Справа № 420/12474/21
Суддя: Корой С.М.
Дата ухвалення: 2021-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Корой С.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «КЕРАМІТ» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 19 липня 2021 року надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «КЕРАМІТ» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 01.07.2021 року №15562/15-32-09-06 та №15563/15-32-09-06.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в період з 19 по 28 травня 2021 року співробітниками ГУ ДПС в Одеській області на підставі наказу ГУ ДПС в Одеській області №3098-п від 19.05.2021 року проведено фактично перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «КЕРАМІТ» (надалі - позивач) з метою здійснення контролю дотримання вимог діючого законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності ліцензій, свідоцтв, за результатами якої складено акт фактичної перевірки від 31.05.2021 р. № 10487/15-32-09-06/32497386.

Позивач також зазначає, що 01.07.2021 року на підставі акту фактичної перевірки від 31.05.2021 р. № 10487/15-32-09-06/32497386 та висновку на заперечення від 30.06.2021 року № 139/15-32-09-06 ГУ ДПС в Одеській області прийнято податкові повідомлення-рішення: № 15562/15-32-09-06 від 01.07.2021 р., яким до позивача застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) в розмірі 500000 грн. з посиланням на встановлене порушення вимог ст. 15 Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (зі змінами) на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України та ст. 17 Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР; № 15563/15-32-09-06 від 01.07.2021 р., яким до позивача застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) в розмірі 36720 грн. з посиланням на встановлене порушення вимог п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755 VI (зі змінами) на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 та п. 117.1 ст. 117 ПК України.

З податковими повідомленнями-рішеннями ГУ ДПС в Одеській області від 01.07.2021 року №15562/15-32-09-06 та №15563/15-32-09-06 позивач не погоджується в повному обсязі та вважає їх такими, що не ґрунтуються на чинному законодавстві, є протиправними та такими, що порушують права позивача.

Позивач вказує, що наведені відповідачем в акті фактичної перевірки обставини не відповідають фактичним обставинам щодо кількості отриманого позивачем в квітні 2020 року палива та його використання, зокрема факту його зберігання, що потребує наявності ліцензії, та що отримане в квітні 2020 року пальне не зберігалось позивачем в резервуарі, як припускається в Акті фактичної перевірки відповідачем, а було в день отримання частково заправлено в баки транспортних засобів, а переважну частину використано в технологічному процесі виробництва керамзитового гравію.

Крім того, зазначає позивач, застосування відповідачем штрафної санкції вчинено в порушення вимог п. 52-1 підр. 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України.

Позивач також зазначає, що в самому наказі від 19.05.2021 року № 3098-п відсутні будь-які посилання на конкретні підстави призначення перевірки, крім як на норми, що регулюють питання призначення перевірки - підпункт 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, що не свідчить про наявність в ньому інформації, яка може слугувати підставою для його прийняття та необхідності здійснювати податковий контроль в формі фактичної перевірки та що зазначені обставини зумовлюють висновок про те, що наказ від 19.05.2021 року №3098-п не відповідає положенням ПК України щодо його змісту, а сама перевірка є безпідставною.

Ухвалою суду від 26.07.2021 року судом прийнято до розгляду позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «КЕРАМІТ» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень і відкрито провадження в адміністративній справі.

Вказаною ухвалою судом встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст.262 КАС України.

05.08.2021 року (вх.42754/21) від представника позивача надійшли заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, в якому представник просить суд здійснювати розгляд справи №420/12474/21 в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 06.08.2021 року клопотання представника позивача про розгляд справи №420/12474/21 в порядку загального позовного провадження залишено без задоволення.

19.08.2021 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с.86-92) разом із додатками, згідно переліку, який у ньому вказано (а.с.93-134).

У відзиві вказано, що Головне управління ДПС в Одеській області не погоджується з доводами позивача та заперечує проти позову.

Щодо правомірності призначення проведення фактичної перевірки представник відповідача посилається на правові позиції Верховного Суду у постановах від 10.04.2020 року у справі №815/1978/18 та від 04.03.2021 року у справі №420/1171/17.

