Справа № 480/4007/21
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2021-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 жовтня 2021 року Справа № 480/4007/21
Суддя Сумського окружного адміністративного суду Гелета С.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Управління Держпраці у Сумській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шафран і К" про застосування заходів реагування ,-
В С Т А Н О В И В:
Свої вимоги мотивує тим, що Управлінням проведена перевірка, за результатами якої складено акт перевірки суб`єкта господарювання , в якому вказано пункти порушень відповідачем нормативно-правових актів з питань охорони праці, серед яких на даний час 3 порушення становлять загрозу для життя і здоров`я людей, про що зазначено в уточнених позовних вимогах. Статтею 4 Закону України "Про охорону праці" передбачено, що державна політика в галузі охорони праці спрямована на створення належних, безпечних і здорових умов праці, запобігання нещасним випадкам та професійним захворюванням і базується на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці. Враховуючи виявлені порушення в Управлінні виникла необхідність для звернення до суду із позовом.
Відповідач у відзиві на позов просить відмовити в задоволенні позовних вимог, зазначає, що позивач вправі самостійно, без звернення до суду, вжити необхідні заходи до відповідача, одним з яких є складання припису стосовно нього про усунення ним таких порушень, як це передбачено частиною 5 статті 7 Закону № 877. Одночасно з актом перевірки 12.02.2021 посадовою особою органу державного нагляду (контролю) було винесено припис № СМ 134/2021/52 про усунення порушень вимог законодавства у сферах охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, за яким рядки 1, 2, 13, 14, 16, 24, 32 та 37 виявлених порушень з терміном усунення - негайно. У Приписі № СМ 134/2021/52 посадовою особою органу державного нагляду (контролю) було визначено строки, в які відповідач повинен усунути порушення вимог законодавства, а саме: до 12.03.2021, однак, незважаючи на встановлені у приписі позивачем терміни усунення порушень, звернувся до суду з позовом. Зазначає, що підприємством усуваються недоліки, виявлені під час перевірки. Разом із тим, звертає увагу суду на те, що приміщення, які використовує підприємство є орендованими і не знаходяться у власності у підприємства, не передавалися в оренду, в т.ч. і системи газопостачання, а відповідно до оборотно-сальдової відомості по рахунку 10 за 2020 рік на балансі відповідача перебувають лише котли опалювальні водогрійні твердопаливні, стальні, в кількості 2 одиниці, модель КПА 100, потужністю 95 кВт, та модель «MARTEN MIT- 100Р». Позовна заява позивача містить лише загальні посилання на норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та на перелік відображених в акті перевірки порушень вимог законодавства у охорони праці та промислової безпеки, на думку інспектора, без указання родових ознак таких порушень і прив`язки їх до певного об`єкту; не вказано, як пов`язано саме з промисловою безпекою, у зв`язку з чим позивач вважає, що відсутні підстави для її задоволення. А застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення робіт підприємства, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень органом державного нагляду до відповідача без достатніх підстав буде становити свавільне втручання у право мирно володіти майном, яке підлягає захисту згідно статті 1 Першого протоколу Конвенції, тому необхідна певна рівноваги між здійсненням контролю за додержанням і виконанням вимог законодавства у сфері праці і використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано. Поняття «загрози життю та здоров`ю» є оціночним, суди не повинні обмежуватися тільки даними актів перевірок. Достовірність інформації про зафіксовані в них порушення має бути перевірена шляхом зібрання відповідних доказів.
Провадженні у справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику осіб, судом ухвалою було витребувано додаткові докази у сторін, прийнято до розгляду уточнені позовні вимоги позивача із зменшенням розміру позовних вимог.
Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Матеріалами справи підтверджується, що Управлінням у період з 08 по 12 лютого 2021 року проведено планову перевірку дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки ТОВ «Шафран і К», за результатами якої складено акт перевірки суб`єкта господарювання № СМ134/2021 від 12.02.2021 (далі акт від 12.02.2021), який містить відображення порушень законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки, серед яких є порушення, що становлять загрозу для життя та здоров`я людей, і які є предметом розгляду даної справи згідно уточнених позовних вимог.
