Справа № 440/4515/21
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2021-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/4515/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сич С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Гринько М.О.,

представника позивача Ігнатенко З.В.,

представника відповідача Казмерчука М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Сільськогосподарського приватного підприємства "СКС-АГРО" до Головного управління ДПС у Полтавській області як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

05 травня 2021 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява позивача Сільськогосподарського приватного підприємства "СКС-АГРО" (надалі - позивач, СПП "СКС-АГРО") до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправною відмови Головного управління ДПС у Полтавській області щодо підтвердження статусу платника єдиного податку 4 групи на 2021 рік СПП "СКС-АГРО" та зобов`язання Головного управління ДПС у Полтавській області підтвердити статус платника єдиного податку 4 групи на 2021 рік СПП "СКС-АГРО", на підтвердження якого видати довідку.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що для суб`єктів господарювання, які вже були зареєстровані платниками єдиного податку, відповідно до вимог п.п. 8 п. 298.2.3 ст. 298 Податкового кодексу України податковий борг може бути підставою для втрати цього статусу лише у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів в останній день другого із послідовних кварталів. У разі наявності такого боргу платник може добровільно відмовитись від знаходження на спрощеній систем оподаткування або безстрокова реєстрація може бути анульована за рішенням відповідного контролюючого органу. Проте, матеріали справи не містять рішень відповідача про анулювання реєстрації платником єдиного податку четвертої групи. Позивач вважає, що наявність податкового боргу на перше січня поточного року є підставою для відмови у набутті статусу платника єдиного податку лише для тих осіб, які вперше набувають цей статус. Крім того, зазначає, що позивачем були сплачені кошти у рахунок грошового зобов`язання з податку на додану вартість за листопад 2020 року 14.12.2020 в сумі 4200 грн. та 18.12.2020 в сумі 47934 грн. Оскільки сплачені кошти не були зараховані контролюючим органом у рахунок погашення податкового зобов`язання позивача 29.01.2021 СПП "СКС-АГРО" повторно сплатило вказану суму.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/4515/21, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, витребувано докази від відповідача та встановлено строк для їх надання до суду.

31 травня 2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву /том 1 а.с. 59-60/, у якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на те, що станом на 01.01.2021 у СПП "СКС-АГРО" в інтегрованій картці з податку на додану вартість обліковується податковий борг в сумі 52126 грн., який виник внаслідок несплати позивачем суми податкового зобов`язання з ПДВ на підставі податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2020 року, граничний строк сплати якого закінчився 31.12.2020. У зв`язку з викладеним позивачу листом Головного управління ДПС у Полтавській області від 17.03.2021 №8613/6/16-31-18-06-19 відмовлено у підтвердженні статусу платника єдиного податку четвертої групи.

31 травня 2021 року до суду надійшло клопотання представника Головного управління ДПС у Полтавській області як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про допуск заміни відповідача ГУ ДПС у Полтавській області () на ГУ ДПС у Полтавській області ().

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09 червня 2021 року клопотання представника Головного управління ДПС у Полтавській області як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про допуск заміни Головного управління ДПС у Полтавській області у справі №440/4515/21 задоволено. Допущено заміну відповідача Головного управління ДПС у Полтавській області (ідентифікаційний код 43142831) його правонаступником Головним управлінням ДПС у Полтавській області як відокремленим підрозділом Державної податкової служби України (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44057192) (надалі також відповідач).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09 червня 2021 року витребувано від Головного управління ДПС у Луганській області докази та встановлено строк для їх надання до суду, продовжено строк підготовчого провадження у справі №440/4515/21 на тридцять календарних днів /том 1 а.с. 106-107, 138-142/.

Ухвалою суду від 09 червня 2021 року на підставі пункту 4 частини 6 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України оголошено перерву у підготовчому засіданні до 09:00 06 серпня 2021 року.

09 червня 2021 року до суду надійшла заява позивача про залучення співвідповідача /а.с. 110/.

05 липня 2021 року до суду надійшли документи від Головного управління ДПС у Луганській області /том 1 а.с. 149-156/.

Ухвалами суду від 06 серпня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви позивача про залучення співвідповідача, витребувано докази від відповідача та встановлено строк для їх надання до суду, на підставі пункту 4 частини 6 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України оголошено перерву у підготовчому засіданні до 15:00 19 серпня 2021 року.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу №440/4515/21 до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 11:30 07 вересня 2021 року.

Ухвалою від 07 вересня 2021 року витребувано докази від сторін та на підставі частини 2 статті 223 Кодексу адміністративного судочинства України оголошено перерву в судовому засіданні до 09:30 29 вересня 2021 року.