З посиланням на доводи та обґрунтування, які викладено в акті перевірки від 31.05.2021 р. № 10487/15-32-09-06/32497386, представник відповідача зазначає, що на підтвердження використання пального в технологічному процесі виробництва керамзитового гравію позивачем не надано ніяких доказів окрім виробничого звіту про витрати сировини, відповідно до якого можна побачити що 11760 л дизельного пального було використано у квітні 2020 року, однак не відображено, в які саме дні квітня 2020 року та яку саме кількість пального.

Враховуючи вищевикладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

27.08.2021 року до суду від представника позивача за вх. №ЕС/1806/21 надійшли письмові пояснення.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позов, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕРАМІТ» () зареєстроване та взяте на облік в контролюючих органах 27.08.2003 року, та перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС в Одеській області.

Видами господарської діяльності позивача за КВЕД є: 23.32 Виробництво цегли, черепиці та інших будівельних виробів із випаленої глини (основний); 08.11 Добування декоративного та будівельного каменю, вапняку, гіпсу, крейди та глинистого сланцю; 08.12 Добування піску, гравію, глин і каоліну; 23.61 Виготовлення виробів із бетону для будівництва; 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; 47.52 Роздрібна торгівля залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами в спеціалізованих магазинах.

Згідно з пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючий орган має право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п.61.1 ст.61 Податкового кодексу України податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з п.62.1 ст.62 Податкового кодексу України податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин; моніторингу контрольованих операцій та опитування посадових, уповноважених осіб та/або працівників платника податків відповідно до статті 39 цього Кодексу.

Судом встановлено, що у період з 19.05.2021 року по 28.08.2021 року на підставі направлень від 19.05.2021 року №№5800, 5801 (а.с.97, 98), наказу від 19.05.2021 року №3098-п (а.с.93) та відповідно до Податкового кодексу України, Законів України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», «Про застосування РРО в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», постанов Кабінету Міністрів України від 30.07.1996 №854 «Про затвердження Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями», від 13.05.1996 № 493 «Про Тимчасовий порядок видачі ліцензій на право імпорту, експорту спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», від 31.03.1999 № 500 «Про впорядкування видачі суб`єктам підприємницької діяльності ліцензій на право оптової торгівлі спиртом етиловим, коньячним, плодовим і виноградним, алкогольними напоями та тютюновими виробами», постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1251 «Про затвердження положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів», постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 № 957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва»; наказу Міністерства зовнішніх економічних зв`язків і торгівлі України від 24.07.2002 № 218 «Про затвердження правил роздрібної торгівлі тютюновими виробами» та інших нормативно-правових актів, які регулюють виробництво, зберігання та обіг спирту етилового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів в Україні» Головним управлінням ДПС в Одеській області проведено фактичну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «КЕРАМІТ» з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пального, за результатами якої складено акт №10487/15-32-09-06/32497386 від 31.05.2021 року (а.с.24-28).

При цьому, відповідно до наказу №3098-п від 19.05.2021 року вбачається, що перевіряємий період з 01.01.2020 року по дату закінчення фактичної перевірки.

Перевіркою встановлено порушення позивачем:

- ст. 15 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (із змінами та доповненнями), за що передбачена відповідальність згідно із ст. 17 цього Закону;

- п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (зі змінами), за що передбачена відповідальність згідно п. 117.1 ст. 117 вищевказаного Закону;

- п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (зі змінами), за що передбачена відповідальність згідно із п. 121.1 ст. 121 цього Кодексу.

Не погоджуючись з висновками вказаного акту перевірки позивачем було подано заперечення на нього (а.с.30-33), за результатами розгляду яких як зазначено позивачем було прийнято висновок №139/15-32-09-06 від 30.06.2021.

На підстав висновків вищевказаного акту перевірки №10487/15-32-09-06/32497386 від 31.05.2021 року та висновку на заперечення №139/15-32-09-06 від 30.06.2021 року Головним управлінням ДПС в Одеській області 01.07.2021 року було прийнято податкові повідомлення-рішення:

- №15562/15-32-09-06 (а.с.14, 122), яким за порушення ст. 15 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені 500000,00 грн;

- №15563/15-32-09-06 (а.с.15, 123), яким за порушення п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) 36720,00 грн.

