Справа № 520/9645/21
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2021-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

07 жовтня 2021 року № 520/9645/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мельникова Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Легостаєвої К.І.,

представника відповідача - Чернявського А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просять суд:

- визнати протиправним наказ №999 від 02 березня 2021 року Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою, виданий Головним управління Держгеокадастру у Харківській області;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Харківській області розглянути заяву ОСОБА_1 шляхом надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,3200 га, що розташована на території Шарівської сільської ради Валківського району Харківської області району за межами населеного пункту з цільовим призначенням земельної ділянки "для ведення особистого селянського господарства".

В обґрунтування позову, позивачем вказано, що наказ №999 від 02 березня 2021 року Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою, виданий Головним управління Держгеокадастру у Харківській області, є протиправним та таким, що порушує його права.

Ухвалою суду від 07.06.2021 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в зазначеній справі.

Представник відповідача у наданому до суду відзиві на позов проти заявленого позову заперечував та зазначив, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що ґрунтуються на помилкових висновках позивача. При цьому, наказ №999 від 02 березня 2021 року Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою є таким, що прийнятий правомірно та з врахуванням усіх норм діючого законодавства, оскільки під час розгляду заяви було встановлено, що бажана земельна ділянка не належить до земель сільськогосподарського призначення. Також, представником відповідача вказано, що земельна ділянка, яку бажає отримати позивач у власність для ведення особистого селянського господарства, перебуває в користуванні ДП «Жовтий лісгосп» та належить до земель лісогосподарського призначення державної форми власності.

Ухвалою суду від 27.08.2021 року розгляд справи №520/9645/21 ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено розгляд справи в спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні.

Позивач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Через канцелярію суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання прибув, проти заявленого позову заперечував.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області відповідно до п.6 ст. 118 Земельного кодексу України із заявою від 09.02.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,32 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Шарівської сільської ради Валківського району Харківської області.

Вказана заява підписана позивачем та містить в собі в якості додатків завірені підписом позивача копії паспорта, ідентифікаційного коду та викопіювання з кадастрової карти, на якому зазначене бажане місце розташування земельної ї ділянки.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № 999-СГ від 02.03.2021 р. було відмовлено у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою із посиланням на обставини того, що відповідно до інформації Міжрайонного управління у Валківському та Коломацькому районах Головного управління Держгеокадастру в Харківській області, земельна ділянка яку бажає отримати ОСОБА_1 у власність, належить до земель лісогосподарського призначення.

Позивач, вважаючи зазначену відмову протиправною, звернувся до суду з даним позовом задля захисту своїх порушених прав.

Представником відповідача у наданому до суду відзиві на позов вказано, що при винесенні оскаржуваного наказу, Головне управління Держгеокадастру у Харківській області дійшло висновку, що додані до заяви позивачем графічні матеріали не дають можливості задовольнити клопотання позивача через невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, оскільки бажана земельна ділянка знаходиться в масиві земель лісогосподарського призначення.

По суті позовних вимог суд зазначає, що такі регулюються Земельним кодексом України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із п. 1 ст. 22 Земельного кодексу України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

До земель сільськогосподарського призначення належать: сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо) (ч. 2 ст. 22 Земельного кодексу України).

Відповідно до ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Як передбачено п. б ч. 2 ст. 121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 га.

Згідно з ч.6 ст.118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до ч.7 ст.118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відтак, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що законодавцем визначено вичерпний перелік підстав, за наявності яких заявникові може бути відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. У такому випадку відмова може бути визнана обґрунтованою лише тоді, коли компетентним суб`єктом владних повноважень встановлюється невідповідність місця розташування об`єкта вимогам, зазначеним у Земельному кодексі України, які повинні бути затверджені у встановленому законом порядку, або вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно - територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно з ч. 4 ст. 121 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Суд зазначає, що правовий статус Головного управління Держгеокадастру у Харківській області визначено Положенням про ГУ Держгеокадастру у області, затвердженим Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства № 333 від 29.09.2016 року, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2016 року за вих. № 1391/29521.