Представник позивача у судових засіданнях позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судових засіданнях проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши вступне слово представників сторін, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

Сільськогосподарське приватне підприємство "СКС-АГРО" зареєстроване як юридична особа 21.01.1999 (ідентифікаційний код 30298688) /том 1 а.с. 231-239/, до 23.12.2020 позивач перебував на обліку в Головному управлінні ДПС у Луганській області, з 23.12.2020 Сільськогосподарське приватне підприємство "СКС-АГРО" перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Полтавській області /том 1 а.с. 149-150, 154-155/.

Сільськогосподарське приватне підприємство "СКС-АГРО" є сільськогосподарським товаровиробником, зареєстроване платником єдиного податку четвертої групи з 2014 року, у 2020 році позивач мав статус платника єдиного податку четвертої групи /том 2 а.с. 13-16/.

18.12.2020 позивачем було подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за листопад 2020 року, у якій самостійно визначено суму податкового зобов`язання з ПДВ у розмірі 52134 грн. /том 1 а.с. 151-153/.

Сільськогосподарським приватним підприємством "СКС-АГРО" сплачено платіжним дорученням №976 від 14.12.2020 кошти в сумі 4200 грн., а також сплачено платіжним дорученням №1003 від 18.12.2020 кошти в сумі 47934 грн. з метою погашення вказаного вище податкового зобов`язання з ПДВ, що підтверджено копіями платіжних доручень та банківськими виписками /том 1 а.с. 130-133/.

Із 23.12.2020 позивач перейшов на облік до Головного управління ДПС у Полтавській області, внаслідок чого сплачені позивачем кошти в загальній сумі 52134 грн. не були зараховані контролюючим органом у рахунок сплати податкового зобов`язання з податку на додану вартість СПП "СКС-АГРО" та станом на 01.01.2021 в інтегрованій картці платника податків СПП "СКС-АГРО" міститься інформація про податковий борг з ПДВ в сумі 52126,34 грн. /том 1 а.с. 71/. Так, у рахунок погашення податкового боргу контролюючим органом було зараховано виключно переплату в сумі 7,66 грн., яка рахувалася за позивачем на час виникнення податкового боргу, що підтверджується інтегрованою карткою з ПДВ, витяг з якої міститься у матеріалах справи /том 1 а.с. 176/.

При цьому, листом Головного управління ДПС у Луганській області від 30.06.2021 №5674/5/12-32-12-07 підтверджено, що відповідно до інформації Державної казначейської служби України грошові кошти в сумі 52134 грн., сплачені СПП "СКС-АГРО", 24.12.2020 були зараховані на бюджетний рахунок №UA0012151 «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)», отримувач УК у Кремінському районі /том 1 а.с. 149-150/.

15.02.2021 позивачем подано контролюючому органу розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2020 рік /том 1 а.с. 182-185/, податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи за 2021 рік /том 1 а.с. 186-188/, у тому числі, відомості про наявність земельних ділянок /том 1 а.с. 189-218/.

17.02.2021 СПП "СКС-АГРО" звернулося до Головного управління ДПС у Полтавській області із заявою про надання довідки про підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2021 рік /том 1 а.с. 61/.

Головне управління ДПС у Полтавській області листом від 17.03.2021 №8613/6/16-31-18-06-19 відмовило у підтвердженні статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2021 рік Сільськогосподарському приватному підприємству "СКС-АГРО", зазначивши, що станом на 01 січня 2021 року у підприємство мало податковий борг з податку на додану вартість в сумі 52126 грн. /том 1 а.с. 7/.

Не погодившись з відмовою Головного управління ДПС у Полтавській області щодо підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2021 рік Сільськогосподарському приватному підприємству "СКС-АГРО", оформленою листом від 17 березня 2021 року №8613/6/16-31-18-06-19, позивач завернувся до суду з позовом у цій справі.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та відповідним доводам сторін, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються Податковим кодексом України, правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку встановлені Розділом XIV цього кодексу (статті 291-300).

Відповідно до п. 298.8 ст. 298 Податкового кодексу України порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування, або відмови від спрощеної системи оподаткування платниками єдиного податку четвертої групи здійснюється відповідно до підпунктів 298.8.1-298.8.8 цієї статті.

Порядок реєстрації та анулювання реєстрації платників єдиного податку врегульований статтею 299 Податкового кодексу України, відповідно до п. 299.1 якої реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Згідно з п. 299.2 статті 299 Податкового кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку.