Спірні податкові повідомлення-рішення ґрунтуються на викладених в акті перевірки висновках податкового органу щодо порушення позивачем вимог податкового законодавства.

Вказані висновки відповідача в акті перевірки обґрунтовані наступним.

Так, в акті зазначено, що TOB «КЕРАМІТ» має в наявності резервуар горизонтальний сталевий циліндричний РГС-10, який проходив повірку згідно Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 03.10.2019 № 5131-MX.

Перевіркою встановлено, що відповідно до Єдиного реєстру акцизних накладних ТОВ «КЕРАМІТ» починаючи з 01.04.2020 було отримано від ПП «ТК «НЬЮКО» () Мінеральні продукти Палива мінеральні; нафта і продукти її перегонки; бітумінозні речовини; воски мінеральні Нафта або нафтопродукти, одержані з бітумінозних порід (мінералів), крім сирих; продукти, в іншому місці не зазначені, з вмістом 70 мас. % або більше нафти чи нафтопродуктів, одержаних з бітумінозних порід (мінералів), причому ці нафтопродукти є основними складовими частинами продуктів; відпрацьовані нафтопродукти: нафта та нафтопродукти, одержані з бітумінозних порід (мінералів), крім сирих; продукт (Код УКТЗЕД ) в загальній кількості 19188 літрів. Дата реєстрації акцизних накладних: 01.04.2020 (державний номер транспортного засобу НОМЕР_1 ) у кількості 4538 л., 10.04.2020 (державний номер транспортного засобу НОМЕР_1 ) у кількості 5176 л., 25.04.2020 (державний номер транспортного засобу НОМЕР_2 ) у кількості 4730 л., 30.04.2020 (державний номер транспортного засобу НОМЕР_2 ) у кількості 4744 л.

В акті зазначено, що оскільки, у квітні 2020 року ТОВ «КЕРАМІТ» була відсутня ліцензія на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) при наявності резервуару для зберігання пального встановлено порушення ст. 15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (із змінами), за адресою: Одеська область, Лиманський район, Красносільська с/р, 21 км Старокиївського шосе, 23 А.

Перевіркою встановлено, що згідно договору оренди транспортних засобів від 16.11.2017 № 7 TОB «KЕPAMIT» було передано в тимчасове платне володіння та користування ТОВ «Одеський керамзитовий завод» автомобілі у загальній кількості 16 одиниць: Geely МК Cross (державний номер транспортного засобу ВН 5440 IM), OPEL OMEGA седан (державний номер транспортного засобу НОМЕР_3 ), БМВ седан (державний номер транспортного засобу НОМЕР_4 ), IFA 50-самоскид (державний номер транспортного засобу НОМЕР_5 ), TOYOTA НІ АСЕ (державний номер транспортного засобу НОМЕР_6 ), TATRA 815 - самоскид (державний номер транспортного засобу НОМЕР_7 ), КАМАЗ 5511 - самоскид (державний номер транспортного засобу НОМЕР_8 ), КАМАЗ 5511 - самоскид (державний номер транспортного засобу НОМЕР_9 ), КАМАЗ 5511 - самоскид (державний номер транспортного засобу НОМЕР_10 ), КАМАЗ 5511 - самоскид (державний номер транспортного засобу НОМЕР_11 ), МАЗ 54322 - тягач (державний номер транспортного засобу НОМЕР_12 ), бульдозер ЧТЗ Т-130 завод № 2, ескаватор АТЕК 881 № ВН 000 395, навантажувач кол. Фронт XG 932ІІ (державний номер транспортного засобу ТО 1374), погрузчик ТО-30, погрузчик ХТЗ - Т156Б-05 (державний номер транспортного засобу НОМЕР_13 ). Також у володінні товариства знаходиться автомобіль ГAЗ (державний номер транспортного засобу НОМЕР_14 ) на який, згідно подорожніх листів, відбувалось списання пального. Крім того, товариство має у користуванні резервуар горизонтальний сталевий циліндричний РГС-10, який також зазначений у ліцензії на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) за № 2100099.

