Справа № 640/19885/18
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2021-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

06 жовтня 2021 року м. Київ № 640/19885/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Качур І.А., розглянувши в порядку письмового провадження заяву в порядку статті 383 КАС України в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Служби зовнішньої розвідки України

Головного управління Пенсійного фонду в Київській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 до Служби зовнішньої розвідки України, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому позивач просить суд:

- визнати дії протиправними:

- Служби зовнішньої розвідки України щодо не включення до Довідки про грошове забезпечення, надану Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві для перерахунку пенсії, додаткових видів грошового забезпечення - надбавок та доплат, що мали постійний характер, які Позивач отримував на час звільнення з СЗР України;

- Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо зменшення Позивачу відсотку грошового забезпечення з 80 до 70% при обчисленні основного розміру пенсії, неврахування при перерахунку пенсії розмірів додаткових видів грошового забезпечення надбавок та доплат, що мали постійний характер, які Позивач отримував на час звільнення з СЗР України, відтермінування виплат підвищення перерахованої пенсії у 2018 та у 2019 роках у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб»;

- зобов`язати вчинити дії:

- Службу зовнішньої розвідки України шляхом підготовки та надання до ГУ ПФУ в м. Києві Довідки про розмір грошового забезпечення Позивача, що враховується при перерахунку пенсії, із включенням, окрім розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, усіх додаткових видів грошового забезпечення - надбавок та доплат, що мали постійний характер, які ОСОБА_1 отримував на час звільнення з СЗР України, а саме: надбавки за службу в умовах режимних обмежень - 15%; надбавки за оперативно-розшукову, розвідувальну діяльність - 50%; надбавки за виконання особливо важливих завдань - 100%; надбави за виконання спеціальних завдань із забезпечення державної безпеки - 70%; премії - 150%, інших надбавок та доплат, що виплачуються в СЗР України з 01.03.2018 року, зокрема, надбавки за особливості проходження служби (в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років) тощо;

- Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві шляхом: перерахунку пенсії на підставі нової Довідки СЗР України в розмірі 80% грошового забезпечення, виходячи з розміру посадового окладу - 9670 грн., окладу за військове звання - 1480 грн., процентної надбавки за вислугу років - 5575 грн., із включенням до перерахунку усіх надбавок і доплат, що виплачувались ОСОБА_1 на час звільнення із СЗР України, інших надбавок та доплат, що виплачуються в СЗР України з 01.03.2018 року; виплати з 01 січня 2018 року, у відповідності до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в повному обсязі щомісячно - без відтермінування виплат і без обмеження максимальним розміром; компенсації різниці між перерахованою таким чином пенсії та вже проведеними виплатами з 1 січня 2018 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.03.2019 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.01.2020 року залишеною ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.10.2020 року без змін, адміністративний позов № 640/19885/18 задоволено частково та видано виконавчі листи.

Через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян Окружного адміністративного суду м. Києва надійшла заява від позивача в порядку статті 383 КАС України.

Розглянувши заяву та додані до неї документи, суд зазначає наступне.

Розглянувши подану заяву, суд встановив наступне.

Так, згідно із ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Європейський суд з прав людини у справі "Горнсбі проти Греції" наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Отже, для цілей статті 6 Конвенції стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України), якими встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 129-1 Конституції України.

Отже, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Відповідно, правилами ч. 1, 6 ст. 383 КАС України гарантовано, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Системний аналіз вищезазначених норм права свідчить, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, врегульований приписами статті 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача. Застосування судом до суб`єкта владних повноважень заходів процесуального впливу можливе виключно у випадку встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи-позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.

Як вже зазначалось судом вище, позивач отримав виконавчий лист.

Отже, судом не встановлено, що загальний порядок виконання судового рішення не дав очікуваного результату, або що відповідач створює перешкоди для виконання такого рішення.

При цьому, суд звертає увагу, що в разі незгоди з рішенням суб`єкта владних повноважень та процедурою його прийняття позивач має право звернутися до суду із позовною заявою про оскарження цього рішення в загальному порядку, а не в межах статті 383 КАС України.

Таким чином, враховуючи вище викладені норми законодавства та з`ясовані судом обставини, а також оцінивши докази, які містяться у матеріалах справи, суд прийшов до висновку про необґрунтованість поданої заяви, та як наслідок вважає за необхідне залишити її без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 241, 243, 248, 256, 383, КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви позивача про визнання протиправною бездіяльності, вчиненої суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду у адміністративній справі №640/19885/18.

Ухвалу може бути оскаржено.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.А. Качур