Справа № 348/874/21
Суддя: Грещук Р. П.
Дата ухвалення: 2021-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/874/21

06 жовтня 2021 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Кушнірчук М.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Надвірна адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Рівненській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Просив скасувати постанову серії ЕАН №4044592 від 09.04.2021 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.6 ст.121 КУпАП, а провадження у даній справі закрити.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, натомість подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просить розглянути справу у його відсутності.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Рівненській області в судове засідання також не прибула, однак подала відзив на адміністративний позов, в якому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , з підстав наведених у ньому.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши відзив на позов, докази, надані сторонами на виконання вимог ст.77 КАС України, і на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для вирішення справи та за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи або законні інтереси.

Згідно ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Як визначено ч.6 ст.121 КУпАП, відповідальність настає за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, а саме тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В судовому засіданні з`ясовано, що постановою серії ЕАН №4044592 від 09.04.2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 850 грн., за те, що він 09.04.2021 року о 23 год. 12 хв. на автодорозі М06 Київ Чоп, 401 км, керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з неосвітленим номерним знаком в темну пору доби, чим порушив п.2.9в ПДР керування водієм транспортним засобом з номерним знаком, перевернутим чи неосвітленим.

Однак, з постанови не вбачається, передбачених ст.251 КУпАП доказів щодо вчинення ОСОБА_1 порушень ПДР України.

Зокрема, в судовому засіданні встановлено, що рухаючись 09.04.2021 року в темну пору доби автомобілем марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2 на автодорозі Київ-Чоп, позивача зупинили працівники Управління патрульної поліції в Рівненській області і сержант поліції ОСОБА_2 повідомив його про відсутність освітлення заднього номерного знаку.

Вийшовши з автомобіля ОСОБА_1 побачив, що задній номерний знак недостатньо освітлюється, а саме з двох наявних ліхтарів працював лише один, який освітлював праву сторону номерного знака.

Взявши з багажника викрутку, ОСОБА_1 в присутності працівника поліції ОСОБА_2 відкрутив лівий ліхтар, що розміщений над номерним знаком та витягнув з нього перегорілу лампочку.

При цьому позивач працівнику поліції пояснив, що при виїзді з м.Києва він перевіряв справність автомобіля, ближнього та дальнього світла фар, задніх ліхтарів та наявність достатнього освітлення номерного знака. Також ОСОБА_1 акцентував сержанту поліції, що лампочки часто виходять з ладу (перегорають), і що його вини в цьому немає, зазначивши, що автодорога після зимового періоду має пошкодження (вибоїни, ями) і рухаючись в нічний час він декілька разів колесами проїжджав по глибоких, непомітних у нічний час вибоїнах, а тому можливо наведене і стало причиною несправності лампочки.

Крім того, вказав, що оглядав справність лампочок при відпочинку на АЗС три години раніше перед даною зупинкою, а також те, що він на найближчій АЗС придбає нову лампочку за замінить перегорілу.

Разом з тим, незважаючи та не враховуючи пояснення ОСОБА_1 сержант поліції 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Андрухів П.І. повідомив про порушення позивачем вимог ч.6 ст.121 КУпАП, а саме відсутність освітлення номерного знака в темну пору доби і виніс постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

Однак, як встановлено в судовому засіданні та не спростовано в ході розгляду справи, поліцейським позивачу не було надано чи представлено жодних належних та допустимих доказів вище вказаного порушення ПДР України, хоча позивач заперечував свою вину у вчиненні правопорушення.

Також в оскаржуваній постанові не наведено доказів, на яких грунтується висновок посадової особи про встановлення факту вчинення правопорушення, відсутнє посилання на покази свідків, що в цілому свідчить про відсутність належного обгрунтування наведених обставин та їх доведеність допустимими доказами.

Таким чином, при винесенні даної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності працівником поліції допущено ряд порушень вимог чинного законодавства та допущено його довільне трактування.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Крім того, згідно вимог ч.5 ст.258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 1853 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суб`єкти владних повноважень мають право виносити постанови про адміністративне правопорушення, не передбачене ч.1 ст.258 КУпАП за місцем його вчинення, попередньо склавши протокол про адміністративне правопорушення. У випадках не складання такого протоколу постанова про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню в порядку, визначеному законодавством.

Однак, поліцейським Управління патрульної поліції в Рівненській області не виконано обов`язок щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 КУпАП.

Внаслідок неналежного виконання службових обов`язків при фіксуванні факту адміністративного правопорушення, невстановлення всіх визначених законом обставин, які підтверджують чи спростовують вину особи, працівник поліції виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене, крім оскаржуваної постанови, достатньо доказів, в розумінні КУпАП, вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, стороною відповідача не надано.

На переконання суду, зазначені обставини в судовому засіданні не спростовані представником відповідача Управління патрульної поліції в Рівненській області.

Статтею 251 КУпАП визначено перелік фактичних даних, згідно яких у встановленому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної зідповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів справи, до постанови не додано достатньо доказів в розумінні ст.251 КУпАП, які б беззаперечно доводили вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а відсутність таких доказів свідчить про недослідження обставин справи.

Зі змісту ст.77 КАС України випливає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення.

Оскільки відповідач по справі в силу норм ст.2 КАС України є суб`єктом владних повноважень, то застосуванню при розв`язанні спору підлягають норми ч.2 ст.77 КАС України, де зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності із ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.2 ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На переконання суду, в судовому засіданні не здобуто доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.6 ст.121 КУпАП.

Таким чином, на підставі наведеного, оцінюючи здобуті в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що постанова серії ЕАН №4044592 від 09.04.2021 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.6 ст.121 КУпАП, підлягає скасуванню із закриттям провадження в справі.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.38, 121, 268, 283 КУпАП, ст.ст.5-10, 77, 121, 122, 210, 211, 241-246, 250, 268-270, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задоволити.

Постанову серії ЕАН №4044592 від 09.04.2021 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.6 ст.121 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному ч.4 ст.286 КАС України.

Відповідно до п.3 розділу VI Прикінцевих положень КАС України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Грещук Р.П.

Повний текст рішення

складено 11.10.2021 року.