Справа № 320/8663/21
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2021-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2021 року м.Київ №320/8663/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної податкової служби у Київській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління Державної податкової служби у Київській області з позовом до Фізичної особа-підприємця ОСОБА_1 , у якому просить суд:

- стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (код РНОКПП - НОМЕР_1 ) в рахунок погашення податкового боргу по єдиному податку з фізичних осіб - 29 949,20 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно з даними податкового обліку у відповідача утворилась заборгованість перед бюджетом у вказаному вище розмірі внаслідок невиконання податкового обов`язку по сплаті єдиного податку. У зв`язку з наведеним, позивач просить стягнути вказаний податковий борг у примусовому порядку.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.07.2021 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, відзив до суду не подав, з клопотанням та іншими заявами до суду не звертався.

Згідно відомостей журналу поштової кореспонденції комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 26.07.2021 про відкриття провадження в адміністративній справі №320/8663/21 направлено позивачу рекомендованим поштовим відправленням №212 за зареєстрованим у встановленому законодавством порядку місцем проживання відповідача, відомості щодо якого містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Однак, зазначене поштове відправлення було повернуто до суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

За змістом пунктів 4, 5 частини шостої статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку або повідомленою цією особою суду, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, ухвала Київського окружного адміністративного суду про відкриття провадження у даній справі вважається врученою позивачу.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 (код РНОКПП - НОМЕР_1 ), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та як платник податків перебуває на обліку в ГУ ДПС у Київській області.

Згідно інформації інтегрованої картки за ФОП ОСОБА_1 станом на 28.05.2021 обліковується податковий борг у розмірі - 29949,20 грн.

Зазначена заборгованість виникла на підставі самостійно поданої заяви про застосування спрощеної системи оподаткування №5 від 24.01.2013 (2 група, ставка 20%) (а.с.33-34).

Податковий борг по єдиному податку з фізичних осіб (основний платіж) становив 27350,40 грн., який складається з:

- заборгованості по єдиному податку з фізичних осіб за 2019 рік у розмірі 10015,20 грн.(834,60х12 місяців);

- заборгованості по єдиному податку з фізичних осіб за 2020 рік у розмірі 11335,20 грн.(944,60х12 місяців);

- заборгованості по єдиному податку з фізичних осіб за 2020 рік у розмірі 6000 грн.(1200х5 місяців).

Крім того, посадовими особами контролюючого органу було проведено камеральну перевірку фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з питань перевірки своєчасності сплати єдиного податку з фізичних осіб за період за 2017-2019 роки, про що складено Акт №000179/10-36-55-06/ НОМЕР_1 від 06.02.2019 (а.с. 23-24).

Під час проведення камеральної перевірки було встановлено порушення вимог Податкового кодексу України, а саме: порушення термінів сплати визначеного грошового зобов`язання авансових платежів єдиного податку, визначених п.295.1 ст.295 ПК України від 02.12.2010 №2755-УІ.

На підставі акту перевірки №000179/10-36-55-06/ НОМЕР_1 від 06.02.2019 податковим органом було винесено податкове повідомлення-рішення від 06.02.2019 № за порушення строку сплати грошового зобов`язання з Єдиного податку з фізичних осіб в сумі 5197,60 грн. було зобов`язано сплатити штраф у розмірі 50%, що дорівнює 2598,80 грн. (а.с. 22).

Податкове повідомлення-рішення №000179/10-36-55-06/ НОМЕР_1 від 06.02.2019 було також направлено на адресу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, однак поштове відправлення повернулось з відміткою Укрпошти «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с. 25).

Станом на день розгляду справи зазначено податкове повідомлення-рішення не оскаржувалось відповідачем.

Загальна сума податкового боргу по єдиному податку з фізичних осіб склала - 29949,20 грн.

З метою погашення податкового боргу зі сплати єдиного податку з фізичних осіб, наявного у позивача станом на 20.02.2019, ГУ ДПС у Київській області відповідно до статей 42, 59 ПК України було направлено відповідачу податкову вимогу від 27.02.2019 №12016-55 на суму 1669,20 грн., однак у встановлений строк борг не було сплачено (а.с. 13, 20).

Станом на день звернення до суду відповідачем податкова вимога не оскаржувалась, не скасована та не відкликана, відтак податкова вимога від 27.02.2019 №12016-55 є діючою.

З тих підстав, що сума податкового зобов`язання, яка виникла і наявна у відповідача залишається непогашеною, Головне управління ДПС у Київській області звернулось до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, які виникли між сторонами спору, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпункт 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлює, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до пп.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК України податкове зобов`язання - це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк);

Згідно з пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Положеннями п.295.1 ст.295 ПКУ визначено порядок та строки сплати єдиного податку II групи шляхом внесення авансового внеску в розмірі 20% від мінімальної заробітної плати на рік подачі податкової декларації єдиного податку не пізніше 20-го числа поточного місяця.

Відповідно до пункту 38.1 статті 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Пунктом 46.1 ст.46 ПКУ визначено що, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно з п. 57.1 ст. 57 ПКУ платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Положенням пункту 58.3 статті 58 ПК України встановлено, що податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п.59.4 ст.59 ПК України).

Згідно з п.59.5 ст.59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

З матеріалів справи вбачається, що Головним управлінням ДФС у Київській області було направлено на адресу відповідача податкову вимогу від 27.02.2019 №12016-55 на загальну суму 1669,20 грн., однак поштовий конверт повернувся з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с.21).

Також, позивачем було надіслано на адресу відповідача й податкове повідомлення-рішення від 06.02.2019 №, однак поштовий конверт знову повернувся з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с.25).

Пунктом 5 розділу ІІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 28.12.2015 №1204, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.01.2016 за №124/28254, встановлено, що якщо пошта (поштова служба) не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення через відсутність за місцезнаходженням платника податків (посадових осіб платника податків), їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштою (поштовою службою) в повідомленні про вручення, із зазначенням причин невручення.

Відтак, вказані податкова вимога та податкове повідомлення-рішення вважаються врученими відповідачу, а визначене ними грошове зобов`язання з єдиного податку - узгодженим.

Згідно з розрахунком податкового боргу, станом на 28.05.2021 ФОП ОСОБА_1 має податковий борг по єдиному податку з фізичних осіб на загальну суму 29949,20 грн. (а.с. 8-11).

Щодо способу захисту права на стягнення податкового боргу суд зазначає таке.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Крім того, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі (пункт 95.1 статті 95 ПК України).

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95 ПК України).

Відповідно до абзацу 1 пункту 95.3 статті 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно з пунктом 95.4 статті 95 ПК України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 102 ПК України податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Таким чином, суд, вирішуючи питання про погашення за рахунок платника податків податкового боргу, яке здійснюється шляхом стягнення коштів з рахунків у банку або за рахунок готівки, приймає рішення про стягнення з боржника коштів у рахунок погашення податкового боргу.

Під час розгляду справи відповідачем не було надано доказів сплати у добровільному порядку суми податкового боргу на суму 29949,20 грн.

У зв`язку з наведеним позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Аналізуючи у сукупності вищевикладене та враховуючи підтвердження матеріалами справи наявності податкового боргу відповідача та дотримання податковим органом законодавчо встановленої процедури стягнення податкового боргу, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача - суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь Державного бюджету України суму податкового боргу з єдиного податку у розмірі 29949 (двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот сорок дев`ять) грн. 20 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.