Справа № 199/4573/21
Суддя: БОГУН О. О.
Дата ухвалення: 2021-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 199/4573/21
(2-а/199/82/21)
РІШЕННЯ

Іменем України

29 вересня 2021 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Богун О.О.,

при секретареві Емріх Ю.П.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в залі суду в місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінніцькій області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправної та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до Управління патрульної поліції у Вінніцькій області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправної та скасування постанови в якому зазначив, що 11.06.2021 р. о 09:15:16 інспектором 1 батальйону 4 роти УПП у Вінніцькій області старшим лейтенантом поліції Сіваком Романом Павловичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4335154 від 11.06.2021 р., якою притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 5 оскаржуваної Постанови, зазначається, що «...11.06.2021 р. о 09:10:11 на ад м30 376 км, Вінницька області, с. Якушинці, у населеному пункті позначеному дорожнім знаком 5.45, перевищив дозволену швидкість руху на 55 км/год, рухався зі швидкістю 105 км/год. Швидкість вимірювалась приладом Трукам 0008446. Чим порушив п. 12.4 ПДР - перевищення водіями т/з встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 50 км/год.>.

Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності є безпідставним, оскільки він не порушував жодних Правил дорожнього руху, відсутні докази щодо вчиненого правопорушення (зокрема, докази, які підтверджують обставини правопорушення), а прилад TRUCAM в порушення ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» на момент фіксації швидкості не був стаціонарно вмонтованим. Також форма та зміст постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, не відповідає вимогам Додатку 5 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справі за № 1395 від 07.11.2015 року.

Крім того позивач зазначає, що після оголошення постанови в справі про адміністративне правопорушення 10 січня 2021 року, співробітник Національної поліції, що вчиняв та оголошував постанову про накладення адміністративного стягнення, грубо порушив його право щодо ознайомлення з матеріалами справа. Відповідач у даній справі не надав можливість ознайомитись з повним текстом постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі лише тримаючи її в своїх руках, грубо нехтуючи вимогами закону не надав можливість вчинити на повному тексті постанови запис про повну незгоду позивача з текстом постанови.

Позивача вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, безпідставною, винесеною з порушенням вимог чинного законодавства та без належних доказів, вважає такою, що не відповідає дійсним обставинам справи та підлягає скасуванню.

Ухвалою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 26.07.2021 року прийнята позовна заява до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження без виклику сторін.

25 серпня 2021 року відповідач надав до суду відзив, в якому заперечував проти позову, вважає, що постанова про адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 11.06.2021 року ЕАН №4335154, відповідає вимогам ст..256 КУпАП, а зібрані у ході розгляду адміністративної справи докази вказують на порушення ОСОБА_1 ч.4 ст.122 КУпАП.

Факт порушення Позивачем швидкісного режиму в межах населеного пункту підтверджується відеозаписом «_3200_0611_090958» та фотознімком з приладу TRUCAM LTI 20/20 «_3200_0611_090958», на якому зазначено координати розташування вимірювального приладу в момент фіксації правопорушення, згідно з якими в момент фіксації швидкості Позивач рухався в межах населеного пункту «с. Якушинці» Вінницької області.

Також зазначено, що під час зупинки позивача від нього жодних клопотань з приводу ознайомлення з доказами не надходило, хоча його було ознайомлено з правами, передбаченими ст. 63 КУ та ст. 286 КУпАП.

Відповідно до статті 183 КУпАП в змісті постанови відсутня така вимога, як необхідність наведення доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів, натомість постанова повинна містити зокрема технічний засіб, яким здійснено фото, відеозапис вчиненого правопорушення, а саме TRUCAM ТС 008446, а тому відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення (а саме перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більше як на п`ятдесят кілометрів на годину), яке передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП Відповідачем, було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення ЕАН № 4335154 від 11.06.2020 року.

Таким чином Відповідач вважає, що інспектор патрульної поліції мав всі законні підстави винести Постанову, а також розглянути справу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення. Оскільки у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в КУпАП

Тому за результатами розгляду адміністративної справи до Позивача застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 1700 грн.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 11.06.2021 р. о 09:15:16 інспектором 1 батальйону 4 роти УПП у Вінніцькій області старшим лейтенантом поліції Сіваком Романом Павловичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4335154 від 11.06.2021 р., якою притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 1700 грн.

