Справа № 280/4348/18
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2021-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 року об 11 год. 55 хв.Справа № 280/4348/18 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Новікової І.В.,

за участю секретаря судового засідання Півоварової В.П.

представника позивача Желтобрюхов В.В.

представника відповідача Карленко Н.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Запорізькій області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень,

ВСТАНОВИВ:

16 жовтня 2018 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення від 02.07.2018 № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску;

визнати протиправним та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 02.07.2018 №;

визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення від 02.07.2018 №, № та №.

Ухвалою суду від 18.10.2018 вищевказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. 08.11.2018 позивачем до суду надано документи на виконання вимог ухвали суду від 18.10.2018.

Ухвалою суду від 12.11.2018 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 04.12.2018.

Ухвалою суду від 04.12.2018 підготовче засідання відкладено на 09.01.2019.

Ухвалою суду від 09.01.2019 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, а підготовче засідання відкладено на 29.01.2019.

Ухвалою суду від 29.01.2019 призначено судову економічну експертизу по справі №280/4348/18, а також провадження у справі №280/4348/18 зупинено до одержання результатів економічної експертизи.

27.07.2021 провадження у справі поновлено. Також, 27.07.2021 здійснено процесуальне правонаступництво та замінено відповідача на належного - Головне управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, код ЄДРПОУ ВП 44118663).

Крім того, 27.07.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 15.09.2021.

15.09.2021 у судовому засіданні оголошено перерву до 28.09.2021.

В судовому засіданні 28.09.2021 проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що висновки акту перевірки є такими, що суперечать нормам діючого законодавства України, а рішення прийняті на підставі таких висновків є протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Позивач зазначає, що висновки контролюючого органу про заниження позивачем податку на доходи фізичних осіб, заниження військового збору та заниження до сплати суми ПДВ складаються з теоретичних розрахунків не підтверджених документально, та не обґрунтованих законодавчо, не містить конкретних фактів порушень податкового законодавства. Також, позивач вказував на те, що відповідачем в акті перевірки зроблено необґрунтовані та документально не підтверджені висновки щодо завищення податкових зобов`язань з ПДВ на вартість не використаного чи не отриманого насіння соняшника за лютий 2016 року по ФГ «КСС» та за листопад 2016 по ФГ «Партнер», оскільки товар від зазначених контрагентів фактично отриманий та з нього виготовлена продукція, яка у подальшому реалізована.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечив. В обґрунтування заперечень посилається на те, що під час проведення перевірки встановлено порушення платником податків вимог податкового законодавства України. Так, зокрема, відповідач посилається на те, що позивачем у порушення п.177.2 ст.177, п.177.4 ст.177 ПК України, не вірно визначено суми податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за період з 01.01.2016 по 31.12.2017, що підлягає сплаті до бюджету, у зв`язку з тим, що платником податків не підтверджено інформацію надану до перевірки та у за запереченнях стосовно залишків готової продукції та кількості реалізованої продукції у 2016-2017.

Крім того, під час перевірки встановлено, що згідно проведеного аналізу позивачем не включено до складу витрат суми придбаного товару (насіння соняшника), відповідно до платіжних доручень від контрагентів постачальників СФГ «КСС» та ФГ «Партнер», ані у 2016 році, ані у 2017 році, на суму 666666,67 грн., на залишках зазначена сировина відсутня.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав позицію викладену у відзиві та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, всебічно та повно встановивши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, встановив наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що у період з 14.05.2018 по 04.06.2018 співробітниками ГУ ДФС у Запорізькій області (правонаступником якого є ГУ ДПС у Запорізькій області) проведено планову документальну виїзну перевірку позивача з питання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками за період з 01.01.2016 по 31.12.2017, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 по 31.12.2017, за результатами якої складено Акт перевірки від 11.06.2018 №433/08-01-13-05/ НОМЕР_1 .