Під час розгляду справи, відповідачем частково було усунено виявлені порушення, що столи підставою для зменшення розміру позовних вимог, але після проведеної позапланової перевірки залишилися невиконаними наступні порушення.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Статтею 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 року №877-V визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України № 877-V, державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом. Відповідно до ч. 7 ст. 7 Закону України № 877-V, на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.
Державна політика в галузі охорони праці визначена ст. 4 Закону України «Про охорону праці» від 14.10.1992 року № 2694-XII, якою визначено, що державна політика в галузі охорони праці визначається відповідно до Конституції України Верховною Радою України і спрямована на створення належних, безпечних і здорових умов праці, запобігання нещасним випадкам та професійним захворюванням. Державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці.
Статтею 38 Закону України № 2694-XII передбачено, що державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.
Згідно з п. 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року N 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України.
Основними завданнями Держпраці є: 1) реалізація державної політики у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб; 2) здійснення комплексного управління охороною праці та промисловою безпекою на державному рівні; 3) здійснення державного регулювання і контролю у сфері діяльності, пов`язаної з об`єктами підвищеної небезпеки; 4) організація та здійснення державного нагляду (контролю) у сфері функціонування ринку природного газу в частині підтримання належного технічного стану систем, вузлів і приладів обліку природного газу на об`єктах його видобутку та забезпечення безпечної і надійної експлуатації об`єктів Єдиної газотранспортної системи.
В силу п.п. 12 п. 6 Положення, Держпраці для виконання покладених на неї завдань має право звертатися у передбачених законом випадках до суду.
Таким чином, встановлення факту порушення вимог законодавства у сфері охорони праці, що створює загрозу життю та здоров`ю людей та у подальшому може призвести до тяжких наслідків у цій сфері, є достатньою підставою для застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень. Адміністративний суд, у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що виявлені органом державного нагляду (контролю) порушення вимог законодавства у сфері охорони праці створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей і не були усунуті суб`єктом господарювання, має ухвалити рішення про вжиття відповідних заходів реагування.
Поняття загроза життю та/або здоров`ю людини є оціночним поняттям та віднесено до сфери захисту населення, територій, навколишнього природного середовища та майна, функція контролю (нагляду) за чим, зокрема, покладена на позивача, посадові особи якого володіють спеціальними знаннями у цій сфері.
Згідно зі статтею 21 Закону України Про охорону праці, виробничі будівлі, споруди, машини, механізми, устаткування, транспортні засоби, що вводяться в дію після будівництва (виготовлення) або реконструкції, капітального ремонту тощо, та технологічні процеси повинні відповідати вимогам нормативно-правових актів з охорони праці.
Роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (далі - дозвіл). Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, видає дозволи на безоплатній основі на підставі висновку експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання, проведеної експертно-технічними центрами, які належать до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, або незалежними експертними організаціями, які забезпечують науково-технічну підтримку державного нагляду у сфері промислової безпеки та охорони праці. На застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки виробник або постачальник устаткування підвищеної небезпеки отримує дозвіл до прийняття зобов`язань на постачання. Одержання дозволу не вимагається у разі експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, яке прийнято в експлуатацію з видачею відповідного сертифіката або щодо якого зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації, а також у разі реєстрації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.
Порядок видачі дозволів або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання дозволів центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, переліки видів робіт, машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки, проведення або експлуатація (застосування) яких потребує отримання дозволу, та граничні розміри тарифів на проведення експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання, висновок якої є підставою для видачі дозволів, встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Строк дії дозволу становить: на виконання робіт або на експлуатацію машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки - п`ять років (з подальшим його продовженням); на застосування машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки - безстроково.
У разі коли роботодавець не одержав зазначеного дозволу, місцевий орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, за поданням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, вживає заходів до скасування державної реєстрації цього підприємства у встановленому законом порядку за умови, якщо протягом місяця від часу виявлення вказаних недоліків роботодавець не провів належних заходів з їх усунення.
