Справа № 640/28341/21
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2021-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні доказів

08 жовтня 2021 року м. Київ № 640/28341/21

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі судді Добрянської Я.І., розглянувши заяву позивача - ОСОБА_1 , про забезпечення доказів у справі №640/28341/21 за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,-,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася ОСОБА_1 з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, а саме:

- визнати бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо не зняття арешту з нерухомого майна ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) при поверненні виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні №28103326- протиправною;

- зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з усього нерухомого майна ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ), реєстраційний номер обтяження №11512804.

Разом з позовною заявою надійшла заява про забезпечення доказів у справі №640/28341/21, з вимогою:

- вжити заходів до забезпечення доказів, шляхом витребування у Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) матеріалів виконавчого провадження №28103326 від 08.08.2011 року, з примусового виконання виконавчого листа №2-449, виданого 25.10.2010 року Києво-Святошинським районним судом Київської області про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь Регіональної дирекції ПАТ «БТА Банк» в м. Києві боргу в сумі 9 634 908,52 грн., для огляду їх в суді.

Вирішуючи питання про наявність підстав для витребування від Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) доказів, суд виходив з наступного.

Відповідно до частин першої, другої статті 114 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Згідно з частиною першою статті 115 Кодексу адміністративного судочинства України суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом доказів, у тому числі за місцем їх знаходження, забороною вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язанням вчинити певні дії щодо доказів.

Відповідно до частини п`ятої статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

Аналізуючи наведені положення у зіставленні з вимогами заявника насамперед треба зауважити, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто, це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Так, зі змісту поданої заяви про забезпечення доказів, вбачається, що заявником не наведено обґрунтованих підстав у розумінні вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим, отже заявником не зазначено підстав, з яких згідно із приписами статті 114 Кодексу адміністративного судочинства України допускається застосування інституту забезпечення доказів.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Аналогічний правовий висновок викладений також в ухвалі Верховного Суду від 02.05.2019 по справі № Зд/9901/2/19, провадження №Зд/9901/2/19.

З огляду на викладе, суд доходить висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення доказів.

Керуючись ст. ст. 114, 115, 117, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Відмовити позивачці ОСОБА_1 у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення доказів в адміністративній справі №640/28341/21.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Я.І. Добрянська