Підпунктом 13 пункту 4 Положення про ГУ Держгеокадастру у області встановлено, що Головне управління відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України.

Положеннями ст.ст. 186 та 186-1 Земельного кодексу України визначено порядок погодження та затвердження проектів землеустрою, у тому числі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, які погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Під час судового розгляду справи встановлено, що позивачем до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області надано заяву про передання йому у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,32 га та відповідно до надати дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки.

При цьому, позивачем до зазначеної заяви долучено графічні матеріали, в яких позивачем виділено бажану земельну ділянку.

Як встановлено під час розгляду справи, єдиною підставою для відмови відповідачем в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної, зазначеною у спірному в даній справі наказі, слугував той факт, що позивачем не додержано вимог щодо невідповідності місця розташування об`єкта вимогам законам, оскільки земельна ділянка знаходиться в масиві земель лісогосподарського призначення.

Водночас, позивачем у позовній заяві вказано, що земельна ділянка, дозвіл на розробку проекту землеустрою, щодо якої бажає отримати позивач, не є земельною ділянкою лісогосподарського призначення. На Публічній кадастровій карті лінією зеленого кольору чітко відмежовано спірну земельну ділянку та земельну ділянку лісогосподарського призначення.

Суд, враховуючи повідомлені сторонами обставини та надані до суду докази, зазначає, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 38 Закону України «Про Державний земельний кадастр» відомості Державного земельного кадастру є відкритими та загальнодоступними, крім випадків, передбачених цим Законом, та надаються у формі: витягів з Державного земельного кадастру; довідок, що містять узагальнену інформацію про землі (території); викопіювань з картографічної основи Державного земельного кадастру, кадастрової карти (плану); копій документів, що створюються під час ведення Державного земельного кадастру.

Для фізичних та юридичних осіб відомості Державного земельного кадастру надаються за бажанням заявника: у паперовій формі; в електронній формі через Публічну кадастрову карту (далі - ПКК), за умови електронної ідентифікації особи з використанням кваліфікованого електронного підпису та оплати послуг за надання відомостей з Державного земельного кадастру із застосуванням електронних платіжних засобів відповідно до Закону України "Про платіжні послуги".

Представником відповідача під час розгляду справи було надано пояснення та вказано, що у разі звернення позивача у паперовій формі або в електронній формі через Публічну кадастрову карту в передбаченому законодавством порядку ним було б отримано повну та достовірну інформацію про цільове призначення земельної ділянки до звернення до відповідача із клопотанням. Водночас, представником відповідача вказано, що з відомостей, наявних на Публічній кадастровій карті, виключно шляхом перегляду сайту https://map.land.gov.ua/ неможливо встановити цільове призначення земельної ділянки та код КВЦПЗ земельної ділянки. Одночасно представником відповідача вказано, що бажана до відведення земельна ділянка не сформована та належить до незареєстрованих територій, за відомостями Публічної кадастрової карти.