З огляду на вищезазначене, як вказано в акті фактичної перевірки, встановлено порушення п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами, а саме TOB «КЕРАМІТ» не повідомило контролюючі органи за основним місцем обліку, згідно з порядком обліку платників податків, про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, а саме автомобільна техніка у кількості 17 одиниць та резервуар горизонтальний сталевий циліндричний РГС-10 у кількості 1 шт.

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.п.20.1.4 п.20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п.п.61.1 статті 61 Податкового кодексу України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Також, підпунктом 62.1.3 п.62.1 статті 62 Податкового кодексу України визначено, що податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

У пункті 75.1 ст.75 Податкового кодексу України вказано, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 80.1 ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Згідно із підпунктом 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України платник податків має право оскаржувати в порядку, встановленому цим Кодексом, рішення, дії (бездіяльність) контролюючих органів (посадових осіб).

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі - Закон №481/95-ВР).

Відповідно до ст.1 вказаного Закону місце зберігання пального - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування; ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Відповідно до абз.63 ст.1 Закону №481/95-ВР, Єдиний реєстр ліцензіатів та місць обігу пального містить відомості про: місця виробництва, зберігання, оптової, роздрібної торгівлі пальним (адреса).

Згідно з абз.1, 3, 4 п.63.3 ст.63 Податкового кодексу України з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).

Об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням, є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідним розділом цього Кодексу.

Платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків.

За змістом статті 15 Закону №481/95-ВР, оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії.

Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.

Ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років.

Суб`єкти господарювання, що здійснюють зберігання пального, яке не реалізовується іншим особам і використовується виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки, копії зазначених документів не подають. Такі суб`єкти господарювання у заяві зазначають про використання пального для потреб власного споживання чи переробки, загальну місткість резервуарів та ємностей, що використовуються для зберігання пального, та їх фактичне місцезнаходження.

Як зазначено відповідачем та не заперечується позивачем, ТОВ «КЕРАМІТ» у квітні 2020 року ліцензію на право зберігання пального не отримувало.

При цьому, позивач є власником резервуару горизонтального сталевого циліндричного РГС-10, який проходив повірку, згідно Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 03.10.2019 № 5131-MX (а.с.104).

ТОВ «КЕРАМІТ» (покупець) та ПП «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «НЬЮКО» 28.01.2020 уклали договір №0379 поставки нафтопродуктів (а.с.34-36), відповідно до умов якого продавець зобов`язується передати в узгоджені терміни, а покупець прийняти і оплатити на умовах, викладених у договорі, нафтопродукти, іменовані далі по тексту «Товар», найменування, кількість, ціна яких вказується в накладних документах на товар, які формуються на кожну окрему партію товару, яка поставляється в рамках цього договору, а також є невід`ємною частиною цього договору.

При цьому, на підставі вказаного договору ТОВ «КЕРАМІТ» придбало у ПП «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «НЬЮКО» паливо дизельне:

- 08.04.2020 року в обсязі 5200 л вагою 4238 кг, відповідно до замовлення від 06.04.2020 року (а.с.37), накладної №471 від 08.04.2020 року (а.с.10), товарно-транспортної накладної №471 08.04.2020 року (а.с.41) та платіжного доручення №1714 від 09.04.2020 року (а.с.46);

- 24.04.2020 року в обсязі 4730 л вагою 3714 кг, відповідно до замовлення від 22.04.2020 року (а.с.38), товарно-транспортної накладної №600 від 24.04.2020 року (а.с.42) та накладної №600 від 24.04.2020 року (а.с.43) та платіжного доручення №1786 від 29.04.2020 року (а.с.47);

- 28.04.2020 року в обсязі 4730 л вагою 3926 кг, відповідно до замовлення від 06.04.2020 року (а.с.39), товарно-транспортної накладної №615 від 28.04.2020 року (а.с.44) та накладної №615 від 28.04.2020 року (а.с.45) та платіжного доручення №1794 від 30.04.2020 року (а.с.48).

