Справа № 200/225/20-а
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2021-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2021 року справа №200/225/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Гайдара А.В., Геращенка І.В., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 березня 2021 року у справі № 200/225/20-а (головуючий І інстанції Мозговая Н.А.) за позовом ОСОБА_1 до Святогірської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

08 січня 2020 року позивач, ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Святогірської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення Святогірської міської ради від 29 березня 2013 року №1-ХХХ1-6 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Святогірська» (а.с. 1-4 т.1).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30 березня 2021 року відмовлено у задоволені позовних вимог (а.с. 19-22 т.2).

Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначила, що спірне рішення є нормативним актом, який безпосередньо порушує її позивача, та яке прийнято з порушенням процедури його прийняття.

Вважає, що регуляторний акт протиправно не направлено до Державної регуляторної служби України для підготовки пропозицій щодо його удосконалення (а.с. 27-31 т.2).

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Представник відповідача надав до суду клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів, яке обґрунтовано бажанням реалізувати право сторони бути присутнім в судовому засіданні та надавати пояснення, а також необхідністю убезпечення населення від розповсюдження гострої респіраторної хвороби та масового поширення вірусної інфекції, раціональним використанням робочого часу та значною віддаленістю Першого апеляційного адміністративного суду.

Проте, суд апеляційної інстанції зазначає, що розгляд цієї справи неможливо провести в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів сторони, у зв`язку з існуючим бронюванням у Першому апеляційному адміністративному суді 11 жовтня 2021 року з 13 години 00 хвилин, оскільки наявний для бронювання проміжок часу є недостатнім для проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, 08 грудня 2010 року між Святогірською міською радою (орендодавець) та ОСОБА_1 було укладено договір оренди землі №71. У пункті 2 вказаного Договору вказано про те, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 2,5048 га (кадастровий номер :01:001:0760) в тому числі: капітальна одно та двоповерхнева забудова 0,1199 га, під спорудами 0,0695 га, під проїздами, проходами та площадками 0,9601 га, під зеленими насадженнями 1,3553 га (а.с.5-12, том 1).

У 2012 році затверджена технічна документація з нормативної грошової оцінки земель населеного пункту міста Святогірська (а.с.32-129, том 1).

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:001:0760 складає 18404067,53 грн., що підтверджується витягом №2-15-10-9810 із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с.13, том 1).

21 лютого 2013 року у газеті «Вести» №8 (15116) було оприлюднено повідомлення проекту регуляторного акта «Рішення Святогірської міської ради «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Святогірська» (а.с.138, том.1).

28 лютого 2013 року у газеті «Вести» №9 (15117) було оприлюднено проект рішення Святогірської міської ради «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Святогірська», додаток №1 до рішення Святогірської міської ради та аналіз регуляторного впливу проекту рішення міської ради «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Святогірська» (а.с.243-244, том 1).

28 березня 2013 року постійною депутатською комісією з питань економічної, інвестиційної, регуляторної політики, комунальної власності, бюджету і фінансів надано висновок щодо проекту регуляторного акта «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Святогірська», у якому вказано про те, що проект регуляторного акта «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Святогірська» відповідає вимогам ст.4,8 Закону України «Про засади регуляторної політики у сфері господарської діяльності» від 11.09.2003 року (а.с.141, том 1).

29 березня 2013 року Святогірською міською радою прийнято рішення №1-ХХХІ-6 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Святогірська», яким затверджено нормативну грошову оцінку земель міста Святогірська в цілому, в тому числі: 1.1. Нормативні витрати на освоєння та облаштування території м. Святогірська з розрахунку за 1 кв.м. -26, 50 грн./м2; 1.2. Базову вартість 1 кв.м. земель м. Святогірська з врахуванням регіональних факторів 87,45 грн./ кв.м.; 1.3. Нормативну грошову оцінку 1 кв.м. земель в межах економіко планувальних зон з врахуванням зональних коефіцієнтів згідно додатку. Введено в дію нормативно грошову оцінку земель м. Святогірська з 01.01.2014 року (а.с.137, том 1).

Згідно з додатком до рішення Святогірської міської ради від 29 березня 2013 року №1-ХХХІ-6 встановлено нормативну грошову оцінку 1кв.м. земель міста Святогірська в межах економіко планувальних зон (а.с.137 зворотній бік, том 1).