Матеріали справи також містять лист заступника начальника управління - начальника відділу у Валківському районі від 23.02.2021 року №189-421-21-0.23,141, відповідно до змісту якого Міжрайонне управління у Валківському та Коломацькому районах Головного управління Держгеокадастру у Харківській області надає відомості з Державного земельного кадастру разом із викопіюванням з кадастрової карги (плану), на земельну ділянку, розташовану за межами населених пунктів на території Валківської міської ради (колишня Шарівська сільська рада): НВ-021 на земельну ділянку площею 0,32 га, яку бажає отримати у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства. Так, у вказаному листі зазначено, що ділянка перебуває в користуванні ДП «Жовтневий лісгосп» та належить до земель лісогосподарського призначення державної форми власності, ділянка не підлягає інвентаризації у 2021 році, вказана ділянка не внесена до переліку земель, які можуть бути передані у власність учасникам бойових дій відповідно до Меморандуму про співпрацю, ділянка не розташована в межах Державного акта на право колективної власності із земель колишнього КСП, ділянка не включена до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу права на них на земельних торгах, земельна ділянка не знаходиться в межах будь-якого об`єкта «Смарагдова мережа» у відповідності до інформації з шару Публічної кадастрової карти України, земельна ділянка не знаходиться в межах будь-якого об`єкта природно-заповідного фонду у відповідності до інформації з шару Публічної кадастрової карти України; на підставі інших наявних у Відділі матеріалів (в тому числі графічних матеріалів територій та об`єктів природно-заповідного фонду Харківської області, направлених Головному управлінню листом Департаменту екології та природних ресурсів Харківської обласної державної адміністрації від 15.05.2020 № 04.01-19-2083) бажана до відведення земельна ділянка до земель природно-заповідного фонду не відноситься. Одночасно вказано, що у відповідності до інформації з Публічної кадастрової карти України в межах шару «ліси» дана земельна ділянка не розташована; на підставі наявних у Відділі проектів формування територій і встановлення меж сільських/селищних/ міської рад бажана до відведення земельна ділянка відноситься до земель лісогосподарського призначення. Зазначена земельна ділянка у відповідності до інформації з Публічної кадастрової карти України не знаходиться в межах шару «умовна прибережна захисна смуга»; на підставі інших, наявних у Відділі матеріалів, ділянка до земель водного фонду не відноситься.

Відтак, враховуючи вищевикладене, слід дійти висновку про те, що земельна ділянка, щодо якої позивач бажає отримати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою, віднесена до земель лісогосподарського призначення.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що з аналізу приписів ч.7 ст. 118 Земельного кодексу України слід дійти висновку про те, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. З іншого боку, подання зацікавленою особою документів, необхідних для розгляду клопотання, не в повному обсязі або виявлення у документах, поданих замовником, недостовірних відомостей об`єктивно перешкоджають розгляду та винесенню законного рішення про надання дозволу/вмотивованої відмови на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

У разі надання особою пакету документів, необхідних для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з недоліками щодо комплектності, форми чи змісту, відповідний орган має право звернутися до заявника з пропозицією усунути виявлені недоліки. Така дія є правомірним способом поведінки органу і має на меті створення громадянам умов для реалізації їх прав на землю. Зазначена пропозиція щодо усунення недоліків не може вважатися «відмовою у наданні дозволу» у розумінні частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України. Проте, звернення з такою пропозицією не звільняє відповідний орган від обов`язку прийняти рішення щодо надання дозволу (або відмову) в межах встановленого законом місячного строку.

Відсутність рішення про надання дозволу або відмову у наданні дозволу в межах встановленого законом місячного строку свідчить про протиправну бездіяльність відповідного органу і надає особі право замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки без згоди уповноваженого органу відповідно до абзацу 3 частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України.

Водночас, з урахуванням наведеного, враховуючи обмежений строк розгляду клопотання, а також положення частини шостої статті 118 Земельного кодексу України, яка містить імперативні вимоги щодо обов`язковості додавання до клопотання зацікавленої особи графічних матеріалів, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб), суд приходить до висновку про те, що недодержання вимог щодо змісту клопотання, ненадання належним чином оформлених графічних матеріалів або погодження землекористувача, якщо бажана земельна ділянка не є вільною, може бути самостійною підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Зазначена позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 17.12.2018 року по справі №509/4156/15-а.

Таким чином, враховуючи обставини того, що підставою для винесення спірного у даній справі наказу стала невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, оскільки бажана земельна ділянка знаходиться в масиві земель лісогосподарського призначення, то суд приходить до висновку, що під час розгляду справи підтверджено правомірність винесення відповідачем наказу №999-СГ від 02.03.2021 року, у зв`язку з чим останній не підлягає скасуванню.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (вул. Космічна, 21, 8-9 пов., м. Харків, 61145) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 11 жовтня 2021 року.

Суддя Мельников Р.В.