Пунктом 298.1 статті 298 Податкового кодексу України врегульовано порядок переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку.

З аналізу вищевикладених норм вбачається, що законодавством чітко розмежовано поняття переходу на спрощену систему оподаткування та щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку.

Позивач, з огляду на реєстрацію його в 2014 році платником єдиного податку четвертої групи /том 2 а.с. 15/, будучи платником єдиного податку четвертої групи у 2020 році /том 2 а.с. 14/, та відсутність відповідного рішення податкового про анулювання такої реєстрації, з 01.01.2021 автоматично набув статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2021 рік.

Підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 Податкового кодексу України передбачено, що платники єдиного податку четвертої групи самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням платника податку та місцем розташування земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу.

Підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 Податкового кодексу України передбачений обов`язок сільськогосподарського товаровиробника надавати до 20 лютого поточного року до контролюючого органу певну звітність з метою щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку, перелік якої конкретизований у цьому підпункті.

Так, сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають не пізніше 20 лютого поточного року:

загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку);

звітну податкову декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки - контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки (юридичні особи);

розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва (юридичні особи) - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику;

відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок.

У відомостях (довідці) про наявність земельних ділянок зазначаються дані про кожний документ, що встановлює право власності та/або користування земельними ділянками, у тому числі про кожний договір оренди земельної частки (паю).

Фізичні особи - підприємці, які подали заяву про обрання ними спрощеної системи оподаткування та ставки єдиного податку, встановленої для четвертої групи, вперше подають визначену цим підпунктом звітність протягом 20 календарних днів з дня подання такої заяви.

Матеріалами справи підтверджено, що 15.02.2021 позивачем подано контролюючому органу розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2020 рік /том 1 а.с. 182-185/, податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи за 2021 рік /том 1 а.с. 186-188/, у тому числі, Відомості про наявність земельних ділянок /том 1 а.с. 189-218/.

17.02.2021 СПП "СКС-АГРО" звернулося до Головного управління ДПС у Полтавській області із заявою з проханням надати довідку про підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2021 рік /том 1 а.с. 61/.

Між сторонами відсутній спір щодо подання позивачем усіх необхідних документів для підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи.

У листі Головного управління ДПС у Полтавській області від 17.03.2021 №8613/6/16-31-18-06-19 відсутні зауваження щодо подання чи оформлення позивачем відповідних документів.

Відповідно до підпункту 291.5-1.3 пункту 291.5 1 статті 291 Податкового кодексу України не можуть бути платниками єдиного податку четвертої групи: суб`єкт господарювання, який станом на 1 січня базового (звітного) року має податковий борг, за винятком безнадійного податкового боргу, який виник внаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Згідно з пунктом 8 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України регламентовані випадки коли платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом у разі наявності податкового боргу у розмірі, що перевищує суму, визначену абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу, на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.

Разом з тим, позивач вже мав статус платника єдиного податку четвертої групи, тому він повинен був тільки підтвердити статус платника єдиного податку.

Відповідачем також не доведено наявності у позивача податкового боргу у розмірі, що перевищує суму, визначену абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу, на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів.

Відповідно до пункту 299.1 статті 299 Податкового кодексу України реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Пунктом 299.10 та абзацом 2 пункту 299.11 статті 299 Податкового кодексу України визначено, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі: 1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву; 2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення; 3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу; 4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва юридичної особи платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків;5) якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 та підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу.

У разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

У разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення виїзних документальних перевірок платника єдиного податку четвертої групи невідповідності вимогам підпункту 4 пункту 291.4 та пункту 291.5-1 статті 291 цього Кодексу у податковому (звітному) році або у попередніх періодах, такому платнику за такі періоди нараховуються податки та збори, від сплати яких він звільнявся як платник єдиного податку четвертої групи, та штрафні (фінансові) санкції (штрафи), передбачені главою 11 розділу II цього Кодексу. Такий платник податку зобов`язаний перейти до сплати податків за загальною системою оподаткування, починаючи з наступного місяця після місяця, у якому встановлено таке порушення.

Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у встановлених законом випадках. При цьому прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку четвертої групи).