04 квітня 2013 року у газеті «Вести» (15122) було оприлюднено рішення Святогірської міської ради від 29.03.2013 року №1-ХХХІ-6 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Святогірська» разом із додатком (а.с.144, том 1).

09 квітня 2019 року на адресу позивача був направлений лист «Щодо укладання додаткової угоди до договору оренди» (а.с.145, том 1).

03 травня 2019 року позивач відхилила пропозицію по внесенню змін до договору оренди землі від 08 грудня 2010 року №71 та підписанню додаткової угоди №141411902 (а.с.148, том 1).

Суд першої інстанції приймаючи спірне рішення дійшов висновку, що спірне рішення є правомірним, процедура його прийняття не порушена.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції та зазначає наступне.

Статтею 264 КАС визначені особливості провадження у справах щодо оскарження нормативно-правових актів органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування і інших суб`єктів владних повноважень і пункт 2 частини першої цієї статті передбачає, що правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо законності та відповідності правовим актам вищої юридичної сили нормативно-правових актів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, інших суб`єктів владних повноважень.

При цьому, визначення поняття нормативно-правового акта міститься у пункті 18 частини першої статті 4 КАС, за змістом якого ним вважається акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування.

У свою чергу, відповідно до статті 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Статтею 26 Закону України від 21 травня 1997 року №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон №280/97-ВР) визначений перелік питань, які відносяться до виключної компетенції сільських, селищних та міських рад, до яких, серед іншого, належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин та затвердження ставок земельного податку відповідно до Податкового кодексу України (пункти 34-35 частини першої).

Відповідно до частини третьої статті 201 Земельного кодексу України, нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель тощо.

Частиною першою статті 23 Закону України "Про оцінку земель" передбачено, що технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою.

Частинами першою, другою, десятою статті 59 Закону №280/97-ВР передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Частиною дванадцятою статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються у порядку, встановленому Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України від 11 вересня 2003 року №1160-IV «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» (далі - Закон № 1160-ІV), регуляторний акт - це прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання.

Згідно зі статтею 4 КАС України, нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

У Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженому Наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2005 року № 34/5 (у редакції Наказу Міністерства юстиції України від 15.05.2013 № 883/5) визначено, що нормативно-правовий акт - офіційний документ, прийнятий уповноваженим на це суб`єктом нормотворення у визначеній законом формі та порядку, який встановлює норми права для неозначеного кола осіб і розрахований на неодноразове застосування.

Юридична наука визначає, що нормативно-правові акти - це правові акти управління, які встановлюють, змінюють, припиняють (скасовують) правові норми. Нормативно-правові акти містять адміністративно-правові норми, які встановлюють загальні правила регулювання однотипних відносин, розраховані на тривале застосування. Вони встановлюють загальні правила поведінки, норми права, регламентують однотипні суспільні відносини у певних галузях і, як правило, розраховані на довгострокове та багаторазове їх застосування.

Отже, до нормативно-правових актів відносяться прийняті уповноваженими органами акти, які встановлюють, змінюють норми права, носять загальний чи локальний характер, розраховані на невизначене коло осіб та застосовується неодноразово.

Ненормативним (індивідуальним) правовим актам притаманні такі ознаки: а) спрямовуються на врегулювання конкретних (одиничних) актів соціальної поведінки; б) поширюються лише на персонально визначених суб`єктів; в) містять індивідуальні приписи (веління, дозволи), розраховані на врегулювання лише окремої, конкретної життєвої ситуації, тому їх юридична чинність (формальна обов`язковість) вичерпується одноразовою реалізацією; г) не передбачають повторного застосування одних і тих самих юридичних засобів; д) не мають зворотної дії в часі.

Правова позиція про те, що рішення органу місцевого самоврядування з приводу затвердження нормативної грошової оцінки земель відноситься до регуляторних нормативно-правових актів висловлена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 14 травня 2020 року у справі № 280/2100/19.

У справі, що розглядається, оскаржено прийняте відповідачем рішення №1-ХХХІ-6 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Святогірська»

Як вбачається зі змісту вказаного рішення, ним затверджено нормативно грошову оцінку земель м. Святогірська, у рішенні зазначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки використовується для встановлення орендної плати за володіння та користування земельною ділянкою у визначеному законом порядку.

