Справа № 200/11037/21
Суддя: Хохленков О.В.
Дата ухвалення: 2021-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2021 р. Справа№200/11037/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хохленкова О.В. за участю секретаря судового засідання Синкової А.О.

за участі:

позивача: не з`явився,

представника відповідача: Кододової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-19040-13 від 13.04.2019 року, -

У С Т А Н О В И В:

27 серпня 2021 року на адресу Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-19040-13 від 13.04.2019 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив наступне.

Позивач здійснював підприємницьку діяльність з 19.04.1999 року проживав у місці Новоазовськ Донецької області. Перебував спрощеній системі оподаткування.

З серпня 2014 року у зв`язку з бойовими діями і окупацією міста Новоазовська військами РФ позивач підприємницьку діяльність не здійснював, доходів від підприємницької діяльності не отримував.

25.11.2015 року отримав статус внутрішньо переміщеної особи.

З 24.07.2017 року працевлаштувався на ММК «Азовсталь» у м.Маріуполь, де 14.05.2018 року отримав виробничу травму, внаслідок трудового каліцтва отримав інвалідність з 27.1 1.2018 року (первинний огляд) та без терміново інвалід 3 групи (патологія опорно рухового апарату) 25.11.2019 року. Йому нараховано пенсію по інвалідності.

З 14.01.2019 року позивачем припинено підприємницьку діяльність.

19.04.2021 року позивачем отримана вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-19040-13 від 13 квітня 2021 року, видана Головним Управлінням Державної податкової служби у Донецькій області, відповідно до якої йому нараховано борг (недоїмку) на суму 29447,67 грн. станом на 31 січня 2019 року.

Не погоджуючись із вказаною вимогою позивач 29.04.2021 року звернувся до ГУ ДПС у Донецькій області із заявою про списання заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску.

02.06.2021 року він отримав повідомлення заступника начальника ГУ ДПС у Донецькій області від 31.05.2021 року про відсутність правових підстав для списання суми заборгованості з єдиного внеску.

Позивач не погоджується з вищезазначеною вимогою та просить суд:

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-19040- 13 від 13 квітня 2019 року, виданою Головним Управлінням Державної податкової служби у Донецькій області, відповідно до якої ОСОБА_1 нараховано борг (недоїмку) на суму 29447,67 гривень.

29 вересня 2021 року відповідачем надано відзив на адміністративний позов, у якому зазначено наступне.

Законом № 2464 встановлено обов`язок для позивача, як платника єдиного внеску, суб`єкта підприємницької діяльності, щодо сплати єдиного внеску, навіть у випадку нездійснення діяльності як підприємця, нездійснення якої є власною волею позивача, як і реєстрація фізичною особою-підприємцем на власний розсуд та ризик, до яких позивача ніхто не примушував, що передбачає і усвідомлення наслідків такої реєстрації для цілей оподаткування та сплати єдиного внеску.

Закон чітко та недвозначно встановлює обов`язок фізичної особи-підприємця сплати єдиного внеску у мінімальному розмірі навіть у випадку нездійснення підприємницької діяльності.

За даними інформаційно-телекомунікаційної системи ДПС ФОП ОСОБА_1 перебував на обліку в Волноваській ДПІ (0539 Новоазовський район) з 19.04.1999 року.

До Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 14.01.2019 року внесено запис про державну реєстрацію припинення фізичною особою підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 .

Відповідно до даних інформаційно-телекомунікаційної системи ДПС ФОП ОСОБА_1 перебував на спрощеній системі оподаткування, 2 група єдиного податку з 01.01.2012 року по 30.06.2016 року (анульовано за рішенням контролюючого органу).

Відповідно до даних інформаційно-телекомунікаційної системи ДПС по платнику ФОП ОСОБА_1 обліковується заборгованість зі сплати єдиного внеску у сумі 29447,67 грн.

