Справа № 826/12617/18
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Сорочка Є.О., Кузьменка В.В.,

за участі секретаря судового засідання Біднячук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 квітня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 лютого 2019 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування вимоги, стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 лютого 2019 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування вимог від 05 лютого 2018 року № Ф-492-17, від 08 травня 2018 року № Ф-492-17, від 07 серпня 2018 року № Ф-492-17, стягнення з Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на користь ОСОБА_1 єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 26272,08 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 квітня 2021 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 лютого 2019 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування вимог задоволено.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування вимог скасовано, ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві задоволено, визнано протиправними та скасовано вимоги Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про сплату боргу (недоїмки) від 05 лютого 2018 року № Ф-492-17, від 08 травня 2018 року № Ф-492-17, від 07 серпня 2018 року № Ф-492-17.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, за наслідком перегляду рішення за нововиявленими обставинами, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, при цьому, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2021 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.08.2021 прийнято справу до провадження, а ухвалою від 02.09.2021 призначено до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні на 12.10.2021.

У судовому засіданні представник позивача заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Представник апелянта у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду апеляційної скарги.

Заслухавши суддю доповідача, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на таке.

Приймаючи оскаржуване рішення за наслідком розгляду заяви позивача про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції, виходив з наступного.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 лютого 2019 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування вимог від 05 лютого 2018 року №Ф-492-17, від 08 травня 2018 року №Ф-492-17, від 07 серпня 2018 року №Ф-492-17, стягнення з Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на користь ОСОБА_1 єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 26272, 08 грн.

Проте, 13 травня 2020 року прийнято Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників", який набере чинності з 01 січня 2021 року та пунктом 1 якого визначено, що особи, зазначені у пунктах 4 і 5 частини першої цієї статті, які мають основне місце роботи, звільняються від сплати за себе єдиного внеску за місяці звітного періоду, за які роботодавцем було сплачено страховий внесок за таких осіб у розмірі не менше мінімального страхового внеску. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску за умови самостійного визначення за місяці звітного періоду, за які роботодавцем було сплачено страховий внесок за таких осіб у розмірі менше мінімального страхового внеску, бази нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску".

Так, ОСОБА_1 вказує, що з жовтня 2007 року він є найманим працівником, за якого сплачено страховий внесок, отже відсутні підстави для стягнення з нього єдиного внеску на підставі зазначеної вимоги. З огляду на викладене, ОСОБА_1 вважає наявними підстави для скасування рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 лютого 2019 року та прийняття нового рішення про задоволення позову.

Згідно Прикінцевих положень Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників" цей Закон набирає чинності з 1 січня 2021 року, крім пункту 5 розділу I цього Закону, що набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Отже, суд першої інстанції, дійшов висновку про те, що наведеними приписами Закону, платників єдиного внеску, які мають основне місце роботи, звільнено від сплати за себе єдиного внеску за місяці звітного періоду, за які роботодавцем було сплачено страховий внесок за таких осіб у розмірі не менше мінімального страхового внеску, з огляду на що, суд застосувавши частину 3 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, для скасував рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 лютого 2019 року та ухвалив нове рішення, яким вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві задовольнив.

Водночас, нормами ч. 3 ст. 361 КАС України, регламентовано, що перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи, не допускається, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність фізичної особи.

Щодо доводів позивача, про те, що рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 лютого 2019 року має бути скасоване з підстав, визначених ч. 3 ст. 361 КАС України, оскільки зазначений вище Закон скасовує його обов`язок сплачувати за себе єдиного внесок за місяці звітного періоду, за які роботодавцем за основним місцем роботи було сплачено страховий внесок у розмірі не менше мінімального страхового внеску, а відповідно, і скасовує відповідальність за несплату єдиного внеску за такий період, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 361 КАС України, встановлено, що перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи, не допускається, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність фізичної особи. Водночас, кошти зі сплати внеску, визначені оскаржуваними вимогами, є на даний час узгодженим податковим зобов`язанням позивача та не є відповідальністю у вигляді штрафних санкцій.

Отже, зазначена вище законодавча норма не пом`якшує та не скасовує відповідальність позивача в даній справі, що виключає перегляд судового рішення в даній справі з підстав прийняття нового закону.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, задовольняючи заяву позивача про перегляд рішення від 04.02.2019 за нововиявленими обставинами, порушив норми матеріального права, а також, помилково застосував приписи ч. 3 ст. 361 КАС України, які, у даному випадку, не підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, знайшли своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, з огляду на що, у відповідності до норм ст. ст. 315, 317, 361, 369 КАС України, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 квітня 2021 року підлягає скасуванню, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 лютого 2019 року слід залишити в силі.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 317, 321, 322, 325, 361 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 квітня 2021 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 лютого 2019 року відмовити, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 лютого 2019 року залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді Є.О. Сорочко

В.В. Кузьменко

Повний текст постанови складено 12.10.2021.