Усі дозволи, передбачені цією статтею, при здійсненні діяльності в межах території виключної (морської) економічної зони України та на континентальному шельфі на умовах угоди про розподіл продукції, укладеної відповідно до Закону України "Про угоди про розподіл продукції", надаються інвестору в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Процедуру видачі або відмови у видачі, переоформлення, анулювання Держпраці та її територіальними органами дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (далі - дозвіл), визначає Порядок видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1107 (далі по тексту - Порядок № 1107, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 6 Порядку № 1107 встановлено, що дозвіл за формою згідно з додатком 1 видається,зокрема, роботодавцеві - на виконання робіт підвищеної небезпеки, що зазначені у групі А додатка 2, або на експлуатацію машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, що зазначені у групі А переліку машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 лютого 2021 р. N 77;
При цьому відповідно до п. 3, 10 та 11 Групи А Додатку 2 Переліку видів робіт підвищеної небезпеки, до видів робіт підвищеної небезпеки, які виконуються на підставі дозволу відносяться: газонебезпечні роботи та роботи у вибухопожежонебезпечних та/або пожежонебезпечних зонах; заповнення, злив і ремонт балонів, контейнерів, цистерн та інших ємностей із стисненим, зрідженим, отруйним, вибухонебезпечним та інертним газом, їх зберігання; монтаж, демонтаж, налагодження, ремонт, технічне обслуговування, реконструкція машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки.
Пунктом 7 Порядку № 1107 встановлено, що дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки видається територіальним органом Держпраці за місцем державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи - підприємця.
Відповідно до п. 9 Порядку № 1107, для одержання дозволу роботодавець, виробник або постачальник подає особисто, через уповноважену ним особу або надсилає поштою до територіального органу Держпраці чи адміністратора центру надання адміністративних послуг у паперовій формі або в електронній формі через Єдиний державний веб-портал електронних послуг, у тому числі через інтегровану з ним інформаційну систему Держпраці, заяву за формою згідно з додатком 4, до якої додається, зокрема, на виконання робіт підвищеної небезпеки - висновок експертизи щодо стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання під час виконання робіт підвищеної небезпеки.
Забороняється вимагати для одержання дозволу документи, не передбачені законом.
Стосовно позовних вимог щодо зупинення експлуатації устаткування підвищеної небезпеки, а саме: технологічне устаткування та його елементи систем газопостачання природного газу суб`єктам господарювання - надземний газопровід низького тиску, стальна труба діаметром 76x3,5 мм, довжиною 8 м/п (після ШП - 2м м. Суми вул. Замостянська, 1/4), суд зазначає наступне.
Правові засади, функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу визначає Закон України «Про ринок природного газу».
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» газорозподільна система - це технологічний комплекс, що складається з організаційно і технологічно пов`язаних між собою об`єктів, призначених для розподілу природного газу від газорозподільних станцій, безпосередньо споживачам.
Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, зокрема умови забезпечення надійної і безпечної експлуатації газорозподільних систем та гарантованого рівня розподілу (переміщення) природного газу до/від суміжних суб`єктів ринку природного газу відповідної якості, визначає Кодекс газорозподільних систем, затверджений постановою Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 року № 2494.
Так, розділом III Кодексу газорозподільних систем визначені основні правила технічної експлуатації газорозподільної системи.
Відповідно до п. 1 розд. III Кодексу, експлуатацію газорозподільних систем здійснюють виключно Оператори ГРМ.
Оператором газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) є суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління (гл. 1 розд. І П. 4 Кодексу).
Згідно з п. 2 розд. III Кодексу, власники газової мережі, яка згідно з розділом ІІ цього Кодексу кваліфікується як газорозподільна система (крім газорозподільної системи, що відноситься до державного майна), що не є Операторами ГРМ, та Оператор ГРМ, до мереж якого підключені належні власникам газорозподільні системи (або на території ліцензованої діяльності якого знаходяться споживачі, підключені до цих газорозподільних систем), зобов`язані укласти договір про експлуатацію таких газорозподільних систем, або договір господарського відання чи користування з передачею газорозподільних систем на баланс Оператору ГРМ, або оформити передачу належних власникам газорозподільних систем у власність зазначеному Оператору ГРМ (у тому числі шляхом купівлі-продажу).