Щоквартальне нарахування сум єдиного внеску проведено на центральному рівні в автоматичному режимі по строкам:

- нарахування за III квартал 2014 року у сумі 811,48 грн. по строку сплати 20.10.2014 р..;

- нарахування за IV квартал 2014 року у сумі 1267,95 грн. по строку сплати 20.01.2015 р..;

- нарахування за І квартал 2015 року у сумі 1267,95 грн. по строку сплати 20.04.2015 р.;

- нарахування за II квартал 2015 року у сумі 1267,95 грн. по строку сплати 20.07.2015 р.;

- нарахування за III квартал 2015 року у сумі 1323,47 грн. по строку сплати 19.10.2015 р;

- нарахування за IV квартал 2015 року у сумі 1434,51 грн. по строку сплати 19.01.2016 р.;

- нарахування за І квартал 2016 року у сумі 909,48 грн. по строку сплати 19.04.2016 р.;

- нарахування за II квартал 2016 року у сумі 941,16 грн. по строку сплати 19.07.2016 р.;

- нарахування за III квартал 2016 року у сумі 957,00 грн. по строку сплати 19.10.2016 р;

- нарахування за IV квартал 2016 року у сумі 990,00 грн. по строку сплати 19.01.2017 р.;

- нарахування за І квартал 2017 року у сумі 2112,00 грн. по строку сплати 19.04.2017 р.;

- нарахування за II квартал 2017 року у сумі 2112,00 грн. по строку сплати 19.07.2017 р.;

- нарахування за III квартал 2017 року у сумі 2112,00 грн. по строку сплати 19.10.2017 р.;

- нарахування за IV квартал 2017 року у сумі 2112,00 грн. по строку сплати 19.01.2018 р.;

- нарахування за І квартал 2018 року у сумі 2457,18 грн. по строку сплати 19.04.2018 р.;

- нарахування за II квартал 2018 року у сумі 2457,18 грн. по строку сплати 19.07.2018 р.;

- нарахування за III квартал 2018 року у сумі 2457,18 грн. по строку сплати 19.10.2018 р.;

- нарахування за IV квартал 2018 року у сумі 2457,18 грн. по строку сплати 21.01.2019 р.

За даними ІС «Податковий блок» в Реєстрі страхувальників платнику встановлена ознака «особа з інвалідністю» з 27.11.2018 року безстроково. Відповідно до частини четвертої ст. 4 Закону України від 08 липня 2010 року № 2464^1 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» із змінами та доповненнями (далі - Закон № 2464), зокрема, фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, якщо вони отримують пенсію за віком або за вислугу років, або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого ст. 26 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-ІУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу.

Звіти про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за період з 2014 по 2018 рік не надавались.

Згідно облікових даних інформаційної системи органу доходів і зборів заборгованість позивача, станом на 31.01.2019 становила 29447,67 грн.

На підставі цих даних ГУ ДПС у Донецькій області було сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 13.04.2019 №Ф-19040-13 на суму 29447,67 грн., згідно вимог чинного законодавства.

Вважає що відповідач, приймаючи оскаржувану вимогу діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України. Просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначене судове засідання на 12 жовтня 2021 року.

12 жовтня 2021 року представник позивача в судове засідання не з`явився. Надав заяву про розгляд справи в його відсутність.

Представник відповідача 12 жовтня 2021 року в судове засідання з`явився. Проти позову заперечував з підстав викладених у відзиві.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивачем у справі є ОСОБА_1 який є громадянином України ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до паспорту серія НОМЕР_1 виданого Орджонікідзевським РВ УМВС України в м. Маріуполі 14 листопада 1995 року. РНОКПП НОМЕР_2 (а.с.12-14).

Відповідачем є Головне управління Державної податкової служби у Донецькій області яке є юридичною особою код ЄДРПОУ ВП 44070187 та суб`єктом владних повноважень.

Довідкою від 25.11.2015 року №1411-29879 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 , який має зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 та фактичне місце проживання АДРЕСА_2 (а.с.10).

Відповідно до повідомлення Державного реєстратора від січня 2019 року відносно ОСОБА_1 проведено реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця 14 січня 2019 року (а.с.11).

Згідно даних трудової книжки НОМЕР_3 позивач ОСОБА_1 з 24.07.2017 року прийнятий на роботу в ММК «Азовсталь» і працював до 26.12.2018 року (а.с.7)

Відповідно до довідки МСЕК серії АВ № 0917361 ОСОБА_1 з 28.11.2018 року встановлена третя група інвалідності (а.с.8)

Згідно довідки МСЕК серії 12 ААБ № 412018 ОСОБА_1 з 25.11.2019 року встановлена третя група інвалідності безтерміново (а.с.9)

Відповідно до вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 13.04.2021 року №Ф-19040-13 станом на 31 січня 2019 року за ОСОБА_1 рахується недоїмка в сумі 29447,67 грн. (а.с.4).