В Єдиному реєстрі акцизних накладних на підставі виказаних вище операцій з продажі пального було зареєстровано наступні акцизні накладні:

- 10.04.2020 року №4058 від 08.04.2020 року (а.с.106), на поставку пального в обсязі 5176 л вагою 4298 кг;

- 25.04.2020 року №4184 від 24.04.2020 року (а.с.107) на поставку пального в обсязі 4730 л вагою 3914 кг;

- 30.04.2020 року №4201 від 28.04.2020 року (а.с.108) на поставку пального в обсязі 4744,43 л вагою 3926 кг.

Окрім цього, відповідачем до суду надано копію акцизної накладної від 31.03.2020 року №3167, зареєстрованої ПП «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «НЬЮКО» на адресу ТОВ «КЕРАМІТ» в Єдиному реєстрі акцизних накладних 01.04.2020 року на придбання останнім 4538 літрів пального вагою 3769 кг. (а.с.105).

Відповідно до п.231.3 ст.231 Податкового кодексу України, акцизна накладна складається платником податку в день ввезення на митну територію України пального або спирту етилового чи в день реалізації пального або спирту етилового при кожній повній або частковій операції з реалізації пального або спирту етилового. Акцизна накладна може бути складена за щоденними підсумками операцій (якщо акцизні накладні не були складені на ці операції) за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД у разі здійснення реалізації пального за готівку кінцевому споживачеві (який не є суб`єктом господарювання), розрахунки за які проводяться через касу/реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з урахуванням вимог, визначених Кабінетом Міністрів України, або через банківську установу чи платіжний пристрій (безпосередньо на поточний рахунок особи, що реалізує пальне). При цьому окремі обов`язкові реквізити акцизної накладної, що ідентифікують отримувача пального, визначені підпунктами "г" та "ґ" пункту 231.1 цієї статті, не заповнюються.

Позивачем на підтвердження того, що ним не здійснювалось зберігання придбаного пального акти приймання-передачі паливо-мастильних матеріалів:

- від 08.04.2020 року, відповідно до якого було передано у виробництво 3130 л пального та 2070 л пального було заправлено у паливні баки різних транспортних засобів (а.с.49);

- від 24.04.2020 року, відповідно до якого було передано у виробництво 4040 л пального та 690 л пального було заправлено у паливні баки різних транспортних засобів (а.с.50);

- від 28.04.2020 року, відповідно до якого було передано у виробництво 4590 л пального та 140 л пального було заправлено у паливні баки різних транспортних засобів (а.с.51).

Також позивачем до суду надано виробничий звіт сировини на виробництво готової продукції за квітень 2020 року, відповідно до якого при виробництві гравію керамзитового позивачем було використано 11760 л дизельного пального (а.с.52) та регламент технологічного процесу виробництва керамзитового гравію та керамзитового піску (а.с.54-56).

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ч.1 ст.78 КАС України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Суд зазначає, що не підлягає доказуванню факт використання позивачем 2900 літрів (2070+690+140) дизельного палива для заправки належних йому транспортних засобів безпосередньо після поставки його ПП «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «НЬЮКО» позивачу, оскільки на це посилається позивач та не заперечується відповідачем у відзиві на позов.

Водночас, суд оцінює критично до посилань позивача на використання ним при виробництві керамзитового гравію 11760 л дизельного пального.

Суд вважає обґрунтованими посилання відповідача на те, що з наданих позивачем до суду документів неможливо встановити, коли саме та у якій кількості позивачем використовувалося придбане дизельне пальне при виробництві, зокрема не надано доказів, що 08.04.2020 року позивачем разом (тобто без тривалого зберігання) використано 3130 літрів дизельного палива, 24.04.2020 року - 4040 літрів дизельного палива та 28.04.2020 року - 4590 літрів дизельного палива.