Таким чином під час перевірки встановлено користування системи газопостачання саме відповідачем, у якого відсутні відповідні документи для належного використання такої системи, і позивач просить виключно зупинити експлуатацію газового обладнання саме позивача як користувача, що було виявлено під час проведеної перевірки та зазначено в акті перевірки.
Таким чином матеріалами справи спростовується твердження відповідача про те, що ТОВ «Шафран і К» не має жодного відношення до технологічного устаткування та його елементів газопостачання природного газу. Посилання на те, що майно орендується у інших осіб, не спростовує факт того, що майно використовується саме ТОВ «Шафран і К» і саме підприємством укладено відповідні договори та акти стосовно системи газопостачання та дотримання його у технологічно справному стані, при цьому зазначено, що експлуатувати її підприємство повинно відповідно до вимог «Правил безпеки систем газопостачання».
Крім того, судом враховується, що матеріалами справи підтверджується, що саме між ТОВ «Шафран і К» та АТ «ОГРС «Сумигаз» було укладено договір від 29.06.2020 на технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем газопостачання. Дія такого договору визначена з 01.06.2020 по 31.12.2020. Предметом зазначеного договору у 2020 році визначено, що Виконавець (АТ «ОГРС «Сумигаз») зобов`язувався в порядку і на умовах, визначених цим договором, виконувати роботи (послуги) з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем газопостачання Замовника (ТОВ «Шафран і К») згідно переліку та в терміни, визначені в п.3.1. цього договору. Відповідно до п. 4.1.18 договору від 29.06.2020 для укладення договору або перед пуском газу на початку кожного опалювального сезону Замовник зобов`язаний надати Виконавцю наступний переліку документів : заява на відновлення газопостачання в опалювальний період (за необхідності), акт первинної/повторної перевірки димових та вентиляційний каналів )відповідно додатку 2 «Правил безпеки систем газопостачання» від 15.05.2015 №285, копія (завірена) наказу на призначення відповідального за технічний стан і безпечну експлуатацію газового господарства Замовника, копія (завірена) посвідчення відповідального за технічний стан і безпечну експлуатацію газового господарства Замовника про проходження навчання в регіональних навчально-методичних центрах Державної служби з питань праці, копію паспортів сигналізаторів загазованості з відповідним записом (штампом) про державну повірку, акт обстеження системи сигналізації загазованості, складеною експлуатуючою організацією, з якої Замовник уклав договір на технічне обслуговування та перевірку сигналізаторів загазованості. Крім того, відповідно до п. 5.2 договору від 29.06.2020 згідно ПБСГ Замовник, тобто ТОВ «Шафран і К» відповідає за технічний стан і безпечне користування газопроводами, газовими приладами, димовими та вентиляційними каналами. Таким чином, незважаючи на укладення договору оренди від 01.01.2020 №01/01-2020, на який посилається ТОВ «Шафран і К», не спростовує той факт, що користувачем газового обладнання є саме відповідач, який укладає відповідні договори та акти із АТ «ОГРС «Сумигаз».
Забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності від невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій має пріоритетне значення.
Відповідно до першого речення статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією. Слід зазначити, що це зобов`язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів.
Недодержання суб`єктами господарювання вимог у сфері техногенної та пожежної безпеки призводить до невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.
При цьому, суд враховує, що застосований захід реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення позивачем виявлених порушень.
Крім того, застосований до скаржника захід реагування має також спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення.
Також такий захід реагування як заборона експлуатації устаткування підвищеної небезпеки не є санкцією за порушення вимог законодавства у сферах охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю як працівникам підприємства, так і населенню.
Стосовно посилання відповідача на те, що майно є лише в оренді, суд зазначає, що така обставина не впливає на обов`язок підприємства дотримуватися норм з охорони праці, як суб`єкта господарювання.