Згідно із листом Головного управління ДПС у Донецькій області № 17191/6/05-99-13-14 від 31.05.2021 року ОСОБА_1 повідомлено що жодних правових підстав для списання заборгованості немає.

Відповідно до даних довідки ОК-5 за спірний період з липня 2017 року по грудень 2018 року включно страхові внески за ОСОБА_2 перераховувалися підприємством за кодом яким є Приватне акціонерне товариство «Металургійний комбінат «Азовсталь».

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає та враховує наступне.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтею 92 Конституції України передбачено, що виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення і виключно законами України встановлюються, зокрема, система оподаткування, податки і збори.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначаються Законом № 2464-VI (тут і далі - у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску (частина друга статті 2 Закону № 2464-VI).

Пунктами 2 і 6 частини першої статті 1 Закону № 2464-VI визначено, що єдиний внесок - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування; недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 4 Закону № 2464-VІ платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

01 січня 2017 року набрав чинності Закон України від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 1774-VIII), яким було внесено зміни, зокрема, до пункту 2 частини першої статті 7 Закону № 2464-VІ щодо нарахування єдиного внеску його платниками.

Так, відповідно до абзаців першого та другого пункту 2 частини першої статті 7 Закону № 2464-VІ (у редакції Закону № 1774-VIII зі змінами, внесеними Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій») єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Таким чином, у зв`язку із внесеними до Закону № 2464-VІ змінами щодо нарахування єдиного внеску його платниками у фізичних осіб - підприємців з 01 січня 2017 року виник обов`язок щодо нарахування та сплати єдиного внеску незалежно від того, чи отримували вони дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу.

Відповідно до частин другої - четвертої, восьмої, дванадцятої статті 9 Закону № 2464-VI обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Обчислення єдиного внеску за минулі періоди, крім випадків сплати єдиного внеску згідно з частиною п`ятою статті 10 цього Закону, здійснюється виходячи з розміру єдиного внеску, що діяв на день нарахування (обчислення, визначення) заробітної плати (доходу), на яку відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Згідно з абзацами першим, третім - п`ятим частини четвертої статті 25 Закону № 2464-VI орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Процедуру нарахування і сплати єдиного внеску страхувальниками, визначеними Законом № 2464-VI, нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів визначає Інструкція № 449.

Абзацом другим пункту 2 розділу VI Інструкції № 449 установлено, що у разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції.

Органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску. Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів на суму боргу, що перевищує 10 грн. (абзаци перший - третій, одинадцятий пункту 3 розділу VI Інструкції № 449).

Згідно з абзацом першим пункту 4 розділу VI Інструкції № 449 вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Наряду з викладеним, суд враховує наступне.

Спірні правовідносини виникли з приводу правомірності формування відповідачем вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску платнику, який перебуває на обліку в контролюючому органі, розташованому на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, де проводилася антитерористична операція.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України від 08 липня 2010 року №2464-VI Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - Закон №2464-VI) передбачено, що платник єдиного внеску зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Приписами абзаців першого і другого ч. 8 ст. 9 Закону №2464-VI встановлено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з податковим органом за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

Законом України від 02.09.2014 №1669-VII Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, який набрав чинності 15.10.2014, у Законі України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування розділ VIII Прикінцеві та перехідні положення доповнено пунктом 9-3 (у наступному 9-4) такого змісту:

"9-3. Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу".

Частиною першою ст. 2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції передбачено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція включено м. Новоазовськ, Новоазовського району Донецької області.

Дія вказаного Розпорядження зупинена Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1079-р від 05.11.2014.

Вказані розпорядження втратили чинність згідно з Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України. Також цим розпорядженням до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція включено м. Новоазовськ, Новоазовського району Донецької області.

