Справа № 300/4898/21
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2021-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" жовтня 2021 р. справа № 300/4898/21

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Микитюка Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Костюк О.С.,

представників позивача - Прубняк С.С., Калініченко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Управління соціального захисту населення Калуської міської ради

до відповідача: Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ)

про визнання протиправними та скасування постанов від 19.08.2021, -

ВСТАНОВИВ:

Управління соціального захисту населення Калуської міської ради (надалі також - позивач), 07.09.2021 звернулося до суду з адміністративним позовом до відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ)про визнання протиправними та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 19.08.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначили, що 25.08.2021 на адресу позивача надійшли постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) Іваночко В.Ю. ВП №66566888 від 19.08.2021 про відкриття виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження. Дані постанови винесені на підставі заяви стягувача про примусове виконання виконавчого листа №300/901/21 виданого Івано-Франківським окружним адміністративним судом від 21.07.2021 про зобов`язання Управління соціального захисту населення Калуської міської ради (вул. Євшана, 9, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77300, ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) недоплаченої суми щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій відповідно до частини 5 статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" - у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням виплачених сум.

Також позивач зазначає, що рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.05.2021 по справі №300/901/21 надійшло на їх адресу 09.07.2021.

04.08.2021 управління звернулося до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд з заявою про поновлення пропущеного строку звернення з апеляційною скаргою на дане рішення. За таких підстав позивач вважає, що рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.05.2021 по справі №300/901/21 не набрало законної сили, а тому і не підлягало примусовому виконанню, а постанови про відкриття виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 19.08.2021 року є протиправними та підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 13.09.2021 дану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліку (а.с.40-42).

24.09.2021 позивач усунув недолік позовної заяви, відтак ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.09.2021 відкрито провадження у даній справі в порядку ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, надавши клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Заслухавши доводи представників позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління соціальної захисту населення Калуської міської ради про визнання протиправними дії щодо відмови у нарахуванні та виплаті щорічної разової грошової допомоги та зобов`язання перерахувати і виплатити разову грошову допомогу до 05 травня 2020 року, як учаснику бойових дій у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з врахуванням виплачених сум.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.05.2021 позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Управління соціального захисту населення Калуської міської ради (вул. Євшана, 9, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77300, ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік, як учаснику бойових дій у розмірі, меншому ніж передбачено частиною 5 статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Зобов`язано Управління соціального захисту населення Калуської міської ради (вул. Євшана, 9, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77300, ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) недоплаченої суми щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій відповідно до частини 5 статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" - у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням виплачених сум.

Дане рішення набрало законної сили 18.06.2021.

21.07.2021 на примусове виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду було видано виконавчий лист.

11.08.2021 ОСОБА_1 звернувся до відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа Івано-Франківського окружного адміністративного суду №300/901/21 від 21.07.2021.

19.08.2021 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) Іваночком В.Ю. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа Івано-Франківського окружного адміністративного суду №300/901/21 від 21.07.2021 про зобов`язання Управління соціального захисту населення Калуської міської ради (вул. Євшана, 9, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77300, ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) недоплаченої суми щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій відповідно до частини 5 статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" - у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням виплачених сум. Одночасно державним виконавцем винесено постанови про стягнення виконавчого збору в розмірі 24000,00 грн. та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 148,09 грн. (а.с.8-10).

04.08.2021 Управління соціального захисту населення Калуської міської ради звернулося до суду з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження та апеляційною скаргою на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.05.2021 у справі №300/901/21.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.09.2021 поновлено Управлінню соціального захисту населення Калуської міської ради строк на апеляційне оскарження рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.05.2021 у справі №300/901/21 (а.с.27).

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.09.2021 призначено справу №300/901/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Калуської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження (а.с.30).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частинами другою, четвертою статті 372 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 1 Закону України Про виконавче провадження № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з частинами п`ятою, шостою статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У пункті 2 частин 5 статті 26 Закону № 1404-VIII зазначено, що у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Частинами 1, 2 статті 27 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

У відповідності до частини 1-3 статті 42 Закону № 1404-VIII кошти виконавчого провадження складаються з:

1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця;

2) авансового внеску стягувача;

3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.

Судом встановлено, що підставою для винесення оскаржуваних постанов про відкриття виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 19.08.2021 у ВП №66566888 стала заява стягувача та виконавчий лист Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі №300/901/21 від 21.07.2021 про зобов`язання Управління соціального захисту населення Калуської міської ради (вул. Євшана, 9, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77300, ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) недоплаченої суми щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій відповідно до частини 5 статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" - у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням виплачених сум, після набрання рішенням суду законної сили.

Як зазначалося судом вище, що 04.08.2021 Управління соціального захисту населення Калуської міської ради звернулося до суду з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження та апеляційною скаргою на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.05.2021 у справі №300/901/21.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.09.2021 поновлено Управлінню соціального захисту населення Калуської міської ради строк на апеляційне оскарження рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.05.2021 у справі №300/901/21 (а.с.27).

Отже, позивачу поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.05.2021 у справі №300/901/21 вже після відкриття головним державним виконавцем виконавчого провадження (02.09.2021).

Таким чином, головний державний виконавець при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження діяв в межах повноважень, та у спосіб, визначений Контитуцією України та Законом України "Про виконавче провадження".

Окільки головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) правомірно відкрито виконавче провадження ВП № 66566888 з виконання виконавчого листа Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі №300/901/21 виданого 21.07.2021, то і обов`язок державного виконавця винести постанови про стягнення виконавчого збору та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Щодо стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 24 000,00 грн., то суд зазначає наступне.