В даному випадку, відповідно до укладених договорів оренди від 01.01.2020, від 01.01.2021, зокрема, п. 3.3 передбачено, що ТОВ «Шафран і К» самостійно сплачує витрати на утримання та експлуатацію орендованого об`єкту, а саме витрати на теплову енергію, електроенергію, водопостачання, каналізацію, вивіз сміття, плату за місця загального користування, охорону, прибирання орендованого приміщення та будь-які інші експлуатаційні витрати. Відповідно до п. 4.4.1-4.4.2 договорів від 01.01.2020, 01.01.2021 ТОВ «Шафран і К», як орендар має право самостійно здійснювати свою діяльність в межах повноважень, відповідно до чинного законодавства України та цього договору, використовувати, якщо це не суперечить чинному законодавству України, всі комунікації та обладнання, який обслуговують орендований об`єкт або надаються для орендованого об`єкта.
В даному випадку, позивачем зазначено, що саме у відповідача, як користувача обладнання, який уклав відповідні договори та підписано відповідні акти, відсутній необхідний перелік документів для користування таким майном. Власники майна, в свою чергу не несуть відповідальність за усунення недоліків, оскільки такі документи видаються користувачу обладнання.
Саме враховуючи те, що у відповідач не забезпечив належне користування орендованого майна, позивач і звернувся до суду про зупинення експлуатації такого майна.
Судом враховується, що в адміністративному позові, недодержання відповідачем вимог у сфері охорони праці призводить до невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення обґрунтуванням підстав звернення для негайної зупинки відносно експлуатації системи газопостачання зазначено п. 2,3 акту перевірки № СМ134/2021 від 12.02.2021.
В даному випадку, в матеріалах справи відсутні докази, що ТОВ «Шафран і К» подало до територіального органу Держпраці декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, що є порушенням вимог статті 21 Закону України «Про охорону праці», пункту 21 «Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки», затвердженого постановою КМУ від 26 жовтня 2011 року № 1107 (зі змінами від 3 березня 2020 року № 207), пункту 4 Додатку 7 даного Порядку (пункт 2 Акта перевірки № СМ134/2021 від 12.02.2021); не надано плани локалізації і ліквідації можливих аварій в системі газопостачання, що є порушенням вимог статті 13 Закону України «Про охорону праці», пункту 3.30 глави 3 розділу V НПАОП 0.00-1.76-15 «Правила безпеки систем газопостачання» (пункт 3 Акта перевірки № СМ134/2021 від 12.02.2021).
Таким чином до усунення порушень, зазначених в п.п. 2-3 акту перевірки № СМ134/2021 від 12.02.2021, відповідач не має право експлуатації устаткування підвищеної небезпеки, а саме: технологічне устаткування та його елементи систем газопостачання природного газу суб`єктам господарювання - надземний газопровід низького тиску, стальна труба діаметром 76x3,5 мм, довжиною 8 м/п (після ШП - 2м м. Суми вул. Замостянська, 1/4).
В частині інших встановлених проведеною перевіркою позивача порушень, які створюють безпосередню загрозу для життя та здоров`я людей, та стали підставою для звернення Управління Держпраці у Сумській області до суду із даним позовом, зазначено в адміністративному позові виявлені порушення, відображені в п. п. 1, 4 акту перевірки № СМ134/2021 від 12.02.2021.
Суд зазначає, що під час перевірки встановлено та підтверджується матеріалами справи ( а.с. 101-102), що між ТОВ «Шафран і К» та філією «Сумське МРВЕ» ПАТ «Сумиобленерго» підписано акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін відповідно до об`єкту споживача послуг готельного комплексу, який орендує відповідач, укладено відповідний договір про постачання електричної енергії.
Так, зазначеним актом було узгоджено, що до балансової належності електромережі споживача відповідача по даній справі належить комірка КСО-272, розташована в РУ-6кВ РП-33, КЛ-6 кВ від РУ-6кВ РП -33 до ТП-568, ТП-568, і саме ТОВ «Шафран і К» несе відповідальність за технічний стан зазначеного обладнання.