Відповідно до висновків Акту перевірки від 11.06.2018 №433/08-01-13-05/ НОМЕР_1 встановлено позивачем порушення:

п.177.2 ст.177, п.177.4 ст.177 ПК України, у результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за період з 01.01.2016 по 31.12.2017, що підлягає сплаті до бюджету ФОП ОСОБА_1 та як наслідок його заниження на загальну суму 185630,40 грн., в тому числі по періодах: за 2016 рік на суму 141244,33 грн; за 2017 рік на суму 44386,07 грн.;

пп.163.1.1 п.163.1 ст.163, пп.164.1.3 п.164.1 ст.164, п.171.1, п.171.2 ст.171 ПК України, ФОП ОСОБА_1 завищено суму чистого оподатковуваного доходу за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 отриманого від здійснення діяльності, що підлягає обкладенню військовим збором у сумі 15469,20 грн., в т.ч. по періодах: 2016 рік у сумі 11770,36 грн., 2017 рік у сумі 3698,84 грн.;

п.1 ч.2 ст.6, п.2 ч.1 ст.7, ч.11 ст.8, ч.7, ч.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», ФОП ОСОБА_1 занижено за період 2016-2017 суму чистого доходу від підприємницької діяльності, а результаті чого занижено зобов`язання зі сплати єдиного внеску на суму 137795,44 грн., в т.ч. по періодах: за 2016 рік на суму 83545,80 грн., за 2017 рік на суму 54249,64 грн.;

пп.14.1.191 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.198.5 ст.198 ПК України, а саме заниження податкового зобов`язання з ПДВ на загальну суму 13333,33 грн., в тому числі за лютий 2016 в сумі 50000,00 грн. серпень 2016 в сумі 83333,33 грн., що призвело до заниження суми до спати ПДВ на загальну суму 13333,33 грн., в т.ч. за квітень 2016 в сумі 1144,00 грн., квітень 2017 в сумі 2795,00 грн.

На підставі висновків Акту перевірки від 11.06.2018 №433/08-01-13-05/ НОМЕР_1 , контролюючим органом прийнято:

податкове повідомлення рішення № від 02.07.2018, яким позивачу збільшено зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 232038,00 грн., у т.ч. за податковим зобов`язанням 185630,40 грн. та за штрафними санкціями 46407,60 грн.;

податкове повідомлення рішення № від 02.07.2018, яким позивачу збільшено зобов`язання за платежем «військовий збір» на загальну суму 19336,50 грн., у т.ч. за податковим зобов`язанням в розмірі 15469,20 грн. та за штрафними санкціями 3867,30 грн.;

податкове повідомлення рішення № від 02.07.2018, яким позивачу збільшено зобов`язання на загальну суму 166666,66 грн., у т.ч. за податковим зобов`язанням 133333,33 грн. та 33333,33 грн. за штрафними санкціями;

вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 02.07.2018 №Ф-;

рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 02.07.2018 №.

Позивач, не погодившись з правомірністю прийняття контролюючим органом оскаржуваних рішень, звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п.177.2 ст.177 ПК України, об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Згідно до п.177.4 ст.177 ПК України, до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать:

177.4.1. витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат;

177.4.2. витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);

обов`язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов`язкове страхування життя або здоров`я працівників у випадках, передбачених законодавством;

177.4.3. суми податків, зборів, які пов`язані з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи - підприємця (крім податку на додану вартість для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, та акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, податку на майно); суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; платежі, сплачені за одержання ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності фізичною особою - підприємцем, одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, які пов`язані з господарською діяльністю фізичної особи - підприємця;

177.4.4. інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Так, під час розгляду адміністративної справи судом встановлено, що однією із підстав для прийняття спірних рішень стало твердження контролюючого органу про те, що позивачем протягом 2016 завищено суму витрат у розмірі придбаних 93,89 тон соняшника, а у 2017 завищено суму витрат у розмірі 29,53 тон соняшника.

При цьому, під час формування зазначених висновків контролюючий орган виходив з того, що у відсотковому відношенні з 1 тони соняшника при максимальній потужності обладнання переробки насіння соняшника, а саме 3330 т. на рік вихід готової продукції складає: олія соняшника 37%, макуха (жмих) соняшника 40%, лушпиння соняшника 20%.

Суд зазначає, що з метою дослідження правомірності формування висновків контролюючого органу щодо виготовлення готової продукції із соняшника, судом було призначено судову експертизу.

Відповідно до Висновку експерта №2685-2686-19 за результатами проведення судової економічної експертизи, що складений експертом Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, щодо зазначених обставин зазначено таке:

«…в Акті №433/08-01-13-05/ від 11.06.2018 не встановлено жодного випадку безпідставного включення витрат, з наведенням конкретних документів, дат, будь-яких інших даних, до Книги обліку доходів і витрат або до декларації про майновий стан і доходи ФОП ОСОБА_1 за 2016-2017.

Метод розрахунку завищення витрат, використаний в Акті №433/08-01-13-05/ від 11.06.2018, не передбачений вимогами ПКУ або будь-якого іншого нормативного акту…».

