Справа № 308/13385/21
Суддя: Голяна О. В.
Дата ухвалення: 2021-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 жовтня 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючої судді Голяни О.В., за участю секретаря судового засідання Лецак Н.В., перекладача Куторга К.С., представника позивача Іванова С.В., відповідача ОСОБА_1 , його захисника адвоката Ільчук І.М., розглянувши в залі суду в м. Ужгороді справу за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), місце народження та проживання: Ісламська Республіка Пакистан, місце перебування АДРЕСА_1 , про затримання з метою забезпечення примусового видворення іноземця за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Військова частина НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), місце народження та проживання: Ісламська Республіка Пакистан, місце перебування АДРЕСА_1 , про затримання з метою забезпечення примусового видворення іноземця за межі України.

Позов мотивує тим, що відповідач 05.10.2021 року о 16 год. 00 хв. в порядку Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб встановленим порядком був прийнятий на територію України з Словацької Республіки, який 02.10.2021 року був виявлений та затриманий прикордонною поліцією Словацької Республіки в районі 375 прикордонного знаку за незаконне перетинання державного кордону поза встановленими пунктами пропуску з України в Словацьку Республіку, в складі групи осіб.

Своїми діями порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон», відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 204-1 КУпАП та відповідно до ст. 263 КУпАП був затриманий в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення.

Документ, що посвідчує особу: ID карта громадянина Пакистанеу № НОМЕР_2 видана 09.11.2019 року, яка не дає право на перетинання державного кордону.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив суд його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов визнав, не заперечив щодо його затримання до вирішення питання про його видворення. Пояснив, що на територію України приїхав 3 місяці тому легально з метою навчання в м. Полтава, проходив мовні курси. В місто Ужгород приїхав разом з друзями з метою відпочинку. Наміру потрапити на територію Словаччини нелегально не мав, думав, що рухається лісом в бік м. Львова.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, з викладених у відзиві підстав. Доказів, які б підтвердили те, що ОСОБА_1 навчається в м. Полтаві, надати не може.
Заслухавши пояснення учасників процесу, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що відповідач громадянин Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) 05.10.2021 року о 16 год. 00 хв. в порядку Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб був виявлений та затриманий прикордонною поліцією Словацької Республіки в районі 375 прикордонного знаку за незаконне перетинання державного кордону поза встановленими пунктами пропуску, з України в Словацьку Республіку, в складі групи осіб, у зв`язку із вчиненням правопорушення передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП.
В матеріалах справи наявна копія документу, що посвідчує особу відповідача громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), а саме: ID карта громадянина Пакистану № НОМЕР_2 , видана 09.11.2019 року, яка не дає право на перетинання державного кордону.

Вказані обставини підтверджуються даними протоколу про адміністративне затримання відповідача від 05.10.2021 року та протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучених речей і документів від 05.10.2021 року.
Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства визначені статтею 289 КАС України.
Відповідно до пункту 1 частини 1 цієї статті за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства, зокрема, такого заходу як: затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.
Частина 13 ст.289 КАС України передбачає, що умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: 1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; 2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.
Відповідно до пункту 1 Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1110 (далі Типове положення) пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (далі пункт тимчасового перебування) є державною установою, що призначена для тимчасового тримання іноземців та осіб без громадянства, зокрема: 1) стосовно яких судом прийнято рішення про примусове видворення за межі України; 2) стосовно яких судом прийнято рішення про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України, у тому числі прийнятих відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

На виконання абз. 3 п. 3 розд. IV «Прикінцеві положення» Закону України від 22 вересня 2011 року № 3773-VІ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі Закон № 3773) та Типового положення, з метою нормативно-правового врегулювання порядку дій посадових осіб пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, територіальних органів та територіальних підрозділів Державної міграційної служби України, органів охорони державного кордону з питань розміщення іноземців та осіб без громадянства в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, їх утримання, ідентифікації, примусового видворення, а також звільнення з пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29 лютого 2016 року № 141 затверджено Інструкцію про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (далі Інструкція № 141).
Згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції № 141 іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, що затримані в установленому законодавством порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в ПТПІ протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави вважати, що позов про затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення примусового видворення може бути подано виключно стосовно особи, стосовно якої прийнято рішення про примусове видворення, або принаймні, до якої подано та розглядається адміністративний позов про примусове видворення.
07.10.2021 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області відкрито провадження по справі № 308/13382/21 за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про примусове видворення за межі території України, розгляд справи призначено на 13.30 13.10.2021.

Оскільки відповідач не має постійного місця проживання, у нього відсутні грошові кошти, а також документи, що дають право легального перебування на території України та право на виїзд з України, раніше був затриманий при спробі незаконного перетинання державного кордону України поза межами пунктами пропуску, тому наявні підстави вважати, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення та існує ризик його втечі; процедура видворення, яку ініціював позивач, є підставою для поміщення іноземця до ПТПІ.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 77, 246, 250, 289, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Затримати громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), місце народження та проживання: Ісламська Республіка Пакистан, місце перебування АДРЕСА_1 , з метою забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на 6 (шість) місяців, але не довше моменту виконання рішення суду про примусове видворення.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення суду виготовлено 07.10.2021 року.

Суддя Олена ГОЛЯНА