Відповідач проводячи виплату позивачеві разової грошової допомоги до 5 травня діяв всупереч норм ст. 12 Закону № 3551-XII, оскільки виплатив таку у розмірі 1390,00 грн., що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 №112, чим порушив право позивача на належне соціальне забезпечення.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У межах вироблених Європейським судом з прав людини підходів до тлумачення поняття "майно", а саме в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як "наявне майно", так і активи включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого "права власності" (пункт 74 рішення Європейського суду з прав людини "Фон Мальтцан та інші проти Німеччини").

Суд робить висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та формує позицію для інтерпретації вимоги як такої, що вона може вважатися "активом": вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (пенсійних, заробітної плати, винагороди, допомоги) на момент дії цієї норми є "активом", на який може розраховувати громадянин як на свою власність ("Von Maltzan and Others v. Germany" № 71916/01, № 71917/01 та № 10260/02).

Отже, разова грошова допомога учасникам бойових дій є доходом та власністю в розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому підпадає під захист, гарантований цією статтею.

18 червня 2020 року ЄСПЛ постановив РІШЕННЯ Справа "Шебалдіна проти України" (Заява № 75792/11), де констатував:

Суд повторює, що держава на власний розсуд встановлює, які пільги виплачувати своїм працівникам з державного бюджету. Проте після набуття чинності положення законодавства, яке передбачає виплату певних пільг, має розглядатись як таке, що формує для осіб, якими дотримано його вимог, майнове право, що гарантується статтею 1 Першого протоколу (див. рішення у справі "Белане Надь проти Угорщини" [ВП] (Belane Nagy v. Hungary) [GC], заява № 53080/13, пункт 82, від 13 грудня 2016 року), і поки таке положення є чинним, органи державної влади не можуть умисно відмовляти в їхній виплаті (див. рішення у справі "Кечко проти України" (Kechko v. Ukraine), заява № 63134/00, пункт 23, від 08 листопада 2005 року, та "Сук проти України" (Suk v. Ukraine), заява № 10972/05, пункт 23, від 10 березня 2011 року).

Отже, сам суд у рішенні, яке знаходиться на виконанні у державного виконавця, що виніс оскаржувані постанови, констатував, що вимога позивача і стягувача у виконавчому провадженні є майновою вимогою, а тому до питання щодо стягнення виконавчого збору у даній справі підлягає застосуванню ч.2 ст. 27 ЗУ "Про виконавче провадження", а саме:

- Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Адміністративний суд не має повноважень щодо стягнення якихось грошових коштів з суб`єкта владних повноважень, оскільки керується вимогами ст.245 КАСУ (Повноваження суду при вирішенні справи):

1. При вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

2. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю;

7) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об`єднання громадян;

8) примусовий розпуск (ліквідацію) об`єднання громадян;

9) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України;

10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів;

11) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України або про продовження строку такого затримання;

12) затримання іноземця або особи без громадянства до вирішення питання про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні;

13) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

14) звільнення іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

15) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

3. У разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

4. У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У відповідності до вищенаведеної норми, адміністративний суд може постановити рішення про "стягнення" виключено тільки у випадку стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Рішення № 300/901/21 хоча не містить у резолютивній частині слово "стягнення", однак це не виключає "майновий" характер вимоги, яка може звучати по-різному, оскільки адмінсуд не обмежений при постановленні рішення відповідними способами захисту, які він вважає правильним та ефективним при викладенні резолютивної частини.

Частина 2 ст. 27 ЗУ "Про виконавче провадження "містить види способів отримання коштів стягувачем, а відсутність вказівки щодо "зобов`язати перерахувати, виплатити тощо" не свідчить , що дані вимоги є немайновими.

Застосування законодавцем у частині 3 ст. 27 ЗУ "Про виконавче провадження" словосполучення "рішення немайнового характеру" свідчать саме про те, що вимоги не стосуються ні коштів, ні майна стягувача, а тому застосування даної частини 3 до боржника -є неправильними і не відповідає ні практиці ЄСПЛ, ні чинному національному законодавству.

Отже, відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови про стягнення виконавчого збору помилково застосовано ч.3 ст. 27 ЗУ "Про виконавче провадження", а не ч.2 ст. 27 ЗУ "Про виконавче провадження", що свідчить про її незаконність, а тому така в частині стягнення виконавчого збору в розміру 24000,00 гривень підлягає скасуванню.

Крім того, суд звертає увагу на те, що 15.09.2021 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) на підставі заяви боржника та ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.09.2021 винесено постанову про зупинення виконавчого провадження у ВП №66566888.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями від 01.09.2021 №280 та від 17.09.2021 №295 підтверджується сплата позивачем судового збору за звернення до суду із даним позовом у розмірі 4540,00 грн.

Доказів понесення сторонами будь-яких інших витрат, пов`язаних з розглядом справи суду не надано, відтак підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача частина сплаченого ним суми судового збору у розмірі 2270,00 грн, що пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Управління соціального захисту населення Калуської міської ради до відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправними та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 19.08.2021 року - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) від 19.08.2021ВП № 66566888 "Про стягнення виконавчого збору" в частині суми виконавчого збору в розмірі 24000 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) (код ЄДРПОУ - 43316386) на користь Управління соціального захисту населення Калуської міської ради (код ЄДРПОУ - 03193318) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275 - 277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286 - 288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції (частини 1 статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України).

У відповідності до частини 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (стаття 297 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому, у відповідності до підпункту 15.5. пункту 15 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасники справи:

позивач: Управління соціального захисту населення Калуської міської ради, (), вул. М. Євшана, 9, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77300;

відповідач: Відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) (), вул. Галицька, 45, м. Івано-Франківськ, 76018.

Суддя Микитюк Р.В.