…Отже, задекларована сума витрат відповідає обліковим даним у Книзі обліку доходів і витрат за 2016-2017 ФОП ОСОБА_1 , розбіжностей за результатами дослідження не встановлено. Завищення суми витрат ФОП Волторніст за 2016 на 784690,74 грн. та 2017 на 246589,29 грн. документально та нормативно не підтверджується…».

Суд погоджується з такими висновка експерта та не вбачає підстав для їх відхилення, оскільки чинним законодавством не врегульовано та не може бути врегульовано точну кількість готової продукції, яка виготовляється з готової сировини.

Так, на об`єми готової продукції впливають безліч факторів, які не можуть бути приведені до єдиного нормативу, зокрема якість виробничого обладнання, яке може зношуватись та зменшувати ефективність роботи із плином часу; якість придбаної для виробництва продукції; технологічні особливості виготовлення конкретної продукції, тощо.

Більш того, суд зазначає, що фактично показники виготовлення обсягів продукції позивачем визначено за поясненням позивача, що взагалі не відповідає принципам обґрунтованості, оскільки висновки, які покладаються в основи рішень про застосування штрафних санкції повинні бути підтверджено документально та не створювати будь-яких сумнівів у їх об`єктивності.

В даному випадку контролюючим органом під час перевірки не здобуто документального підтвердження порушення позивачем вимог податкового законодавства, а висновки про їх наявність ґрунтуються виключно на припущеннях та помилковому трактуванні норм права.

Щодо висновків контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з СФГ «КСС» та ФГ «Партнер», суд зазначає таке.

Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно п.187.1 ст.187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п.188.1 ст.188 ПК України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

Згідно п.198.5 ст.198 ПК України, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Відповідно до даних з придбаної у 2016 році сировини насіння соняшнику в кількості 1301,93 т., у т.ч. придбаної у СФГ «КСС» - 49 т у лютому 2016 (видаткові накладні №535 від 05.02.2016 на суму 83333,33 грн. без ПДВ, №538 від 12.02.2016 на суму 333333,33 грн. без ПДВ), у ФГ «Партнер» - 64,41 т у листопаді 2016 (видаткові накладні №766 від 17.11.2016, №767 від 17.11.2016, №777 від 25.11.2016) вироблено ФОП ОСОБА_1 олії 481,27 т., макухи 521,88 т., лушпиння/брикети 252,58 т.

Станом на початок року 2016 залишки виробленої продукції становили: олії 229,79 т., макухи 105,89 т., лушпиння/брикети 44,55 т.

У 2016 реалізовано вробленої продукції: олії- 636,44 т., макухи 473,46 т., лушпиння/брикети 266,26 т.

Станом на кінець року 2016 залишки виробленої продукції становили: олії 74,62 т., макухи 154,31 т., лушпиння/брикети 30,87 т.

Суд зазначає, що Акті перевірки №433/08-01-13-05/ від 11.06.2018 не встановлено порушень щодо сум задекларованого доходу від реалізації виробленої продукції. За результатами дослідження аналітичних даних та відповідно до даних та відповідно до даних врахованих в акті перевірки, станом на кінець 2016 у ФОП Волторніст наявні залишки виробленої та не реалізованої готової продукції.

При цьому, п.198.5 ст.198 ПК України не передбачено нарахування податкових зобов`язань та реєстрації в ЄРПН податкової накладної на «умовний продаж» якщо витрати за видатковою накладною не включені до складу витрат підприємця.

Отже, висновки Акту перевірки в частині порушення позивачем вимог п.14.1.191 п.14.1 ст.14, пп.44.1 ст.44, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.198.5 ст.198 ПК України, належним чином не підтверджені та спростовуються матеріалами адміністративної справи.

Нарахування позивачу зобов`язань із військового збору та єдиного соціального внеску є також протиправними, оскільки безпосередньо пов`язані з вищеописаними порушеннями, наявність яких спростована в ході судового розгляду справи.

Суд зауважує, що у пункті 110 рішення у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Європейський Суд з прав людини визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що при прийнятті оскаржуваних рішень відповідач діяв необґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішень, у зв`язку з чим такі рішення підлягають скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, код ЄДРПОУ ВП 44118663) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення від 02.07.2018 № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Визнати протиправним та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 02.07.2018 №Ф-.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 02.07.2018 №, № та №.

Стягнути на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 5779,71 грн. (п`ять тисяч сімсот сімдесят дев`ять гривень 71 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 08.10.2021.

Суддя І.В. Новікова