Відповідно до п. 5 оскаржуваної Постанови, зазначається, що «...11.06.2021 р. о 09:10:11 на ад м30 376 км, Вінницька області, с. Якушинці, у населеному пункті позначеному дорожнім знаком 5.45, перевищив дозволену швидкість руху на 55 км/год, рухався зі швидкістю 105 км/год. Швидкість вимірювалась приладом Трукам 0008446. Чим порушив п. 12.4 ПДР - перевищення водіями т/з встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 50 км/год.

На підтвердження вказаних обставин Відповідачем надано фотокартку та відеозапис із лазерного приладу TruCam від 11 червня 2021 року. З вказаних матеріалів фото - та відеофіксації вбачається, що транспортний засіб марки AUDI Q8, д. н. з. НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 105 км/год. При цьому, матеріали відео - та фотофіксації не містять зображень водія під час руху транспортного засобу з перевищенням швидкості. Особа позивача, як водія транспортного засобу, встановлена працівником поліції безпосередньо після зупинки транспортного засобу та пред`явлення ним документів.

Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки на території України відповідно до статті 41 Закону України "Про дорожній рух" регулюються Правилами дорожнього руху (далі - ПДР), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306.

Пункт 12.4 ПДР України передбачає, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину - тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення які стосуються правил дорожнього руху, зокрема частин перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122 КУпАП (в редакції чинній на момент вчинення правопорушення).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За приписами частини 1 статті 8 Закону України "Про Національну поліцію" (далі - Закон N 580-VIII) поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону N 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Окрім того, частиною 2 ст. 283 КУпАП визначено загальні вимоги до постанови про накладення адміністративного стягнення, яка має містити інформацію щодо особи правопорушника та обставин скоєння нею правопорушення.

Частиною 3 ст. 283 КУпАП встановлюють, що постанова у справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених ч. 2 цієї статті, має містити також відомості, зокрема про технічний засіб, яким здійснено фото- або відеозапис.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню

адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В розумінні статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до частини першої статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З наведеної норми слідує, що при прийнятті суб`єктом владних повноважень відповідного рішення таке рішення повинно містити інформацію про докази, які підтверджують викладені в ньому факти. У випадку ж відсутності посилань на певні докази, що підтверджують факт викладеного порушення суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Із змісту оскаржуваної постанови слідує, що позивач в населеному пункті порушив швидкісний режим, визначений п. 12.4 ПДР України на 55 км/год.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 Відповідачем разом з відзивом на адміністративний позов долучені фотознімки та відеофіксацію приладу TruCAM від 11 червня 2021 року.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" N 580-VIII (в редакції чинній на момент вчинення правопорушення) передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

З наданого Відповідачем відеозапису слідує, що на рухомий автомобіль AUDI Q8, д. н. з. НОМЕР_1 наведено ціль та здійснюється замір швидкості приладом Trucam з руки, оскільки простежуються певні коливання, що може дати більшу похибку, а ніж передбачено свідоцтвом про повірку, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля, яким керував позивач.

Відповідачем не надано жодних доказів щодо способу використання, закріплення приладу TruCam, яким здійснено вимірювання швидкості руху автомобіля позивача.

Враховуючи вищевикладені положення ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" N 580-VIII (в редакції чинній на момент вчинення правопорушення) при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу автоматична фото- і відеотехніка повинна бути розміщена в порядку визначеному вказаною нормою Закону (стаціонарно вмонтованим способом), натомість ручне розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечить приписам ст. 40 названого Закону.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що факт порушення позивачем вимог п. 12.4 ПДР України не підтверджується належними і допустимими доказами у справі, які відповідач мав би дослідити під час прийняття оскаржуваної постанови.

Таким чином, оскаржувана постанова прийнята з порушенням частини 2 ст. 77 КАС України та п. 3 ч. 2 ст. 2 КАС України та є необґрунтованою і такою, що прийнята без урахування всіх обставин, що мають значення для справи, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, усі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи ту обставину, що позов задоволено, тому за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Вінніцькій області Департаменту патрульної поліції слід стягнути судовий збір в розмірі 454,00 гривень на користь позивача.

Керуючись ст.ст.6-9, 77, 90, 229, 241-246, 250, 251, 255, 286, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінніцькій області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправної та скасування постанови, - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕАН № 4335154 від 11.06.2021 р., винесену інспектором 1 батальйону 4 роти УПП у Вінніцькій області старшим лейтенантом поліції Сіваком Романом Павловичем скасувати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складено 29 вересня 2021 року.

Суддя Богун О.О.

29.09.2021