Справа № 524/1949/21
Суддя: Андрієць Д. Д.
Дата ухвалення: 2021-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №524/1949/21
Провадження №2-а/524/39/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2021 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді Андрієць Д.Д., розглянувши у письмовому провадженні в м.Кременчуці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції у м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП, Інспектора роти №2 батальйону патрульної поліції у м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП Білюги Валерія Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН №3860239 від 03.03.2021 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.126 КУпАП, ухвалив таке рішення.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 03.03.2021 відносно неї була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН №3860239 за ч. 1 ст.126 КУпАП за те, що вона керувала транспортним засобом без чинного страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. З постановою вона не згодна та вважає її такою, що підлягає скасуванню, оскільки ПДР України вона не порушувала через те, що на поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення був чинним.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧІВ

Відповідач, інспектор роти №2 батальйону патрульної поліції у м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП Білюга Валерій Володимирович, в своєму відзиві на позов зазначив, що 03.03.2021 ним було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН №3860239 за те, що водій ОСОБА_1 , керувала транспортним засобом без чинного страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вважає, що постанова є правомірною, ним не було порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення. Вказав, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення ним були враховані пояснення водія про те, що страховий поліс у неї є, однак де він перебуває їй невідомо. На місці зупинки транспортного засобу неможливо було перевірити чинність полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Представник Батальйону патрульної поліції в м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП проти задоволення позову заперечував, про що зазначив у відзиві, який надіслав суду. Звертав увагу на те, що процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення не була порушена поліцейським. На думку представника відповідача, підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення немає.

Відповідачі надали суду клопотання, в якому просили відмовити у задоволенні вимог про стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу посилаючись на те, що в акті виконаних робіт відсутній перелік робіт вартістю 500 грн, які були виконані адвокатом. Просили врахувати відсутність детального опису із зазначенням часу, витраченого адвокатом. Звертали увагу на те, що адміністративний позов складений на 3 аркушах двостороннього друку, з яких 1 сторінка- це відомості про суд, учасників справи, позовні вимоги та перелік додатків; 0,5 сторінки - виклад суб`єктивного бачення позивачем обставин, що передували винесенню постанови; 4 сторінки позову містять посилання на законодавчі акти, копіювання яких з відповідних сайтів, зважаючи на справу незначної складності, необґрунтовано завищено за вартістю 3000 грн.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

03.03.2021 інспектором роти №2 батальйону патрульної поліції у м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП Білюгою Валерієм Володимировичем, була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН №3860239, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126 КУпАП.

В постанові зазначено, що 03.03.2021 о 10:23 в м.Кременчук, вул.Богдана Хмельницького, 77Б, водій керував транспортним засобом без чинного страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1ґ ПДР України.

НОРМАТИВНЕ ОБҐРУНТУВАННЯ

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п. 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306(далі - ПДР України) водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон); в) у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків та (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв - дозвіл, виданий уповноваженим органом МВС, а у разі встановлення проблискового маячка оранжевого кольору на великогабаритних та великовагових транспортних засобах - дозвіл, виданий уповноваженим підрозділом Національної поліції; г) на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил; ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення); д) у разі встановлення на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю" - документ, що підтверджує інвалідність водія або пасажира (крім водіїв з явними ознаками інвалідності або водіїв, які перевозять пасажирів з явними ознаками інвалідності).

В п.2.4 ПДР України визначено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

В ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В ч.3 ст.286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами(стаття 134 КАС України).

Згідно із ч.ч.1, 7 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

ОЦІНКА СУДУ

Суд відзначає, що згідно ст.77 КАС України в даній справі обов`язок доказування правомірності прийнятого рішення покладається на відповідачів.

На підтвердження свої вимог позивачем було долучено викопіювання із сайту МТСБУ та копію електронного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Із змісту наданого позивачем полісу вбачається, що станом на 03.03.2021 страховий поліс №201152411 був чинним.

У зв`язку із цим, враховуючи відсутність доказів, які б спростовували вимоги позивача, суд вважає, що відповідачем не доведено правомірності прийнятого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, в зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

На переконання суду, достатнім способом захисту прав позивача є скасування постанови, тому вимога позивача про визнання постанови протиправною задоволенню не підлягає.

З огляду на те, що позивачем були долучені документи, передбачені КАС України для доведення понесених судових витрат, суд вважає, що витрати позивача на правничу допомогу підлягають розподілу.

Разом із тим, суд погоджується із доводами відповідача про неспівмірність розміру витрат на правничу допомогу із предметом позову. Так, суд враховує те, що оскаржуваною постановою на позивача накладено стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн, натомість розмір витрат на правничу допомогу становить 3500 грн, що більше ніж у 8 разів перевищує суму штрафу.

Крім того, суд враховує відсутність в акті виконаних робіт зазначення часу, витраченого адвокатом на складання позовної заяви, а також зазначення категорії роботи вартістю в 500 грн.

У зв`язку із наведеним, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 850 грн, що становить подвійний розмір стягнення у виді штрафу.

З огляду на викладене, з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань підлягають стягненню судові витрати в сумі 420,40 грн(сплачений позивачем судовий збір) та 850(витрати на правничу допомогу)

Керуючись ст. 6, 10, 14, 241-246, 255, 286, 293 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції у м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП, Інспектора роти №2 батальйону патрульної поліції у м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП Білюги Валерія Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН №3860239, винесену 03.03.2021 інспектором роти №2 батальйону патрульної поліції у м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП Білюгою Валерієм Володимировичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126 КУпАП, а провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрити.

В іншій частині - відмовити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції, ідентифікаційний код юридичної особи 40108646, місце розташування: 03048, місто Київ, вулиця Федора Ернста, будинок 3 на користь ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати в сумі 1270,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Діна АНДРІЄЦЬ