З наданого позивачем регламенту неможливо встановити наявність у технологічному процесі виробництва керамзитового гравію та керамзитового піску ємкості відповідного об`єму для «вигоряючої добавки», у склад якої і входить дизельне паливо, та не надано доказів наявності в апаратурі, яка використовується позивачем під час такого виробництва відповідних ємкостей.

Крім цього, позивачем до суду не надано доказів використання придбаного ним дизельного палива об`ємом 4538,00 л згідно акцизної накладної від 31.03.2020 року №3167, зареєстрованої 01.04.2020 року.

Викладене вище свідчить про те, що позивачем у березні-квітні 2020 року придбавалось дизельне пальне у великих об`ємах, невелика частина якого використовувалась для заправки належних позивачу транспортних засобів, а інша значно більша частина зберігалась позивачем без отримання для цього відповідної ліцензії.

Згідно зі статтею 17 Закону №481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі, зокрема, оптової торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії - 500000 гривень.

Таким чином суд доходить висновку про правомірність податкового повідомлення-рішення №15562/15-32-09-06 та відповідно про необґрунтованість позовних вимог позивача в цій частині.

Щодо податкового повідомлення-рішення №15563/15-32-09-06 від 01.07.2021 року суд зазначає наступне.

Згідно з абз.1, 3, 4 п.63.3 ст.63 Податкового кодексу України, з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).

Об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням, є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідним розділом цього Кодексу.

Платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків.

У ст.22 Податкового кодексу України визначено, що об`єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об`єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов`язує виникнення у платника податкового обов`язку.

Пунктами 8.1 та 8.2 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 09 грудня 2011 року №1588 (далі Порядок), передбачено, що платник податків зобов`язаний повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючий орган за основним місцем обліку у порядку, встановленому цим розділом.

Об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (далі - об`єкти оподаткування), є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідними розділами Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 8.4 Порядку, повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків.

Згідно п.п.16.1.3 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Аналізуючи наведені норми можна зробити висновок, що Податковим кодексом України визначено те, що може бути віднесено до об`єктів оподаткування (майно, товари, обороти з реалізації, операції з постачання товарів (робіт/послуг) та інші об`єкти, за наявності яких у платника податків (придбання та/або створення) виникає обов`язок зі сплати податків, та про які він зобов`язаний повідомляти контролюючий орган.

Тобто, податкове законодавство пов`язує обов`язок з подання звітності про об`єкти оподаткування з наявністю обов`язку по сплаті податків щодо такого об`єкта.

Водночас, такий обов`язок поширюється і щодо об`єктів, що пов`язані з оподаткуванням.

Як зазначено відповідачем та не заперечується позивачем, ТОВ «КЕРАМІТ» є власником:

- транспортних засобів: Geely МК Cross (державний номер транспортного засобу ВН 5440 IM), OPEL OMEGA седан (д.н.з НОМЕР_3 ), БМВ седан (д.н.з НОМЕР_4 ), IFA 50-самоскид (д.н.з НОМЕР_5 ), TOYOTA НІ АСЕ (д.н.з НОМЕР_6 ), TATRA 815 - самоскид (д.н.з НОМЕР_15 ), КАМАЗ 5511 - самоскид (д.н.з НОМЕР_8 ), КАМАЗ 5511 - самоскид (д.н.з НОМЕР_9 ), КАМАЗ 5511 - самоскид (д.н.з НОМЕР_10 ), КАМАЗ 5511 - самоскид (д.н.з НОМЕР_11 ), МАЗ 54322 - тягач (д.н.з НОМЕР_12 ), бульдозер ЧТЗ Т-130 завод № 2, Ескаватор АТЕК 881, № ВН 000 395, навантажувач кол. Фронт XG 93211 (д.н.з ТО 1374), погрузчик ТО-30, погрузчик ХТЗ - Т156Б-05 (д.н.з НОМЕР_13 ); автомобіль ГAЗ (д.н.з НОМЕР_14 );

- резервуару горизонтального сталевого циліндричного РГС-10.

Зважаючи на види діяльності позивача за КВЕД, так як власником даних транспортних засобів та резервуару є ТОВ «КЕРАМІТ» дане майно є пов`язане з оподаткуванням, а отже на позивача поширюється обов`язок з подання звітності щодо нього.

