригування митної вартості або за результатами документальної невиїзної перевірки незаконним, оскільки воно не відповідає положенням ст.ст.55, 295, 351-354 МК України.

З огляду на такі міркування службова записка підрозділу митниці може використовуватись для службових цілей, однак не відповідає ознакам допустимого доказу в справі про порушення митних правил.

Разом з тим з досліджених матеріалів справи встановлено, що підставою для складання протоколу про порушення митних правил та головним доказом для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за передбачене ст.485 МК України правопорушення були одержані від литовських митних органів експортна митна декларація MRN 20LTKC0100EK1CCC92 від 01.10.2020 року та договір купівлі-продажу PVM SASKAITA - FAKTURA № 762 від 24.09.2020.

Між відомостями цієї експортної декларації, договором купівлі-продажу і наданими для митного оформлення транспортного засобу на території України документами дійсно є невідповідність щодо вартості транспортного засобу.

Однак сама по собі експортна декларації доводить лише факт початку процедури оформлення експорту транспортного засобу із Європейського Союзу в Литовській Республіці. Експортна декларація MRN 20LTKC0100EK1CCC92 для митного оформлення надавалась експортером, тобто компанією II «FLORIDE IR KO» (179877474, LT12; Prezidento 28-1, Taurage), декларантом виступала компанія UAB «VISPRA» ; покупцем товару в декларації зазначений громадянин ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ).

До того ж, як вбачається з Інтернет-сайту Єврокомісії щодо стану експортних MRN (для міжнародних перевезень) митна декларація №20LTKC0100EK1CCC92 (посилання : https://ec.europa.eu/taxation_customs/dds2/ecs/ecs_home.jsp?Lang=en&buttonId=&MRN=20LTKC0100EK1CCC92+&Expand=true) не знайдена. Зважаючи на той факт, що автомобіль, як товар завершив митні формальності в Україні, то суд приходить висновку, що за вказаною експортною декларацією не відбувалось переміщення через кордон європейського союзу, таке переміщення відбулось на підставі інших документів не в режимі експорту, а за звичайною умовою купівлі продажу.

Отже, Волинська митниця, взявши до уваги єдиним і беззаперечним доказом документи литовських митних органів, не перевірила обставин завершення експорту товару; для усунення всякого роду сумнівів не вчинила запиту відповідній компанії, які фігурує відправниками товару по литовських документах.

Суд вважає, що самі по собі документи митних органів Литовської Республіки не є виключними, беззаперечними і визначальними доказами винуватості ОСОБА_1 у порушенні митних правил та не доводять наявності у його діях умислу на неправомірне звільнення від сплати митних платежів в повному обсязі шляхом надання неправдивих відомостей щодо вартості товару. Такі документи лише свідчать, що литовська компанія UAB «VISPRA» задекларувала, але не здійснила експорт транспортного засобу з ЄС. Тим самим в оскаржуваній постанові посадова особа митниці жодним чином не обумовила підстав надання переваги в доказовій силі документам Литовської Республіки, аніж тим, що подані до митного оформлення на Волинській митниці.

Вирішуючи клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Із оскаржуваної постанови встановлено, що вона винесена 11.08.2021 року.

Крім того, із матеріалів справи вбачається, що позивач отримував дану постанову від відповідача і дізнався про дане рішення 23.08.2021 року.

Відповідач не надав суду жодних доказів, котрі б спростували дані доводи позивача, не надав доказів, що з даною постанову дійсно було ознайомлено позивача у інший спосіб.

Тому суд вважає останнім днем подання позовної заяви є 02.09.2021. Матеріалами справи підтверджується, що позивач направив на адресу суду позовну заяву 30.08.2021, тобто в межах строку подання позовної заяви щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, однак надішли матеріали до суду 03.09.2021. Тому суд прийшов до висновку, що позивач пропустив строк звернення до суду з поважних причин, котрий відповідно до ст. 121 КАС України слід поновити.

Через такі обставини суд вважає встановленим факт неповноти і необ`єктивності провадження в справі про порушення митних правил, що свідчить про порушення принципу доведення винуватості «поза розумним сумнівом» і дає підстави для скасування оскаржуваної постанови відповідно до п.2 ч.1 ст.531 МК України.

У зв`язку з цим та відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України позов підлягає повному задоволенню.

Керуючись ст.ст.242-247, 286 КАС України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити повністю.

Постанову заступника начальника Волинської митниці Гузя Артема Ігоровича від 11.08.2021 року в справі про порушення митних правил №0254/20500/21 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст.485 МК України з накладенням стягнення у вигляді штрафу визнати протиправною і скасувати.

Провадження в справі за протоколом про порушення митних правил №0254/20500/21 закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його складення.

Ім`я позивача - ОСОБА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП - НОМЕР_3 .

Найменування відповідача - Волинська митниця; місце знаходження: вулиця Призалізнична 13, село Римачі Ковельського (колишнього Любомльського) району Волинської області; код ЄДРПОУ - 43958385.

Головуючий: суддя С.А. Шеремета