Справа № 240/14014/21
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2021-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 102000000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Попової О. Г.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Управління Державної міграційної служби України у Житомирській області, Житомирського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,
До Житомирського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 із позовом, в якому просить:
- Визнати протиправною відмову Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області, яка викладена у листі №Р-92/6/1801-21/1801.9/4058-21 від 24.06.2021, здійснити повноваження з оформлення та видачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорта громадянина України у формі книжечки.
- Зобов`язати Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області здійснити повноваження з оформлення та видати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України у формі книжечки.
- Визнати протиправною відмову Житомирського районного відділу Управління Державної і і граційної служби України в Житомирській області, викладену у листі №Р- 6/6/1819-21/1819/427-21 від 26.06.2021, в оформленні та видачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорта громадянина України у формі книжечки.
- Зобов`язати Житомирський районний відділ Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області оформити та видати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України у формі книжечки.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 , є матір"ю неповнолітньої дитини ОСОБА_2 . У зв"язку з необхідність отримати паспорт громадянина України зразка 1994 року, зверталися до Житомирського районного відділу Управління Державної і і граційної служби України в Житомирській області та Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області з проханням оформити паспорт зразка 1994 року. Проте відповідачі відмовили у видачі паспорту книжечки ОСОБА_2 . Вважаючи дані відмови протиправними, позивач звернулася з даним позовом та просить суд зобов`язати відповідача вчинити певні дії.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 10.08.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи.
Від Управління Державної міграційної служби України у Житомирській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник зазначає, що на момент звернення до УДМС та Житомирського відділу у м.Житомирі УДМС та подачі позовної заяви неповнолітньому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виповнилося лише 15 років. Відповідно пункту 2 Положення про паспорт громадянина України затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-XII, на яке посилається позивач, паспорт громадянина України видається кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, після досягнення 16-річного віку. Шістнадцятирічного віку позивач досягне лише 09.03.2022 року, з чого випливає, що позов є передчасним та не підлягає задоволенню.
10.09.2021 від позивача до канцелярії суду надійшла письмова відповідь на відзив. Позивача заперечує щодо доводів управління та вказує, що Доводи щодо того, що моя дитина не досягла 16 років, а тому не має право на паспорт громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки спростовується тим„ що відповідно до ст. 13, ч,2 ст. 14, ст. 21 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» не забороняють оформлення та видачу паспорта громадянина України у формі книжечки у зв`язку з досягненням 14 років. Заборони про оформлення такого паспорта при досягненні 14 років у законі відсутні. Позивач додала, що ст. 21 цього ж Закону зобов`язує дитину отримати паспорт громадянина України у зв`язку з досягненням 14 років. Просить задовольнити позов повністю.
28.09.2021 відповідачем подані письмові заперечення на доводи позивача викладені у відповіді на відзиві. Зокрема зазначає, що посилань позивачів на рішення Великої Палати Верховного Суду по справі № 806/3265/17 від 19.09.2018, звертаємо увагу на наступне. Позивачем у зразковій справі була повнолітня особа, яка вже мала паспорт громадянина України, та звернулася до органів ДМС для обміну паспорта громадянина України у зв`язку зі зміною прізвища. В даній справі ж позивачем є неповнолітня особа, що звернулася за отриманням паспорта вперше, та не проходила заходів з ідентифікації особи, та перевірки факту належності особи до громадянства України.
Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Згідно з ч.5ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.
Встановлено, що позивач в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до відповідачів із заявою про отримання паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки. Додатками до вказаної заяви зазначено: свідоцтва про народження, 2 фотокартки; заява за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ, листи Міністерства освіти та науки України.
Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області листом №Р-92/6/1801-21/1801.9/4058-21 від 24.06.2021 та Житомирський районний відділ Управління Державної і і граційної служби України в Житомирській області листом №Р- 6/6/1819-21/1819/427-21 від 26.06.2021, відмовили у видачі паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки. Із змісту листів слідує, що 16 років ОСОБА_2 досягне 09.03.2022, тому заява є передчасною. Крім того, додана до звернення заява за формою паспорта відповідно до наказів МВС України №320 від 13.04.2012 06.06.2019 не відповідає вимогам законодавства та є передчасною, оскільки наказ МВС України №320 від 13.04.2012 втратив чинність на підставі наказу МВС №161 від 01.03.2018, а заява, за зразком, наведеним у додатку 1 до Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадяни затвердженим наказом МВС №456 від 06.06.2019, може подаватися лише за умови наявності рішення суду, що набрало законної сили, про зобов"язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року.
