Справа № 260/4405/21
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2021-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову

13 жовтня 2021 рокум. Ужгород№ 260/4405/21

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Скраль Т.В., розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області (89422, Закарпатська область, Ужгородський район, с. Холмок, вул. Свободи, 50, ) про визнання протиправною бездіяльності і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

24 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, в якому просить: 1) визнати протиправною бездіяльність Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області щодо порушення двотижневого строку передбаченого статтею 118 Земельного кодексу України при розгляді заяви ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою; 2) визнати протиправним та скасувати рішення Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області «Про надання дозволу на складання проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам в с. Минай, ур. «Гершкович»» від 30.08.2021 року.

29 вересня 2021 року ухвалою суду відкрито провадження у даній адміністративній справі.

12 жовтня 2021 року позивачем подано заяву про забезпечення позову, якою просить заборонити Холмківській сільській раді Ужгородського району Закарпатської області вчиняти будь-які дії, приймати будь-яке рішення щодо розпорядження земельними ділянками з кадастровими номерами :13:016:0136 та :13:016:0135 до набрання законної сили рішенням у справі №260/4405/21 за позовом ОСОБА_1 до Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області.

Відповідно до статті 154 частини 1 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Приписами статті 154 частин 2, 3 КАС України визначено, що суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

Суд не вбачає необхідності для повідомлення учасників справи, та для виклику особи, яка подала заяву про забезпечення позову, також немає необхідності для призначення її розгляду у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін. Відтак, розгляд поданої заяви проводиться у порядку письмового провадження без повідомлення сторін.

У зв`язку із наведеним, на підставі статті 229 частини 4 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (в тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

В обґрунтування необхідності застосування вказаного виду забезпечення позову, позивач посилається на ту обставину, що 27.05.2021 року відповідачем на V сесії VIII скликання було прийнято рішення «Про надання дозволу на складання проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам в с. Минай, ур. « ОСОБА_2 » згідно пункту 1 якого вирішено: надати дозвіл на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність із земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за адресою: с. Минай, ур. «Гершкович» гр. ОСОБА_1 , земельну ділянку площею 2,00 га., кадастровий номер :13:016:0125. Однак, після спливу практично двох місяців після подання Холмківській сільській раді Ужгородського району Закарпатської області проекту землеустрою та всіх необхідних документів, останньою так і не було прийнято остаточного рішення про його затвердження та передання вищевказаної земельної ділянки у власність. Разом із тим, 30.08.2021 року Холмківською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області на своєму офіційному сайті було опубліковано проект рішення VIII сесії VIII скликання Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 30.08.2021 року «Про надання дозволу на складання проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам в с. Минай, ур. «Гершкович»», пунктом 1 якого вирішено: 1. Надати дозвіл на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність із земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за адресою: с. Минай, ур. «Гершкович»» (згідно додатку); 1.1. гр. ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3 ); 1.2 гр. ОСОБА_4 (далі - ОСОБА_4 ). У свою чергу звертає увагу суду на те, що після відкриття провадження у справі №260/4405/21 позивачем було отримано титульну сторінку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства, в с. Минай, ур. «Гершкович», Ужгородського району, Закарпатської області, викопіювання з Публічної кадастрової карти на якому зазначено бажане місце розташування земельних ділянок складене за матеріалами Державного земельного кадастру гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_4 , а також копію рішення відповідача згідно якого гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_4 надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, а саме: рішення VIII сесії VIII скликання Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 30.08.2021 року №634/VI11-2021 «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам в с. Минай, ур. « ОСОБА_2 »». Отже, враховуючи вищевказане видно, що відповідачем вчиняються активні дії щодо передачі спірної земельної ділянки за кадастровим номер :13:016:0125 у власність ОСОБА_3 та ОСОБА_4 шляхом поділу останньої не дивлячись на наявність судового спору стосовно такої.

Дослідивши подану позивачем заяву про забезпечення позову та наведені в ній підстави для вжиття відповідних заходів, провівши аналіз положень чинного законодавства України, що регулює порядок забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини 1 статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Нормами частини 1 статті 151 КАС України передбачені наступні види заходів забезпечення позову:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Згідно з частиною 2 статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Таким чином, законодавством встановлено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

При розгляді та вирішенні заяви про забезпечення позову суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя у разі задоволення вимог позивача (заявника).

Тобто, прийняття такого рішення доцільне та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи призвести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача у разі задоволення позову.

У відповідності до частини 2 статті 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

При цьому, предметом даної адміністративної справи, є визнання протиправним та скасування рішення Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області «Про надання дозволу на складання проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам в с. Минай, ур. «Гершкович»» від 30.08.2021 року.

В даному випадку, суд зазначає, що надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність чи користування.

В постанові від 30 травня 2018 року у справі № 826/5737/16, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність, а тому не створює правових наслідків, крім тих, що пов`язані з неправомірністю його прийняття.

У розвиток цього висновку, надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не покладає на раду обов`язку (не є підставою для виникнення зобов`язання перед особою, яка розробила проект землеустрою) щодо надання цієї земельної ділянки у власність. Рада може відмовити у затвердженні проекту та наданні земельної ділянки у власність з підстав, визначених законом (постанова Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі 509/4722/16-а).

При цьому, заявником не надано жодних доказів на підтвердження того, що невжиття зазначених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду; або що очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів заявника, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Також, суд зазначає, що в даному випадку така обов`язкова умова для забезпечення адміністративного позову, як "наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення", може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Великою Палатою Верховного Суду у рішенні від 28 березня 2018 року у справі № 800/521/17 зазначено, що позов не може бути забезпечено таким способом, що фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.

Вжиття заходів забезпечення позову на стадії розгляду заяви про забезпечення позову без дослідження обставин та доказів у справі є фактично вирішенням цього спору по суті, що у свою чергу не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

За таких підстав та враховуючи, що позивачем не доведено існування обставин, вказаних у частині 2 статті 150 КАС України, у суду на час вирішення заяви про забезпечення позов у відсутні підстави стверджувати про протиправність рішення суб`єкта владних повноважень, а також про наявність підстав вважати, що невжиття судом заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів позивача, оскільки вирішення вказаного питання на даній стадії фактично є свідченням розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову та фактично є рівнозначним задоволенню позовних вимог.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку що дана заява необґрунтована, а отже є такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 150-154, 248, 256, 294 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні заяви про забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області про визнання протиправною бездіяльності і зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

2. Ухвалу суду про відмову у забезпечення позову може бути оскаржено.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суд суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Т.В.Скраль