Отже, позивач є платником єдиного внеску, визначеним статтею 4 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, та який перебуває на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28.11.2018 року у справі № 812/292/18 (Пз/9901/22/18) дійшла висновку, що факт перебування платників єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводиться антитерористична операція, є підставою для незастосування до таких платників заходів впливу та стягнення за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в силу прямої дії норми Закону № 2464-VI, яка забороняє притягнення до відповідальності за невиконання обов`язків платника єдиного внеску.

Водночас, Верховний Суд неодноразово висловлював правовий висновок, зокрема в постанові від 24 квітня 2019 року у справі № 805/1394/16-а, у постанові від 26 квітня 2019 року у справі № 805/1023/16-а, за яким Закон України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не скасовує обов`язків платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а надає можливість на період антитерористичної операції не виконувати їх у встановлені строки (своєчасно) та в повному обсязі.

Тобто, пункт 9-4 розділу VIII Закону №2464-VI дає законі підстави для невиконання платником свого обов`язку щодо спати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у встановлені строки, але не звільнює цих платників від обов`язку сплатити недоїмку в майбутньому (крім випадку визнання її безнадійною та списання).

Законом України від 14 січня 2020 року № 440-IX Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи, який набрав чинність 13.02.2020 року, виключено пункт 9-4 розділу VIII Закону №2464-VI.

Отже, на момент прийняття оскаржуваної вимоги у позивача були відсутні законодавчі підстави для невиконання свого обов`язку зі сплати єдиного внеску до 24 липня 2017 року.

При цьому, суд зазначає, що оскаржувана вимога не містить штрафних (фінансових) санкцій за несвоєчасну сплату єдиного внеску до 31 січня 2019 року.

Натомість відповідачем не взято до уваги що з 24 липня 2017 року за позивача сплачувався страховий внесок з ЄСВ ММК «Азовсталь» по грудень 2018 року включно.

З 27.11.2018 року позивачу встановлено третя група інвалідності безстроково

Відповідно до частини четвертої ст. 4 Закону України від 08 липня 2010 року № 2464 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» із змінами та доповненнями, зокрема, фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, якщо вони отримують пенсію за віком або за вислугу років, або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого ст. 26 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-ІУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу.

Тому, позивачем правомірно не нараховується ЄСВ з січня 2019 року.

Таким чином, з ІІІ кварталу 2014 року по 24 липня 2017 року позивачу мав нараховуватися єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а з 24 липня 2017 року не мав нараховуватися.

З розрахунку наведеного відповідачем слід виключити періоди з 24 липня 2017 року по грудень 2018 року.

З 24 липня 2017 року по 31 липня 2017 року суму 93,87 грн. За серпень вересень 2017 року суму 1408 грн. Загалом за ІІІ квартал 2017 року слід виключити 1501,87 грн.

Загальна сума яка сплачена за позивача підприємством становить 13442,59 грн. (1501,87+2112,00 +2457,18+2457,18 + 2457,18 + 2457,18 = 13442,59)

Вимога про сплату боргу (недоїмки) з ЄСВ підлягає скасуванню в частині суми 13442,59 грн.

Загалом недоїмка зі сплати ЄСВ у ОСОБА_1 складає 16005,08 грн.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші протии Україн від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Оцінюючи у сукупності встановлені обставини та перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково шляхом скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) на суму 13442,59 грн.

Ухвалою суду позивачу ОСОБА_1 було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення.

Відповідно до ч.3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки позовні вимоги позивача задовольняються на 50% то судовий збір в сумі 908 гривень підлягає розподілу між двома сторонами пропорційно та стягненню з кожної зі сторін по 454 гривні на користь Державного бюджету.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-9, 19-20, 22, 25-26, 72-78, 90, 139, 241-246, 255, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-19040-13 від 13.04.2019 року, задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-19040- 13 від 13 квітня 2019 року, виданою Головним Управлінням Державної податкової служби у Донецькій області, відповідно до якої ОСОБА_1 нараховано борг (недоїмку) в частині суми 13442 (тринадцять тисяч чотириста сорок дві) гривні 59 копійок..

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59, код ЄДРПОУ ВП 44070187) на користь Державного бюджету судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Державного бюджету судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Рішення прийняте у нарадчій кімнаті та його проголошено в судовому засіданні 12 жовтня 2021 року

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пункту 3 розділу VІ Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя О.В. Хохленков