Справа № 460/4558/21
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2021-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2021 рокуСправа № 460/4558/21 пров. № А/857/16897/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Большакової О.О., Затолочного В.С.,

при секретарі судового засідання Петрунів В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання протиправними та скасування постанов, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 8 червня 2021 року (суддя Зозуля Д.П., м.Рівне, повний текст складено 8 червня 2021 року), -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) (далі ВДВС, МЮУ відповідно) в якому просила визнати протиправними та скасувати:

постанову відповідача стягнення виконавчого збору від 07.04.2021 ВП №52353630 (далі Постанова);

постанову про відкриття виконавчого провадження від 07.04.2021 ВП №65067191 (далі Постанова-1).

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 8 червня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішення, його оскаржила позивач, яка із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В доводах апеляційної скарги вказує, що відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон №1404-VIII) підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника коштів є здійснення державним виконавцем дій з фактичного виконання рішення органами державної виконавчої служби, а розмір виконавчого збору обраховується як 10 відсотків від фактично стягнутої суми. Зазначає, що під час здійснення виконавчого провадження ВП № 52353630 невідомо яка саме сума коштів була перерахована на користь стягувана, відсутні будь які відмітки у виконавчому листі державного виконавця про виконання рішення або про повернення виконавчого листа стягувану із зазначенням причин повернення. Жодних дій на повернення стягувану всієї суми заборгованості, виконавчою службою не вчинялося. Заява про повернення виконавчого листа подана у зв`язку із переуступкою права вимоги. Отже, враховуючи те, що державний виконавець не здійснив будь-яких дій з примусового виконання рішення суду про стягнення коштів з ОСОБА_1 та повернув вказаний виконавчий документ без виконання стягувачу, то правових підстав, як для визначення суми виконавчого збору в розмірі 84671,41 грн, так і для стягнення з позивача виконавчого збору у державного виконавця не було.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС), вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з неправильним застосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права, з таких міркувань.

Апеляційним судом, з урахуванням встановленого судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що 31.05.2016 Рівненським районним судом Рівненської області виданий виконавчий лист про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі ПАТ) заборгованості за кредитним договором від 27.06.2008 №0 (далі Кредитний договір) в розмірі 31159,25 доларів США та пені в розмірі 5000 грн (далі Виконавчий лист) (а.с.12).

Виконавчий лист виданий на виконання рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 22 березня 2016 року у справі № 570/4522/15-ц, яке набрало законної сили 30.05.2016

21 вересня 2016 року ПАТ звернулося до ВДВС із заявою від 19 вересня 2016 року за 401/2016-09 про примусове виконання Виконавчого листа.

28.09.2016 державним виконавцем ВДВС Кирилюк Н.М. на підставі заяви стягувана прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №52353630 з примусового виконання Виконавчого листа (а.с.14).

Крім того, в пункті 3 вказаної постанови державним виконавцем постановлено при невиконанні рішення в наданий для добровільного виконання строк виконати його в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов`язаних з провадженням виконавчих дій.

16.07.2019 старшим державним виконавцем ВДВС Кирилюк Н.М. прийнято постанову про арешт майна боржника у ВП №52353630, якою накладено арешт на все майно ОСОБА_1 (а.с.16).

В цей же день 16.07.2019 прийнято постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у ВП №№52353630, якою звернуто стягнення на доходи ОСОБА_1 , що отримує дохід у Головному управлінні Пенсійного фонду України Рівненської області (а.с.15).

В пункті 2 вказаної постанови зазначено здійснювати відрахування із доходів божника у відповідності до чинного законодавства на користь стягувача з урахуванням виконавчого збору в сумі 1000 грн та 3115,92 дол та витрат на проведення виконавчих дій в сумі 214,76 грн.

22.12.2020 ПАТ звернулося до ВДВС із заявами від 16.12.2020 за №1740 про повернення Виконавчого листа Заява про повернення виконавчого документу подана ПАТ у зв`язку з переуступкою права вимоги на підставі договору факторингу від 25.11.2020 № 25/11/2020, укладеного між ПАТ (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» (Фактор), яке в свою чергу уклало договір № від 25.11.2020 №25/11/ФК- 20 з фізичною особою ОСОБА_3 , у зв`язку з чим остання набула право вимоги до боржників по Кредитному договору (а.с.25-30).

07.04.2021 на підставі заяви стягувача, відповідачем прийнята постанова про повернення виконавчого документу стягувачу ВП № 52353630 на підставі пункту 1 частини першої статті 37 Закону 1404-VIII.

