Справа № 520/13735/21
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2021-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

11 жовтня 2021 р. справа № 520/13735/21 Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Котеньова О.Г., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного провадження у м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (пл. Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (54020 м. Миколаїв, вул. Морехідна, буд. 1, ) визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №1583 від 19.03.2021 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати протиправним та скасувати рішення управління пенсійного забезпечення відділу призначення пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області №50 від 23.06.2021 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до пільгового стажу роботи за списком №2 періоди роботи ОСОБА_1 з 13.05.1998 по 31.12.1998; з 01.01.2000 по 31.12.2000; з 01.01.2002 по 31.12.2003; з 01.01.2004 по 31.08.2004; з 18.12.2004 по 31.12.2004, з 01.01.2007. по 31.12.2009 та призначити пенсію ОСОБА_1 на пільгових умовах за списком №2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з дня звернення за призначенням пенсії - з 16.03.2021.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 16.03.2021 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2. Однак своїм рішенням Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській №1583 від 19.03.2021 відмовив їй в призначенні пенсії. Підставою для відмови в призначенні пенсії є один лише той факт, що, з точки зору відповідача, позивачка не досягла необхідного віку, що встановлений п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-ІУ, а саме - 53 роки 5 місяців. Позивач, у тримісячний термін надала уточнюючі документи для підтвердження пільгового стажу. Однак рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області №50 від 23.06.2021 відмовлено позивачу у зарахуванні пільгового стажу за списком №2, оскільки уточнюючі документи, а саме довідки, видані та завірені підприємством, яке розташовано на непідконтрольній території України.

Позивач з вказаними рішеннями про відмову в призначенні пенсії не згодна, що і стало підставою для звернення до суду із цим позовом.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09.08.2021 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідачами, Головним управління Пенсійного фонду України в Харківській області та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області, надано до суду відзиви на позовну заяву, в яких зазначено, що позивачу було відмовлено у призначені пенсії на пільгових умовах з підстав відсутності необхідного пільгового стажу за Списком № 2, а також у зв`язку з відсутності необхідного пільгового стажу. Оскільки надані довідки від 05.03.2021 №568, № 569, № 570 видані підприємством, яке не знаходиться на підконтрольній території України і відповідно до чинного законодавства, довідки є недійсними і не створюють правових наслідків.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

Суд розглядає справу у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі п.10 ч.1 ст.4, ч.4 ст.229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне

Судом встановлено, що 16 березня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Рішенням Відділу з питань призначення пенсій Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №1583 від 19.03.2021позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Позивачем 16 червня 2021 року подано уточнюючі документи для підтвердження пільгового стажу, а саме довідки від 05.03.2021 №568, № 569, № 570, видані виробничим підрозділом «Шахтоуправління Ровеньківське».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області №50 від 23.06.2021 позивачу відмовлено у зарахуванні пільгового стажу за Списком № 2, оскільки на день звернення із заявою позивачу виповнилось 53 роки 5 місяців, страховий стаж склав - 30 років 5 місяців 17 днів, пільговий стаж - 7 років 6 місяців 18 днів. До пільгового стажу позивачу не враховано періоди: - з 06.05.1988 по 24.09.1988, оскільки в трудовій книжці позивача наявні розбіжності про трудову діяльність на Антрацитівському комбінаті побутового обслуговування , а саме між датою звільнення з цього підприємства - 24.09.1988 та датою наказу про звільнення 20.01.1989; з 13.05.1998 по 31.12.1998, з 01.01.2000 по 31.12.2000, з 01.01.2002 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 31.08.2004, з 18.12.2004 по 31.12.2004, з 01.01.2007 по 31.12.2009, уточнюючі довідки про наявність пільгового стажу є недійсними. Оскільки довідки, видані виробничим підрозділом «Шахтоуправління Ровеньківське», завірені печаткою органу ЛНР, не підтверджують пільговий стаж і не можуть враховуватись при вирішенні питання про призначення пенсії позивачу; з 01.01.2004 по 31.08.2004, з 18.12.2004 по 31.12.2004, з 01.01.2007 по 31.12.2009, оскільки у індивідуальних відомостях про застраховану особу реєстру застрахованих осіб відсутня інформація про спеціальний трудовий стаж позивача.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

З 01.01.2004 року таким законом є, насамперед Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-ІУ (далі - ЗУ №1058-ІУ), який був прийнятий після Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788- XII (далі - ЗУ №1788-ХІІ).

Отже, оскільки і Закон України №1058-ІУ, і Закон України №1788-ХІІ регулюють одні і ті ж правовідносини, то пріоритет у застосуванні за загальним правилом мають норми Закону України №1058-ІУ як акту права, прийнятого пізніше у часі, а норми Закону України №1788-ХІІ підлягають субсидіарному (додатковому) застосуванню у разі неурегульованості певного питання у Закону України №1058-ІУ.

З 23.01.2020 в Україні існують два Закони, котрі одночасно регламентують правила призначення пенсій за Списком №2, а саме: п. б ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (у редакції Закону України від 03.10.2017 №2148-УІІІ).

Відповідно до норми цих законів, пенсія за віком на пільгових умовах призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 53 роки - з 1 жовтня 1967 року по 31 березня 1968 року.