Відсутність письмової відмови позивачу у реєстрації у 2021 році СПП "СКС-АГРО" платником єдиного податку четвертої групи, як це передбачено пунктом 299.5 статті 299 Податкового кодексу України з підстав наявності у поданих в порядку підпункту 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 Податкового кодексу України документах недоліків або порушення строків подачі документів, не проведення податковим органом перевірки позивача, відсутність рішення про анулювання реєстрації позивача платником єдиного податку четвертої групи свідчить про не доведення податковим органом дотримання ним як суб`єктом владних повноважень способу реалізації владних управлінських функцій, а також доводить безпідставність та протиправність дій податкового органу щодо не підтвердження позивачу статусу платника єдиного податку четвертої групи у 2021 році.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача про наявність у позивача податкового боргу, як підставу для відмови у підтверджені статусу платника єдиного податку з посиланням на норми пп. 291.5-1.3. п. 291.5-1 ст. 291 ПК України, оскільки ці норми встановлюють умови за якими суб`єкти господарювання не можуть набувати статусу платника єдиного податку четвертої групи і ці умови не стосуються підтвердження статусу такого платника.

Крім того, суд зазначає, що способом реалізації владних управлінських функцій за наявності встановлення обставин, за яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку), є прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку, шляхом виключення з реєстру платників цього податку, проте, відповідачем відповідне рішення не приймалося.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені у постановах Верховного Суду від 29.03.2018 у справі №804/2321/17, від 06.02.2018 816/543/17 (К/9901/2404/17) та у постанові Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №805/1307/17-а, які в силу частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України є обов`язковими для врахування судом першої інстанції.

Суд також відхиляє доводи відповідача з посиланням на висновок акту камеральної перевірки з питання своєчасності сплати узгодженої суми грошового зобов`язання по податковій декларації з податку на додану вартість за листопад 2020 року СПП "СКС-АГРО", складений 28 квітня 2021 року /том 1 а.с. 65-69/, оскільки вказаний акт складено пізніше (28 квітня 2021 року), аніж позивачу відмовлено в підтвердженні статусу платника єдиного податку четвертої групи (лист від 17 березня 2021 року) /том 1 а.с. 7/.

Підсумовуючи вищевикладене, за встановлених обставин та наведених вище норм права, якими врегульовано спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що відмова Головного управління ДПС у Полтавській області щодо підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2021 рік Сільськогосподарському приватному підприємству "СКС-АГРО", оформлена листом від 17 березня 2021 року №8613/6/16-31-18-06-19, вчинена відповідачем не на підставі, не у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України, та безпідставно, а тому є протиправною.

Згідно з частинами 1, 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При прийнятті рішення у даній справі суд враховував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Суд зауважує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.

Враховуючи вищевикладене, обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправною відмову Головного управління ДПС у Полтавській області щодо підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2021 рік Сільськогосподарському приватному підприємству "СКС-АГРО", оформлену листом від 17 березня 2021 року №8613/6/16-31-18-06-19, та зобов`язати Головне управління ДПС у Полтавській області як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України підтвердити статус платника єдиного податку четвертої групи на 2021 рік Сільськогосподарському приватному підприємству "СКС-АГРО", на підтвердження якого видати відповідну довідку.

Отже, адміністративний позов Сільськогосподарського приватного підприємства "СКС-АГРО" підлягає задоволенню.

При зверненні до суду з позовом позивачем Сільськогосподарським приватним підприємством "СКС-АГРО" судовий збір у сумі 4540 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №1331 від 29.04.2021, №1330 від 29.04.2021 /том 1 а.с. 3, 10/ та виписками про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України /том 1 а.с. 15, 16/.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, при задоволенні позову Сільськогосподарського приватного підприємства "СКС-АГРО" суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на користь Сільськогосподарського приватного підприємства "СКС-АГРО" судові витрати зі сплати судового збору в сумі 4540 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 3, 6-10, 139, 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Сільськогосподарського приватного підприємства "СКС-АГРО" (ідентифікаційний код 30298688, вул. Зіньківська, 19, м. Полтава, 36000) до Головного управління ДПС у Полтавській області як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44057192, вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36000) про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління ДПС у Полтавській області щодо підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2021 рік Сільськогосподарському приватному підприємству "СКС-АГРО", оформлену листом від 17 березня 2021 року №8613/6/16-31-18-06-19.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Полтавській області як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України підтвердити статус платника єдиного податку четвертої групи на 2021 рік Сільськогосподарському приватному підприємству "СКС-АГРО", на підтвердження якого видати відповідну довідку.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на користь Сільськогосподарського приватного підприємства "СКС-АГРО" судові витрати зі сплати судового збору в сумі 4540 грн. (чотири тисячі п`ятсот сорок гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Другого апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Повне рішення складено 11 жовтня 2021 року.

Суддя С.С. Сич