Справа № 160/17332/20
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіМаковської О.В.
за участі секретаря судового засіданняДубовику Г.Е.
представника позивача представника відповідача Аненка П.В. Терещенко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ ВП 44118658) до Державного підприємства «Кривбасшахтозакриття» про стягнення заборгованості, -
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.02.2021 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.
До суду 01.03.2021 надійшов відзив ДП «Кривбасшахтозакриття» на позовну заяву, в якому відповідач заперечує в задоволені позову з підстав наведених в ньому.
Позивачем 26.04.2021 до суду подана заява про заміну позивача по справі, яка розглянута в судовому засіданні та задоволена, що підтверджується Протоколом судового засідання від 28.04.2021.
Позивачем та відповідачем до суду подано письмові пояснення.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд доходить такого висновку.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно наданих позивачем інтегрованих картах платника податків за ДП «Кривбасшахтозакриття» обліковується податковий борг по земельному податку з юридичних осіб у загальному розмірі 7 507 678,17 грн., з яких 6 907 045,91 грн. нараховано платником податків самостійно на підставі податкових декларацій з плати за землю та пеня у розмірі 578 952,54 грн. яка нарахована у зв`язку з несвоєчасною сплатою узгоджених грошових зобов`язань платнику податків відповідно до п.п.129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України.
Вказане вище податкове повідомлення-рішення направлено засобами поштового зв`язку на податкову адресу відповідача та отримано 16.12.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
У зв`язку з непогашенням суми податкового боргу, позивач звернувся до суду з позовом про його стягнення.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до пункту 1.1. ст.1 Податкового кодексу України (далі - ПК України), цей кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Підпунктом «а» підпункту 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що безнадійна заборгованість - заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності.
Відповідно до пункту 36.1 статті 36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Відповідно до пункту 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Згідно з п.46.1 ст.46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.
Відповідно до ст. 285 ПК України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).
Згідно з нормами п.п. 286.2 та 286.3 ст. 286 ПК України, яка визначає порядок обчислення плати за землю, визначено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.
Водночас, згідно з п.50.1. ст.50 ПК України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.
Таким чином, платнику податків у разі виявлення помилок у поданій ним податковій звітності надано право внести відповідні зміни шляхом подання уточнюючого розрахунку.
Пунктом 87.1 статті ПК України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплата грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.
Згідно з п.131.2. ст.131 ПК України при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок погашення податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені. Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.
При цьому, серед визначеного приписами ст.87 та ст. 131 ПК України вичерпного переліку джерел погашення податкового боргу платника податків, можливість врахування податкових (уточнюючих) декларацій, у якості платіжних документів в рахунок погашення податкового боргу відсутня.
Таким чином, суд погоджується з доводами відповідача, що уточнюючі розрахунки до податкової декларації за 2020 рік лише підтверджують усунення самостійно виявлених помилок в сторону зменшення податкових зобов`язань та не є доказом сплати податкових зобов`язань чи податкового боргу. Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 21.05.2018 у справі №826/3997/16.
Щодо нарахування пені, то суд зазначає наступне.
Відповідно до пп.129.1.1 п.129.1 ст.129 ПК України пеня нараховується: після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.
Нарахування пені розпочинається: а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов`язання платником податків - після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного цим Кодексом; б) при нарахуванні суми грошового зобов`язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.
Нарахування пені розпочинається при самостійному нарахуванні суми грошового зобов`язання платником податків - від першого робочого дня. наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного цим Кодексом.
Згідно з пп.129.3.1. п.129.3. ст.129 ПК України нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.
Пунктом 129.4. ст.129 ПК України передбачено, що пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.
З аналізу наведених норм вбачається, що нарахування пені здійснюється на суму податкового боргу за кожний календарний день прострочення у його сплаті із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його погашення.
Таким чином, пеня, як спосіб забезпечення податкового боргу (у редакції ПК України станом на час здійснення спірних правовідносин між сторонами) нараховується на суму податкового боргу, починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання (при самостійному нарахуванні суми грошового зобов`язання платником податків) або від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні (при нарахуванні суми грошового зобов`язання контролюючими органами) та закінчується, зокрема, у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.
Отже, обов`язок сплати пені пов`язаний з обов`язком погашення податкового боргу. Якщо сам борг набуває статусу безнадійного, нарахування пені на безнадійний борг не здійснюється.
Статтею 102 ПК України встановлено строки давності. За змістом даної статті строк давності становить 1095 днів, який, для цілей стягнення податкового боргу, обраховується з наступного дня після закінчення граничного строку сплати узгодженого грошового зобов`язання.
Отже, протягом цього строку несплачена сума грошового зобов`язання вважається податковим боргом, щодо якого податковий орган має право вживати заходи для його погашення.
Таким чином, уразі спливу 1095-денного строку з дня виникнення податкового боргу такий борг визнається безнадійним і підлягає списанню разом з нарахованими на такий податковий борг пенею та штрафними санкціями. З цього часу в податкового органу відсутнє право вживати будь-яких заходів щодо стягнення суми боргу.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом Постанові від 06.02.2018 по справі № 807/2097/16 (К/9901/99/17). У вказаному рішенні суд зазначив, що в разі спливу 1095 денного строку з дня виникнення податкового боргу, такий борг визнається безнадійним та підлягає списанню, утому числі пеня та штрафні санкції, а відтак з того часу в контролюючого органу відсутнє право вживати будь-які заходи щодо стягнення такої суми боргу.
Суд погоджується з доводами відповідача про безпідставне нарахування позивачем пені у розмірі 522 753,71 грн., з підстав протиправного скерування коштів за наслідками подання уточнюючих податкових декларацій на погашення податкового боргу, який виник,в тому числі, поза межами 1095 днів та безпідставно нарахував пеню.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 245 КАС України, при вирішенні справи по суті, суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.
Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити адміністративний позов частково.
З приводу розподілу судових витрат суд зазначає, що на підставі ст. 139 КАС України, враховуючи те, що позивачем є суб`єкт владних повноважень, сплачений ним судовий збір за подання адміністративного позову майнового характеру, йому не відшкодовується.
Оскільки суддя Маковська О.В. перебувала у відпустці, повний текст судового рішення складається після виходу судді з відпустки.
Керуючись ст. ст. 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ ВП 44118658) до Державного підприємства «Кривбасшахтозакриття» про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути податковий борг з Державного підприємства «Кривбасшахтозакриття» на користь держави в сумі 6 419 299,91 грн. шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, що обслуговують такого платника податків.
В решті позовних вимог - відмовити.
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені ст.ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 11.10.2021.

Суддя О.В. Маковська