Справа № 214/6694/21
Суддя: Попов В. В.
Дата ухвалення: 2021-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/6694/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 жовтня 2021 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Попова В.В.,

при секретарі - Джемерчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Саксаганської районної у місті ради про скасування постанови адмінкомісії від 13.07.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову без номеру від 13.07.2021 року адміністративної комісії виконкому Саксаганської районної у місті ради про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 грн. 00 коп. за порушення ст. 152 КУпАП. В обґрунтування позову зазначає, що постановою від 13.07.2021 року по справі №139 адміністративною комісією при виконавчому комітеті Саксаганської районної у місті ради, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. 00 коп. за розміщення об`єкту зовнішньої реклами ательє без дозвільних документів, що передбачено ст. 152 КУпАП, яка була винесена у відсутність ОСОБА_1 та без її належного сповіщення. 03.08.2021 року дана постанова оскаржувалась на комісії та її копію було вручено під розписку. За результатами розгляду поданої скарги, 03.08.2021 року адмінкомісія постановила залишити постанову без змін, а скаргу без задоволення, стягнути з ОСОБА_1 штраф у сумі 850 грн. 00 коп. Позивач вважає постанову незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що 13.07.2021 року відбулось засідання адмінкомісії, на яке позивача не було запрошено та не сповіщено належним чином, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №720043 від 15.06.2021 року складено не правильно, не зазначено пункт Правил благоустрою території в м. Кривому Розі. Постанова адмінкомісії не містить посилань на жодні належні та допустимі докази. Під час розгляду адмінкомісією протоколу не було враховано наявність на утриманні позивача двох неповнолітніх дітей, а також те, що вона не отримує на них аліментів. Також, представник позивача зазначає, що інформація про виробника товару та/або товар у місцях, де цей товар реалізується чи надається споживачеві, а також інформація, розміщена на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу у таке приміщення, яка не містить закликів придбавати товар або послугу, що реалізується суб`єктом не є рекламою у розумінні ч. 7 ст. 8 та ч. 6 ст. 9 Закону України «Про рекламу».

20.09.2021 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить у задоволенні позову відмовити, оскільки спірна постанова є правомірною. Так, зазначено, що 29.06.2021 року до адміністративної комісії виконкому районної у місті ради надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 15.06.2021 року серії ВАБ №720043 за ст. 152 КУпАП відносно ОСОБА_1 . Відповідно до протоколу: 15.06.2021 року, о 09.00 год., перебуваючи на посаді ФОП « ОСОБА_1 » - ательє «Ремонт одягу» по АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 самовільно розмістила об`єкт зовнішньої реклами ательє без дозвільних документів, чим порушила п.п. 10.5 п. 10 рішення Криворізької міської ради №4038 «Про затвердження правил благоустрою в м. Кривому Розі» від 21.10.2015 року, чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП. Протокол складено відповідно до ст. 256 КУпАП. У позовній заяві представник позивача зазначає тільки за рекламу, розміщену відповідно до ч. 8 ст. 8 Закону України «Про рекламу», але в даному випадку мало місце не тільки зазначене розміщення реклами позивачем, але і розміщення надпису «Ремонт одягу» на частину конструкції, де розміщено знак дорожнього руху, що підтверджується фотоматеріалами. Розміщення зовнішньої реклами у межах смуги відведення автомобільних доріг здійснюється відповідно до Закону України «Про рекламу» на підставі дозволів, які були відсутні у позивача, тому мало місце порушення п.п. 10.5 п. 10 Правил та ст. 152 КУпАП. Крім того, в протоколі було вказано час та дату розгляду адміністративної справи, а також роз`яснено позивачу права та обов`язки, про що мається відповідний її підпис. Оскільки засідання 29.06.2021 року адміністративною комісією не проводилось, ОСОБА_1 додатково була викликана повісткою та за номером телефону, вказаним у протоколі на засідання комісії 13.08.2021 року. Клопотання про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило. В матеріалах адміністративної справи також наявні пояснення позивача, в яких остання зазначила, що вона розташувала біля дороги рекламний щит «Ремонт одягу». 13.07.2021 року, дослідивши всі письмові матеріали справи та протокол, у відсутність ОСОБА_1 , на засіданні адміністративної комісії, було встановлено винність позивача у порушенні ст. 152 КУпАП та накладено на неї штраф у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією статті. 29.07.2021 року у телефонній розмові із секретарем адмінкомісії ОСОБА_1 повідомила, що ні повістки, ні копії постанови вона не отримувала, тому комісією було прийнято рішення про поновлення строків оскарження та про повторний розгляд справи у присутності ОСОБА_1 03.08.2021 року. Так, до адмінкомісії вищевказану постанову було оскаржено представником ОСОБА_1 - Папушою І.М. На засіданні 03.08.2021 року було прийнято рішення про залишення постанови без змін, а скарги без задоволення. Отже, представник відповідача вважає, що спірну постанову було винесено відповідно вимог законодавства, відтак у задоволенні позову слід відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до такого.