За приписами ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Суд зазначає, що вищевказаний Порядок поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

В трудовій книжці НОМЕР_2 позивача містяться наступні записи щодо спірних періодів роботи з 13.05.1998 по 29.12.2011 записи в трудовій книжці №12-№ 25, працювала на посадах: гірник поверхні ділянки технічного комплексу, машиніст (кочегар) котельних (на вугіллі і сланці), у тому числі зайнятий видаленням золи ділянки механічний цех.

Позивачем до органів Пенсійного фонду та до суду надавались Довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній від 05.03.2021 № 568, 569, №570, видані виробничим підрозділом «Шахтоуправління Ровеньківське», в яких зазначено, що позивач працювала з 15.05.1998 по 19.10.1998 - гірник поверхні ділянки технічного комплексу, з 20.10.1998 по 13.09.2004 працювала на посаді машиніст (кочегар) котельних (на вугіллі і сланці), у тому числі зайнятий видаленням золи ділянки механічний цех, та з 14.09.2004 по 29.12.2011 працювала на посаді машиніст (кочегар) котельних (на вугіллі і сланці), у тому числі зайнятий видаленням золи ділянки механічний цех.

За результатом розгляду вищезазначених довідок, суд вважає за необхідне зазначити, що на підставі пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1 (надалі Порядок № 22-1) при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж.

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Відповідно до Додатку 1 Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р місто Ровеньки відноситься до території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 4 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина.

Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Згідно з частиною 1 статті 18 вказаного Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до частини 2 статті 9 вказаного Закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Частиною 3 статті 9 вказаного Закону визначено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Отже, відповідно до наведених норм Закону, необхідною умовою для визнання незаконним акту органу, який знаходиться на тимчасово окупованій території, є створення такого органу, обрання чи призначення у порядку, не передбаченому законом.

Позивач набув трудовий стаж у період, коли населені пункти, на території яких підприємства здійснювали господарську діяльність, перебували під контролем української влади, і їх було утворено відповідно до законодавства України.

Всі первинні документи, які сформовані до проведення антитерористичної операції, не можуть піддаватися сумніву та позбавляти особи права на отримання пенсії, що обчислена із заробітку, який вона отримувала на законних підставах, тільки з тих міркувань, що Україна тимчасово не здійснює контроль на території, де набутий пільговий стаж роботи.

У практиці Міжнародного суду ООН сформувались так звані "Намібійські винятки".

Згідно ним, документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Європейський суд з прав людини розвиває цей принцип у своїй практиці. Наприклад, у справах «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). "Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать" При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Отже, з огляду на зазначену практику Європейського суду з прав людини суд доходить висновку, що зазначені довідки, як виняток, можуть братись до уваги та оцінюватись разом з іншими документами в їх сукупності та взаємозв`язку при призначенні пенсії на пільгових умовах.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що виконувані роботи позивачем підтверджують її право на зарахування зазначених періодів за Списком № 2, а тому позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №1583 від 19.03.2021 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 , рішення управління пенсійного забезпечення відділу призначення пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області №50 від 23.06.2021 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 пілягають задоволенню.

Керуючись принципом верховенства права, гарантованим ст.8 Конституції України та ст.6 КАС України, суд на підставі ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини застосовує практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист. Крім того, суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Засіб захисту, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п.75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про те, що належним способом відновлення порушеного права позивача, а також із метою усунення порушень, допущених відповідачем у спірних правовідносинах, є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до пільгового стажу роботи за списком №2 періоди роботи ОСОБА_1 з 13.05.1998 по 31.12.1998; з 01.01.2000 по 31.12.2000; з 01.01.2002 по 31.12.2003; з 01.01.2004 по 31.08.2004; з 18.12.2004 по 31.12.2004, з 01.01.2007. по 31.12.2009.

Відповідно до Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Таким чином, повноваження пенсійного органу прийняти рішення про призначення позивачу пенсії, є дискреційними повноваженнями такого органу державної влади, тобто відносяться до його виключної компетенції, а тому адміністративний суд не може перебирати на себе його функцій.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути питання про призначення пенсії позивачу з урахуванням висновків суду.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 5-10, 19, 77, 139, 241-246, 250, 255, 257, 262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (пл. Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (54020 м. Миколаїв, вул. Морехідна, буд. 1, ) визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (пл. Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, код 14099344) №1583 від 19.03.2021 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Взнати протиправним та скасувати рішення управління пенсійного забезпечення відділу призначення пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (54020 м. Миколаїв, вул. Морехідна, буд. 1, ) №50 від 23.06.2021 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (пл. Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ) зарахувати до пільгового стажу роботи за списком №2 періоди роботи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) з 13.05.1998 по 31.12.1998; з 01.01.2000 по 31.12.2000; з 01.01.2002 по 31.12.2003; з 01.01.2004 по 31.08.2004; з 18.12.2004 по 31.12.2004, з 01.01.2007. по 31.12.2009.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (пл. Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ) повторно розглянути питання про призначення пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) з урахуванням висновків суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (пл. Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) суму судового збору у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн 00 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (54020 м. Миколаїв, вул. Морехідна, буд. 1, )на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) суму судового збору у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн 00 коп

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі складено 11 жовтня 2021 року.

Суддя О.Г. Котеньов