Не погодившись з вказаними відмовами, позивач звернулась до суду з позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд ураховує наступне.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" від 20.11.2012 №5492-VI документами, оформлення яких встановлено цим Законом із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Реєстр), відповідно до їх функціонального призначення, є документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, яким є, зокрема, паспорт громадянина України. Згідно частини 3 статті 13 Закону №5492-VI паспорт громадянина України містить безконтактний електронний носій.
Частинами першою, другою, четвертою, п`ятою статті 14 цього Закону передбачено, що форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі книжечки здійснюється за технологією лазерного гравіювання та лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі картки виконується за технологією термодруку або лазерного гравіювання. Персоналізація документів здійснюється централізовано у Державному центрі персоналізації документів.
Згідно з частиною першою статті 21 Закону №5492-VI паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.
Закон №5492-VI встановлює віковий ценз для отримання паспорта громадянина України - 14 років.
Постановою Верховної Ради України "Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон" №2503-ХІІ від 26.06.1992 встановлено, що паспорт громадянина України видається громадянинові України після досягнення 16-річного віку.
Процедуру оформлення та видачі паспорта у формі книжечки щодо особи, відносно якої прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року, визначено наказом Міністра внутрішніх справ "Про затвердження Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України" 06.06.2019 № 456 (далі - Порядок №456).
Пунктом 3 Порядку №456 встановлено, що оформлення і видачу паспорта здійснюють територіальні підрозділи Державної міграційної служби України: особі, яка досягла 16-річного віку, - на підставі заяви про видачу паспорта громадянина України (далі - заява) за зразком, наведеним у додатку 1 до цього Тимчасового порядку, поданої нею особисто.
Суд звертає увагу на те, що отримання паспорта громадянина України є обов`язком особи, однак вибір форми такого документа ( картка або книжечка) є правом, яке, втім, може бути обмежене відповідними положеннями закону.
Відтак, право отримати паспорт у формі книжечки наявне у особи, яка досягла саме 16-річного віку та звернулась до уповноваженого органу з заявою, форма якої встановлена додатком 1 до Тимчасового порядку.
У той же час, вказане Положення (постанова Верховної Ради України №2503-ХІІ від 26.06.1992) не регулює питання видачі паспорта у формі книжечки особам, які не досягли 16-річного віку.
Суд звертає увагу на те, що відповідач у відповіді на заяву позивачки вказав зазначені обставини як підставу, яка перешкоджає вирішити питання оформлення паспорта у формі книжечки. Таким чином, відповідач діяв відповідно до чинного законодавства, не вийшовши за межі наданих повноважень.
Також необхідно звернути увагу на те, що як зазначив Верховний Суд у постанові від 24.09.2020 по справі 340/2618/19, справи про видачу паспорта громадянина України особами, які не досягли 16 - річного віку, не мають ознак типової справи.
Враховуючи це, доводи, на які покликається позивач у позові, стосуються ситуації, коли уповноважений орган відмовляється оформити і видати паспорт у вигляді книжечки особі, яка вже досягла 16 - річного віку, позаяк у цій справі особа, що бажає отримати паспорт, не досягла цього віку. Відтак, позовні вимоги є передчасними.
З огляду на викладене, відсутні підстави для визнання протиправними дій відповідача щодо неоформлення паспорта громадянина України у формі книжечки особі, яка не досягла 16-річного віку, а також відсутні підстави для задоволення похідної вимоги про зобов`язання вчинити дії.
Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Таким чином, відповідач діяв у спосіб, визначений чинним законодавством України та у межах своїх повноважень, а відтак позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
У силу вимог ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для розподілу судових витрат у суду відсутні.
Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеном устаттею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі: 12 жовтня 2021 року.

Суддя О.Г. Попова