Справа № 500/2553/21
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 рокуЛьвівСправа № 500/2553/21 пров. № А/857/16027/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Затолочного В.С., Качмара В.Я.,

за участю секретаря судових засідань Михальської М.Р.,

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 липня 2021 року (головуючий суддя: Баб`юк П.М., місце ухвалення - м. Тернопіль, дата складення повного тексту рішення 20.07.2021) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кременецької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

ОСОБА_1 , 06.05.2021 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення восьмої сесії Кременецької міської paди від 25.03.2021 № 531 «Про розгляд заяви ОСОБА_1 щодо поділу земельної ділянки по АДРЕСА_1 »;

- зобов`язати Кременецьку міську раду прийняти рішення про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 ( АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :02:015:0129, площею 0,1200 га, на дві окремі земельні ділянки площами: 0,1000 га та 0,0200 га.

Обґрунтовує позов тим, що позивач 04.01.2021 звернувся до Кременецької міської ради із заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки загальною площею 0,1200 га, кадастровий номер: :02:015:0129, на якій знаходиться належний позивачу на праві власності житловий будинок, на земельні ділянки площами: 0,1000 та 0,0200 га. Рішенням восьмої сесії Кременецької міської ради від 25.03.2021 № 531 «Про розгляд заяви ОСОБА_1 щодо поділу земельної ділянки по АДРЕСА_1 » позивачу відмовлено у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером: :02:015:0129, площею 0,1200 га, на земельні ділянки площами: 0,1000 га та 0,0200 га. Мотивуючи відмову, відповідач посилається на рішення Кременецької міської ради від 22.03.2011 № 268 «Про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки в оренду СПД-ФО ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 », яким вказана земельна ділянка передана в оренду для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення і паркінгом, тому її поділ, на думку відповідача, не забезпечить належного її використання за цільовим призначенням без внесення змін у містобудівну документацію. Не погоджуючись із рішенням № 531, вважаючи його протиправним, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 липня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає його необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати рішення та ухвалити нову постанову, якою позов задовольнити.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт покликається на аналогічні підстави викладені в позовній заяві.

Відповідач, 04.10.2021 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Позивач, у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, пояснення надав аналогічні викладеним в апеляційній скарзі. Просить апеляційну скаргу задовольнити, а судове рішення скасувати.

Представник відповідача, у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, його участь в судовому засіданні обов`язковою не визнавалась. Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачу як фізичній особі-підприємцю на підставі договору оренди землі від 22.04.2011 укладеного з Кременецькою міською радою належить право оренди на 49 років на земельну ділянку площею 0,1200 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:015:0129, для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення і паркінгом (а. с. 14-16).

Рішенням сьомого скликання шістдесят другої сесії Кременецької міської ради від 12.02.2020 № 3736 змінено назву АДРЕСА_3 без зміни номерів житлових будинків, установ, споруд (а. с. 54).

Позивач, 04.01.2021 звернувся до Кременецької міської ради із заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки загальною площею 0,1200 га, кадастровий номер: :02:015:0129 на земельні ділянки площами: 0,1000 та, 0,0200 га (а. с. 11).

Рішенням восьмої сесії Кременецької міської ради від 25.03.2021 № 531 «Про розгляд заяви ОСОБА_1 щодо поділу земельної ділянки по АДРЕСА_1 », позивачу відмовлено у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером: :02:015:0129, площею 0,1200 га, на земельні ділянки площами: 0,1000 га та 0,0200 га (аркуш справи 13). Відмовляючи у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, відповідач в обґрунтування посилається на пропозицію постійно діючої комісії з питань земельних відносин, природокористування, планування території, будівництва, архітектури, охорони пам`яток, історичного середовища та благоустрою, а також на рішення Кременецької міської ради від 22.03.2011 № 268 «Про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки в оренду СПД-ФО ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 », яким вказана земельна ділянка передана в оренду для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення і паркінгом, тому її поділ, з врахуванням містобудівних вимог, не забезпечить належного її використання за цільовим призначенням без внесення змін у містобудівну документацію.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.04.2021 № 254347530 позивачу на праві власності належить житловий будинок загальною площею 265,8 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 . Право власності зареєстроване 21.04.2021, тобто після винесення відповідачем оскарженого рішення (а. с. 17).

Не погоджуючись із рішенням відповідача про відмову у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідач, під час розгляду заяви позивача про розроблення технічної документації щодо поділу враховував містобудівну (генеральний план населеного пункту, детальний план території) та землевпорядну (схему організації території, матеріали інвентаризації землі, наявність сформованих земельних ділянок і прав на них) документацію, а також реальну містобудівну ситуацію (зокрема щодо щільності забудови), відтак, відповідачем правомірно відмовлено позивачу у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. п. «а», «б» ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Частинами 1, 3, 4 ст. 116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Згідно ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі Закон № 280/97-ВР), виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Пунктом «г» ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах, зокрема, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Згідно ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 10 ст. 118 Земельного кодексу України зазначено, що відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Аналізуючи вищенаведені наведені норми права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що законом передбачено певний алгоритм та поетапність процесу безоплатної передачі земельних ділянок державної та комунальної власності у власність громадян. Так, одним з етапів безоплатної передачі земельних ділянок державної та комунальної власності у власність громадян є подання громадянином клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у власність та отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивовану відмову у його наданні).

Суд апеляційної інстанції зауважує, що ч. 7 ст. 118 ЗК України містить вичерпний перелік підстав, який не підлягає розширеному тлумаченню, для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема, невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішенням восьмої сесії Кременецької міської ради від 25.03.2021 № 531, позивачу відмовлено у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером: :02:015:0129, площею 0,1200 га, оскільки вказана земельна ділянка передана в оренду для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення і паркінгом, а її поділ, з врахуванням містобудівних вимог, не забезпечить належного її використання за цільовим призначенням без внесення змін у містобудівну документацію.

Проаналізувавши підстави, якими мотивовано рішення Кременецької міської ради від 25.03.2021 № 531 про відмову позивачу у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою та ч. 7 ст. 118 ЗК України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що підстави для відмови викладені в оскаржуваному рішенні, відповідають вимогам ч. 7 ст. 118 ЗК України, що свідчить про правомірність прийняття рішення Кременецької міської ради від 25.03.2021 № 531.

Крім цього, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.04.2021 № 254347530 підтверджується право власності на житловий будинок загальною площею 265,8 кв. м., що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , яке зареєстроване за позивачем 21.04.2021, тобто після звернення позивача із заявою про поділ земельної ділянки (04.01.2021) і після винесення відповідачем оскарженого рішення (25.03.2021).

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем правомірно відмовлено позивачу у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 ( АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :02:015:0129, площею 0,1200 га, на дві окремі земельні ділянки площами: 0,1000 га та 0,0200 га.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

Згідно приписів ст. 139 КАС України підстав для стягнення судових витрат не має.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 310, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 липня 2021 року у справі № 500/2553/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді В. С. Затолочний
В. Я. Качмар
Повне судове рішення складено 07.10.2021.