Таким чином матеріалами справи спростовується твердження відповідача про те, що ТОВ «Шафран і К» не має жодного відношення до такого обладнання. Посилання на те, що майно орендується у інших осіб, не спростовує факт того, що майно використовується саме ТОВ «Шафран і К» і саме підприємством укладено відповідні договори та акти стосовно системи електропостачання та дотримання його у технологічно справному стані.
В частині встановлених проведеною перевіркою позивача порушень, які створюють безпосередню загрозу для життя та здоров`я людей, та стали підставою для звернення Управління Держпраці у Сумській області до суду із даним позовом щодо негайного зупинення експлуатації обладнання, зазначено в адміністративному позові виявлені порушення, відображені в п.п. 24, 25, 32 акту перевірки № СМ134/2021 від 12.02.2021.
Відповідач не заперечує, що котли опалювальні знаходяться на балансі підприємства, але доказів усунення порушень суду не надано.
Частиною 5 ст. 4 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності передбачено, що виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.
Згідно з ч. 7 ст. 7 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
З матеріалів справи, суд вбачає, що Управлінням Держпраці у Сумській області було складено припис щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу. Однак доказів щодо усунення зазначених у вказаному приписі порушень, що є предметом розгляду справи та зазначені в уточнених позовних вимогах, відповідачем суду надано не було.
Недодержання суб`єктами господарювання вимог у сфері охорони праці призводить до невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.
Згідно з першим реченням ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією. Слід зазначити, що це зобов`язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів.
В даному випадку, після проведення перевірки відповідачем частково були усунуті виявлені порушення, що стало підставою для уточнення позовних вимог позивачем, але надані відповідачем докази не свідчать про повне усунення порушень, вказаних в акті перевірки, які є такими, що створюють реальну загрозу для життя і здоров`я людей.
Посилання відповідача на складений відповідачем припис, яким встановлено строки усунення порушень, суд вважає безпідставним, оскільки в даному випадку, наявність складеного припису не спростовує висновки перевірряючого, що виявлені порушення несуть загрозу життю та здоров`ю працівників ТОВ «Шафран і К», які мають доступ до такого обладнання, так і клієнтам готелю, про що зазначено в акті перевірки.
Як зазначено вище, застосований захід реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення відповідачем виявлених порушень, що має бути підтверджено у встановленому Законом України № 877-V порядку.
Верховний Суд в постанові від 26.06.2018 року у справі № 823/589/16 дійшов висновку, що застосування заходів реагування є способом спонукання до усунення виявлених порушень, а не санкцією за виявлені порушення і якщо за результатами усунення порушень залишається хоча б одне порушення, що загрожує життю і здоров`ю людей - заходи реагування належать застосуванню.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду 29.08.2019 року у справі № 806/648/16 та від 08.04.2020 року у справі № 420/3577/19.
Крім того, суд ураховує правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові по справі № 160/1903/19 від 29.07.2020, в якій судом зазначено, що поняття «загроза життю та/або здоров`ю людини» є оціночним поняттям, яке лежить у сфері захисту населення, територій, навколишнього природного середовища та майна, функція контролю за чим, зокрема, покладена на позивача, посадові особи якого володіють спеціальними знаннями у цій сфері.
Експлуатація роботодавцем машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки щодо якого уповноваженим органом не вирішено питання про відповідність вимогам законів та інших нормативно-правових актів з охорони праці не дозволяється, крім випадків, установлених законодавством, і має оцінюватися як підстава для зупинення виконання робіт з експлуатації цього обладнання.
Відповідно до ч. 5ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд ураховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Таким чином, беручи до уваги те, що відповідачем не надано доказів усунення у повному обсязі виявлених перевіркою порушень, зазначених у акті перевірки, з метою недопущення спричинення шкоди життю та здоров`ю людей, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Суд звертає увагу, що відповідач має право після усунення усіх порушень звернутися до органу державного нагляду (контролю), який ініціював зупинення, з повідомленням про їх усунення.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що позов Головного управління Держпраці у Сумській області підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов Управління Держпраці у Сумській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шафран і К" про застосування заходів реагування задовольнити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В повному обсязі рішення суду складено та підписано 12.10.2021

Суддя С.М. Гелета