Крім того, 07.04.2021 старшим державним виконавцем ВДВС Кирилюк Н.М прийнято Постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 87247,35 грн з боржника ОСОБА_1 на користь ВДВС.

В цей день, на підставі вказаної Постанови, прийнято Постанову-1 про відкриття виконавчого провадження ВП № 65067191 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 87247,35 грн. Залишок боргу станом на 07.04.2021 становить 84671,41 (а.с.39).

Статтею 1 Закону №1404-VІІІ (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 27 Закону №1404-VІІІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Частиною другою статті 27 Закону №1404-VІІІ визначено, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Згідно пункту 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як встановлено вище 22.12.2020 до ВДВС надійшла заява стягувача - ПАТ згідно з якою, такий, відповідно до пункту 1 частини першої статті 37 Закону №1404-VІІІ просив винести постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 37 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Відповідно до частини третьої статті 40 Закону №1404-VІІІ у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

За змістом частини сьомої «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №1404-VIII виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Таким чином, враховуючи, що виконавче провадження ВП №52353630 було розпочате до набрання чинності Законом №1404-VIII, то, у відповідності до частини сьомої «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №1404-VIII, мало бути завершене за правилами Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-ХІV (далі Закон №606-ХІV) в редакції від 28.09.2016 який був чинний на момент його відкриття.

Статтею 30 Закону №606-ХІV передбачено, що державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

Із вищевказаної норми слідує, що виконавчі дії по виконанню виконавчого документу завершуються у разі, зокрема, повернення виконавчого документа стягувачу.

З матеріалів справи видно, 07.04.2021 старший державний виконавець ВДВС Кирилюк Н.М. керуючись пунктом 1 частини першої статті 37 Закону №1404-VIII виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі заяви ПАТ.

В той же день винесено Постанову та Постанову-1.

Необхідно зазначити, що питання стягнення виконавчого збору в даному випадку мало вирішуватись уже за правилами, встановленими Законом № 1404-VIII, який був чинним на момент винесення оскаржуваної Постанови.

Вказані висновки суду апеляційної інстанції узгоджуються із позицією Верховного Суду, що викладена у постанові від 31 березня 2020 року у справі №1340/6009/18.

У свою чергу, слід звернути увагу, що виконавчий збір, як зазначено у Постанові стягнуто виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Хоча, як видно із розрахунків самого виконавчого збору, насправді вказана сума розрахована у розмірі 10 відсотків суми, що підлягала стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягало передачі стягувачу за виконавчим документом, Тобто за нормами Закону №606-ХІV, хоч і зазначено положення Закону №1404-VIII. Розраховано із суми 31 тис.159,25 доларів США по курсу долара станом на 07.04.2021 27.84 грн у розрахунку 10 відсотків суми, що підлягала стягненню.

Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне зауважити і те, що сума боргу за Кредитним договором 31 тис.159,25 доларів США стосується двох боржників та розподілена між ними солідарно, а тому виконавчий збір не може стягуватися із повної суми вказаного боргу окремо щодо кожного боржника.

При цьому, як вбачається зі встановлених обставин у справі та не спростовано відповідачем сума коштів, зазначених у постанові про відкриття виконавчого провадження від 28.09.2016 ВП №52353630, що підлягала стягненню на користь ПАТ, не була фактично стягнута. Повернення Виконавчого листа стягувачу пов`язане лише з переуступлення ПАТ на користь ТОВ права вимоги та не стосується виконання Виконавчого документа із реальним стягненням певної суми коштів.

Посилання відповідача на постанову Верховного Суду від 30 червня 2021 року у справі №460/2478/19 не береться до уваги судом апеляційної інстанції, так як відносини у цій справі розпочались в межах дії Закону №1404-VIII.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що старшим державним виконавець ВДВС Кирилюк Н.М. протиправно винесено оскаржувані Постанову та Постанову-1, що відповідно має наслідком їх скасування.

Відповідно до частини першої статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи оскаржуване рішення суду суд першої інстанції вказані обставини не встановив та не дав їм належної правової оцінки.

В підсумку, такі обставини є безсумнівною підставою для скасування рішення суду та прийняття постанови про задоволення позову з наведених вище підстав.

Керуючись статтями 271, 272, 287, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 8 червня 2021 року скасувати та прийняти постанову, якою позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 7 квітня 2021 року ВП №52353630.

Визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 7 квітня 2021 року ВП №65067191.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня проголошення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді О. О. Большакова
В. С. Затолочний

Повне судове рішення складено 7 жовтня 2021 року.