При цьому, згідно договору оренди транспортних засобів від 16.11.2017 року № 7 (а.с.117-118) та додаткової угоди від 30.04.2020 року до нього (а.с.119) TОB «KЕPAMIT» (орендодавець) було передано в тимчасове платне володіння та користування ТОВ «Одеський керамзитовий завод» (орендар) зазначені вище вантажні (легкові) автомобілі (крім автомобілю ГAЗ д.н.з НОМЕР_14 ).

Відповідно до п.117.1 ст.117 Податкового кодексу України неподання у строки та у випадках, передбачених цим Кодексом, заяв або документів для взяття на облік у відповідному контролюючому органі, реєстрації змін місцезнаходження чи внесення інших змін до своїх облікових даних, неподання виправлених документів для взяття на облік чи внесення змін, подання з помилками чи у неповному обсязі, неподання відомостей стосовно осіб, відповідальних за ведення бухгалтерського обліку та/або складення податкової звітності, відповідно до вимог встановлених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу на самозайнятих осіб у розмірі 340 гривень, на юридичних осіб, відокремлені підрозділи юридичної особи чи юридичну особу, відповідальну за нарахування та сплату податків до бюджету під час виконання договору про спільну діяльність, - 1020 гривень.

У разі неусунення таких порушень або за ті самі дії, вчинені протягом року особою, до якої були застосовані штрафи за таке порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу на самозайнятих осіб у розмірі 680 гривень, на юридичних осіб, відокремлені підрозділи юридичної особи чи юридичну особу, відповідальну за нарахування та сплату податків до бюджету під час виконання договору про спільну діяльність, - 2040 гривень.

Відповідно до розрахунку штрафних (фінансових) санкцій до вищевказаного акту перевірки від 31.05.2021 року №10487/15-32-09-06/32497386, відповідачем розраховано суму штрафу 36720,00 грн. за порушення позивачем п.63.3 ст.63 Податкового кодексу України: 2040*18.

При цьому позивачем до суду надано податкове повідомлення-рішення №6 від 18.03.2021 року (а.с.63), яким за порушення позивачем п.63.3 ст.63 Податкового кодексу України застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) 11220,00 грн.

Доказів скасування вказаного податкового повідомлення-рішення позивачем до суду не надано.

Водночас, суд зазначає, що пунктом 52-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України передбачено, що за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за:

порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії;

відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу;

порушення вимог законодавства в частині:

обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;

цільового використання пального, спирту етилового платниками податків;

обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального;

здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку;

порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.

Тобто, з викладеного вбачається, що на період дії на території України карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції за порушення платниками податку вимог податкового законодавства не застосовуються, окрім деяких випадків,с серед яких зокрема є порушення такими платниками вимог законодавства в частині зберігання пального.

Водночас, порушення платниками податків вимог п.63.3 ст.63 Податкового кодексу України у такий перелік виключень не входить.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» встановлено з 12 березня 2020 року на усій території України карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 31 грудня 2021 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 р. № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 р. № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Отже, на момент призначення та проведення фактичної перевірки позивача, прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення №15563/15-32-09-06 від 01.07.2021 року та до 31 грудня 2021 на усій території України діє карантин з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), а тому штрафні санкції за порушення платниками податків вимог п.63.3 ст.63 Податкового кодексу України не застосовуються.

Відтак, податкове повідомлення-рішення №15563/15-32-09-06 від 01.07.2021 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо доводів позивача про протиправність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень у зв`язку з протиправністю наказу, суд зазначає наступне.