Так, 15.06.2021 року лейтенантом поліції ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області Таракановою Г.Є. відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 152 КУпАП, відповідно до якого 15.06.2021 року, о 09 год. 00 хв., перебуваючи на посаді ФОП « ОСОБА_1 » ательє «Ремонт одягу» за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 самовільно розмістила об`єкт зовнішньої реклами ательє без дозвільних документів, чим порушила п.п. 10.5 п. 10 рішення Криворізької міської ради №4038 «Про затвердження правил благоустрою в м. Кривому Розі» від 21.10.2015 року (а.с.10,49).

15.06.2021 року ОСОБА_1 надала письмові пояснення, в яких зазначила, що 15.06.2021 року вона прийшла на роботу о 09 год. 00 хв., після чого розташувала біля дороги рекламний щит «Ремонт одягу» (а.с.55).

13.07.2021 року адміністративною комісією виконкому Саксаганської районної у місті ради, за відсутності ОСОБА_1 , було розглянуто справу за вищевказаним протоколом відносно неї та винесено постанову, якою її було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. 00 коп. (а.с.11,43,47-55).

03.08.2021 року, у присутності ОСОБА_1 та її представника Папуши І.М., адміністративною комісією було розглянуто скаргу на постанову адмінкомісії по справі про адміністративне правопорушення за ст. 152 КУпАП, за результатами розгляду якої було винесено постанову, якою постанову від 13.07.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП залишено без змін, а скаргу без задоволення, стягнуто з ОСОБА_1 штраф у сумі 850 грн. 00 коп.(а.с.41-42,58).

Згідно зі ст. 152 КУпАП порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, стаття 152 КУпАП передбачає відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про рекламу» розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Під час видачі дозволів на розміщення зовнішньої реклами втручання у форму та зміст зовнішньої реклами забороняється.

Розміщення зовнішньої реклами у межах смуги відведення автомобільних доріг здійснюється відповідно до цього Закону на підставі зазначених дозволів, які оформляються за участю центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами, або їх власників та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпеки дорожнього руху.

Зовнішня реклама на територіях, будинках та спорудах розміщується за згодою їх власників або уповноважених ними органів (осіб).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, представником відповідача було надано до суду фотоматеріали, з яких убачається розміщення таблички «Ремонт одягу» на частині конструкції, де розміщено дорожній знак (а.с.51-52). Крім того, з пояснень ОСОБА_1 від 15.06.2021 року, тобто пояснень наданих нею під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановлено, що саме нею було розміщено рекламний щит, а також визнання нею факту порушення правил благоустрою (а.с.55).

При цьому докази наявності у позивача відповідних дозволів на розміщення вищевказаної таблички «Ремонт одягу» у матеріалах справи відсутні.

Разом з тим, суд не приймає до уваги твердження представника позивача про неповідомлення позивача про час, дату та місце розгляду протоколу, відсутності зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення пункту Правил благоустрою, оскільки такі спростовуються доказами наявними в матеріалах справи.

Щодо посилання представника позивача на відсутність у постанові від 13.07.2021 року посилань на докази, які б підтверджували факт вчинення позивачем інкримінованого їй адміністративного правопорушення, суд зазначає, що винесена постанова відповідає вимогам, викладеним у ч. 2 ст. 283 КУпАП, якими не передбачено зазначення доказів у постанові, а отже вищевказане твердження представника відповідача є необґрунтованим.

Разом з тим, надані позивачем до матеріалів справи у якості доказів свідоцтва про народження дітей, а також копії документів з відділу державної виконавчої служби, згідно яких позивач не отримує аліменти на утримання дітей, не спростовують факт вчинення нею адміністративного правопорушення.

Виходячи з положень ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Отже, наявними в справі доказами доводиться факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке її притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування з урахуванням вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 2 ст. 2 КАС України, виконав, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість адміністративного позову, а відтак про відсутність підстав для його задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 72, 73, 77, 90, 247, 251, 280, 283, 288 КУпАП, ст.ст.2, 6, 8, 9, 72-77, 90, 241-242, 244-246, 250-251, 255, 286, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Папуша Ігор Миколайович, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 10-ти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя В.В. Попов