Дане рішення прийняте регуляторним органом - органом місцевого самоврядування, та стосується невизначеного кола осіб (оскільки затверджує нормативну грошову оцінку земельних ділянок, орендарі/користувачі яких можуть змінитися), вказане рішення може бути застосовано неодноразово (у разі зміни користувача).

З огляду на наведене, суд вважає, що спірне рішення є нормативно-правовим регуляторним актом, оскільки прийняте уповноваженим органом суб`єкта владних повноважень, змінює норми права, поширюється на невизначене коло осіб (платників податку з плати за землю, коло яких не є конкретно визначеним) та спрямована на правове регулювання адміністративних відносин між регуляторним органом та іншими суб`єктами господарювання, також оскаржене рішення розраховано на довгострокове та неодноразове застосування.

Відповідно до статті 59 Закону № 280/97-ВР визначено, що рішення ради нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо радою не встановлено більш пізній строк введення цих рішень у дію, а також відповідно до Закону № 1160-IV ці рішення є регуляторними актами, приймаються з урахуванням вимог цього ж закону.

Згідно із частинами першою та другою статті 8 Закону №1160-IV стосовно кожного проекту регуляторного акта його розробником готується аналіз регуляторного впливу. Аналіз регуляторного впливу готується до оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень та пропозицій.

Згідно зі статтею 9 Закону № 1160-IV кожен проект регуляторного акта оприлюднюється з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань.

Про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій розробник цього проекту повідомляє у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону.

У випадках, встановлених цим Законом, може здійснюватися повторне оприлюднення проекту регуляторного акта.

Так, згідно з частиною другою статті 13 цього Закону повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій, проект регуляторного акта та відповідний аналіз регуляторного впливу оприлюднюються шляхом опублікування в друкованих засобах масової інформації розробника цього проекту, а у разі їх відсутності - у друкованих засобах масової інформації, визначених розробником цього проекту, та/або шляхом розміщення на офіційній сторінці розробника проекту регуляторного акта в мережі Інтернет.

Тобто, Законом передбачена можливість повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акта, зокрема, шляхом розміщення на офіційній сторінці розробника проекту регуляторного акта в мережі Інтернет, у разі відсутності у розробника такого проекту друкованого засобу масової інформації.

При визначенні регуляторними органами друкованих засобів масової інформації, в яких публікуються документи, зазначені у частинах першій - третій цієї статті:

надається перевага офіційним друкованим засобам масової інформації;

забезпечується відповідність сфери компетенції регуляторного органу на відповідній території сфері розповсюдження друкованого засобу масової інформації.

Згідно із частинами п`ятою - восьмою статті 9 Закону №1160-IV повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акта повинно містити: стислий виклад змісту проекту; поштову та електронну, за її наявності, адресу розробника проекту та інших органів, до яких відповідно до цього Закону або за ініціативою розробника надсилаються зауваження та пропозиції; інформацію про спосіб оприлюднення проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу (назва друкованого засобу масової інформації та/або адреса сторінки в мережі Інтернет, де опубліковано чи розміщено проект регуляторного акта та аналіз регуляторного впливу, або інформація про інший спосіб оприлюднення, передбачений частиною п`ятою статті 13 цього Закону); інформацію про строк, протягом якого приймаються зауваження та пропозиції від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань; інформацію про спосіб надання фізичними та юридичними особами, їх об`єднаннями зауважень та пропозицій.

Строк, протягом якого від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань приймаються зауваження та пропозиції, встановлюється розробником проекту регуляторного акта і не може бути меншим ніж один місяць та більшим ніж три місяці з дня оприлюднення проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу.

Усі зауваження і пропозиції щодо проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу, одержані протягом встановленого строку, підлягають обов`язковому розгляду розробником цього проекту. За результатами цього розгляду розробник проекту регуляторного акта повністю чи частково враховує одержані зауваження і пропозиції або мотивовано їх відхиляє.

Оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій не може бути перешкодою для проведення громадських слухань та будь-яких інших форм відкритих обговорень цього проекту регуляторного акта.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що процедура оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій складається з декількох етапів:

1) оприлюднення повідомлення про оприлюднення цього проекту регуляторного акта, яке повинно містити: стислий виклад змісту проекту; поштову та електронну, за її наявності, адресу розробника проекту та інших органів, до яких відповідно до цього Закону або за ініціативою розробника надсилаються зауваження та пропозиції; інформацію про спосіб оприлюднення проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу (назва друкованого засобу масової інформації та/або адреса сторінки в мережі Інтернет, де опубліковано чи розміщено проект регуляторного акта та аналіз регуляторного впливу, або інформація про інший спосіб оприлюднення, передбачений частиною п`ятою статті 13 цього Закону); інформацію про строк, протягом якого приймаються зауваження та пропозиції від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань; інформацію про спосіб надання фізичними та юридичними особами, їх об`єднаннями зауважень та пропозицій;

2) оприлюднення самого проекту регуляторного акта разом із відповідним аналізом регуляторного впливу.

Відповідно до вимог статті 36 Закону № 1160-IV регуляторний акт не може бути прийнятий або схвалений уповноваженим на це органом чи посадовою особою місцевого самоврядування, якщо наявна хоча б одна з таких обставин: відсутній аналіз регуляторного впливу; проект регуляторного акта не був оприлюднений.

У разі виявлення будь-якої з цих обставин орган чи посадова особа місцевого самоврядування має право вжити передбачених законодавством заходів для припинення виявлених порушень, у тому числі відповідно до закону скасувати або зупинити дію регуляторного акта, прийнятого з порушеннями.

На порушення порядку оприлюднення проекту регуляторного акта посилався позивач.

Судами встановлено, що 21 лютого 2013 року у газеті «Вести» №8 (15116) оприлюднено повідомлення проекту регуляторного акта «Рішення Святогірської міської ради «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Святогірська» (а.с.138, том.), яке відповідає вимогам ч.5-8 статті 9 Закону №1160-IV.

28 лютого 2013 року у газеті «Вести» №9 (15117) оприлюднено проект рішення Святогірської міської ради «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Святогірська», додаток №1 до рішення Святогірської міської ради та аналіз регуляторного впливу проекту рішення міської ради «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Святогірська» (а.с.243-244, том 1).

28 березня 2013 року постійною депутатською комісією з питань економічної, інвестиційної, регуляторної політики, комунальної власності, бюджету і фінансів надано висновок щодо проекту регуляторного акта «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Святогірська», у якому вказано про те, що проект регуляторного акта «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Святогірська» відповідає вимогам ст.4,8 Закону України «Про засади регуляторної політики у сфері господарської діяльності» від 11 вересня 2003 року (а.с.141, том 1).

29 березня 2013 року Святогірською міською радою прийнято рішення №1-ХХХІ-6 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Святогірська».

04 квітня 2013 року у газеті «Вести» (15122) було оприлюднено рішення Святогірської міської ради від 29 березня 2013 року №1-ХХХІ-6 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Святогірська» разом із додатком (а.с.144, том 1).

Викладене вказує, що відповідачем при прийнятті рішення Святогірської міської ради від 29 березня 2013 року №1-ХХХІ-6 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Святогірська» були дотримані всі процедурні вимоги, які передбачені Законом №1160-IV

Твердження позивача з приводу того, що спірне рішення не було оприлюднено у порядку, визначеному законодавством України, спростовуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Також колегія суддів вважає неприйнятними доводи апеляційної скарги щодо посилання на необхідність направлення спірного рішення до Державної регуляторної служби України для підготовки пропозицій щодо його удосконалення, оскільки на момент виникнення спірних правовідносин (2012-2013р.) ст.34 Закону № 1160-IV не передбачала такого обов`язку органу.

Відтак, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки процедура прийняття спірного рішення не була порушена.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

За змістом статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про відмову у задоволені адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому рішення Донецького окружного адміністративного суду необхідно залишити без змін.

Керуючись статтями 238, 250, 308, 311, 316, 321, 322, 328 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 березня 2021 року в справі № 200/225/20-а залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 березня 2021 року в справі № 200/225/20-а залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 жовтня 2021 року.

Судді А.В. Гайдар

І.В. Геращенко

І.Д. Компанієць