Так, наказом Головного управління ДПС в Одеській області від 19.05.2021 року №3098-п «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «КЕРАМІТ» ()» на підставі п.п.19-1.1.4 п.19-1.1 ст.19-1, п.п.19-1.1.14 п.19-1.1 ст.19-1, ст.20, п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового Кодексу України наказано провести за участю начальника відділу контролю за обігом марки акцизного податку управління контролю за підакцизними товарами Головного управління ДПС в Одеській області Кирничанського Павла Миколайовича, головного державного ревізора-інспектора відділу контролю за обігом марки акцизного податку управління контролю за підакцизними товарами Головного управління ДПС в Одеській області Коваленка Олександра Олександровича, головного державного ревізора-інспектора відділу контролю за обігом марки акцизного податку управління контролю за підакцизними товарами Головного управління ДПС в Одеській області Матвійчука Олександра Васильовича, головного державного ревізора-інспектора відділу контролю за обігом марки акцизного податку управління контролю за підакцизними товарами Головного управління ДПС в Одеській області Гринько Інни Валеріївни, головного державного ревізора-інспектора відділу контролю за обігом марки акцизного податку управління контролю за підакцизними товарами Головного управління ДПС в Одеській області Шашкова Олександра Геннадійовича фактичну перевірку ТОВ «КЕРАМІТ» (), податкова адреса: Одеська область, Лиманський район, с. Крижанівка, вул. Атаманюка, буд. 22, адреса господарської одиниці: Одеська область, Лиманський район, Красносільська с/р, -1 км Старокиївського шосе, 23 А, з 19.05.2021 року, тривалістю 10 діб, перевіряємий період з 01.01.2020 року по дату закінчення фактичної перевірки, з метою здійснення контролю дотримання вимог діючого законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем реалізації, наявності ліцензій, свідоцтв.

Згідно з п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені у Законі України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Частиною 1 статті 7 вказаного Закону визначено, що для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

При цьому, відповідно до абз. 3 п. 81.1 ст.81 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

Відповідачем до суду надано копію доповідної записки управління контролю за підакцизними товарами Головного управління ДПС в Одеській області (а.с.95), на підставі якої і прийнято наказ Головного управління ДПС в Одеській області від 19.05.2021 року №3098-п «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «КЕРАМІТ» ()».

При цьому, відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 04.03.2021 року у справі №803/1171/17, наявність службової записки з викладенням інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на органи державної податкової служби, може розглядатись як передбачена підпунктом 80.2.5 пункту 80.5 статті 80 Податкового кодексу України підстава для проведення фактичної перевірки та відповідно може мати наслідком прийняття оскаржуваних наказів.

Щодо доводів позивача, що фактична перевірка не здійснювалась інспекторами за місцем провадження ним діяльності, суд вважає необґрунтованим, оскільки у наданих до суду копіях направлень наявна розписка ОСОБА_1 бухгалтера ТОВ «КЕРАМІТ» про пред`явлення їх вказаних направлень 19.05.2021 року о 15.38 год., а у акті перевірки №10487/19-32-09-06/32497386 відмітка про проведення фактичної перевірки за її присутності.

Водночас суд зазначає, що Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04.08.2021 року у справі №540/2553/19 дійшла висновку, що неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Суд зазначає, що позивач, який отримав наказ про призначення фактичної перевірки та допустив контролюючий орган до її проведення, у позовній заяві не зазначив порушень відповідачем, допущених при призначенні та проведенні фактичної перевірки, які вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за її результатами.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Так, ч.2 ст.2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов ТОВ «КЕРАМІТ» підлягає задоволенню частково шляхом визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області №15563/15-32-09-06 від 01.07.2021 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 3 вказаної статті визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем сплачено судовий збір за подачу даної позовної заяви у розмірі 8050,81 грн.

В той же час, сума судового збору, яка підлягала сплаті складає 8050,80 грн.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд вважає за доцільне стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КЕРАМІТ» судовий збір у розмірі 550,80 грн.

Керуючись ст.ст.7, 9, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «КЕРАМІТ» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області №15563/15-32-09-06 від 01.07.2021 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КЕРАМІТ» судовий збір у розмірі 550 грн. 80 коп. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «КЕРАМІТ» (вул. Атаманюка, буд.22, с.Крижанівка, Лиманський район, Одеська область, 67562, ).

Відповідач Головне управління ДПС в Одеській області (вул.Семінарська, 5, м.Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166).

Суддя С.М.Корой