Справа № 340/5497/20
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2021-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 жовтня 2021 року м. Дніпросправа № 340/5497/20
Суддя І інстанції Момонт Г.М.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Мельника В.В., Сафронової С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 19.02.2020 року на підставі довідки №76 від 04.03.2020 року з розрахунку 64% від грошового утримання працюючого судді на тій самій посаді;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській об ласті провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 19.02.2020 року на підставі довідки №76 від 04.03.2020 року у розмірі 90% до винагороди судді, який працює на відповідній посаді та виплатити його з урахуванням різниці, яка була виплачена за цей період.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2021 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №40 від 03 листопада 2020 року про перерахунок пенсії, яким ОСОБА_1 зменшено відсотковий розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 90% до 64 № суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області провести перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 19 лютого 2020 року на підставі довідки Кіровоградського окружного адміністративного суду №76 від 04 березня 2020 року у розмірі 90% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з урахуванням раніше виплачених сум.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить його скасувати та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивачу здійснено відповідно до ч.3 та ч.4 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII. Вказує на те, що для застосування розміру 90 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді відсутні підстави, оскільки зазначений розмірі був передбачений Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VI, який, станом на 18.02.2020 року, в частині регулювання щомісячного довічного грошового утримання втратив чинність.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 постановою Верховної Ради України від 22.09.2016 року №1600-VIII звільнений з посади судді Кіровоградського окружного адміністративного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку.

ОСОБА_1 з 22.10.2016 року перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07.02.2017 року у справі №404/7536/16-а (провадження №2а/404/126/2017), залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.03.2017 року (а.с.8-10), визнано неправомірними дії Кропивницького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до стажу роботи на посаді судді для отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% від заробітної плати судді, час роботи в органах прокуратури, який складає 12 років 4 місяці; зобов`язано Кропивницьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді 14 років 8 місяців, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання час роботи в органах прокуратури 12 років 4 місяці, який складається з роботи на посадах стажиста помічника, помічника Сумського транспортного прокурора Південної транспортної прокуратури, на посадах слідчого, прокурора, помічника прокурора, слідчого прокуратури Новоархангельського району Кіровоградської області, на посаді старшого помічника прокурора Кіровоградської області з питань нагляду за додержанням законів на транспорті (з грудня 1988 р. по травень 2001 року; зобов`язано Кропивницьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області провести розрахунок, нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з розрахунку 90% відповідної заробітної плати (суддівської винагороди) судді з подальшим перерахуванням у випадку зміни заробітної плати (суддівської винагороди) судді відповідної посади на якій він працював, та був звільнений у відставку, згідно положень ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції, що діяла на період 22.09.2016 року починаючи з дати звернення до пенсійного фонду, а саме з 25.10.2016 року.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02.09.2020 року у справі №340/2180/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №40 від 26 травня 2020 року про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 на підставі заяви від 26.05.2020 року та довідки про розмір суддівської винагороди від 04.03.2020 року №76; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області провести перерахунок та виплату призначеного ОСОБА_1 довічного грошового утримання судді у відставці з 19 лютого 2020 року на підставі заяви від 26 травня 2020 року та відповідно до довідки Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 березня 2020 року №76, з урахуванням виплачених сум; у задоволенні інших позовних вимог відмовлено (а.с.66-68).

12.10.2020 року ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області подано заяву, з огляду на яку просив при виконанні рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02.09.2020 року у справі №340/2180/20, неухильно виконувати рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07.02.2017 року в частині розрахунку його довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% від грошового утримання працюючого судді згідно довідки №76 від 04.03.2020 року (а.с.7).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №40 від 03.11.2020 року про перерахунок пенсії, згідно з рішенням суду у справі №340/2180/20 від 02.09.2020 року ОСОБА_1 проведено перерахунок довічного грошового утримання (а.с.6). При цьому довічне грошове утримання розраховано у розмірі 64% від грошового утримання 124 858,8 грн.

09.11.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області з інформаційним запитом щодо надання розрахунку проведеного перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за листопад 2020 року, відповідно до рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02.09.2020 р. у справі №340/2180/20, з зазначенням статті Закону, на підставі якої був чи значений відсоток суддівської винагороди; копію рішення про проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а також просив повідомити причини невиконання рішення суду в частині проведення перерахунку та виплати призначеного ОСОБА_1 довічного грошового утримання судді у відставці з 19 лютого 2020 року на підставі заяви від 26.05.2020 року та відповідно до довідки Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.03.2020 року №76, з урахуванням виплачених сум (а.с.3).

Листом №3079-3417/М-03/8-11/20 від 09.11.2020 року Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повідомило ОСОБА_2 , що відповідно до рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02.09.2020 року у справі №2180/20 в жовтні 2020 року йому проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19 лютого 2020 року на підставі заяви від 26 травня 2020 року та довідки Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 березня 2020 року №76. Зазначено, що постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.03.2017 року у справі №404/7536/16, зобов`язано зарахувати до стажу роботи на посаді судді (з урахуванням часу роботи в органах прокуратури) становить 27 років 2 місяці 16 днів, що дає право на виплату щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 64 відсотки суддівської винагороди. Також вказано, що відповідно до правової позиції викладеної у рішенні Верховного Суду у зразковій справі від 16.06.2020 року №620/1116/20, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 №2-р/2020 Закон України «Про судоустрій і статус суддів» (№1402-VIII) не містить норм, які б по різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці (а.с.4).

Позивач не погодившись з таким перерахунком щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженого рішення, виходить з наступного.

Частиною 1 статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIII від 02.06.2016 року.

За приписами ч.1 ст. 142 Закону №1402-VI судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Частиною 4 та 5 статті 142 Закону №1402-VI передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 3 ст. 135 Закону №1402-VIII базовий розмір посадового окладу судді становить:

1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

3) судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Разом з цим, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №1402-VIII були передбачені певні особливості визначення розміру суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Так, пунктом 22 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII визначалось, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.

Судді, які на день набрання чинності цим Законом пройшли кваліфікаційне оцінювання та підтвердили свою здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді, до 01.01.2017 року отримують суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 року № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів".

До проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07.07.2010р. № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" (пункт 23 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII).

Законом України від 16.10.2019 року №193-IX "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування", який набрав чинності 07.11.2019р., виключено зазначені вище пункти 22, 23 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII.

Відповідно до п.24 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII встановлений розмір посадового окладу судді, який з 1 січня 2020 року становить:

а) для судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

б) для судді апеляційного суду та вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Пунктом 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 % суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України від 07.07.2010р. № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів". За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 % суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Разом із тим, рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020р. у справі № 2-р/2020 пункт 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII, визнано таким, що не відповідає Конституції України.

У вказаному рішенні Конституційного Суду України зазначено наступне.

Право судді на відставку є конституційною гарантією незалежності суддів (пункт 4 частини шостої статті 126 Конституції України).

Відставка судді є особливою формою звільнення його з посади за власним бажанням та обумовлена наявністю в особи відповідного стажу роботи на посаді судді; наслідком відставки є, зокрема, припинення суддею своїх повноважень з одночасним збереженням за ним звання судді і гарантій недоторканності, а також набуттям прав на виплату вихідної допомоги та отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (абзац четвертий підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19 листопада 2013 року № 10-рп/2013).

Визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом; такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці; право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості; щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу; конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя; конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв`язку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання); статус судді та його елементи, зокрема матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя (абзаци п`ятий, шостий підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013).

Конституційний Суд України зазначив, що розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів, які не проходили оцінювання за критеріями компетентності, професійної етики або доброчесності та вийшли у відставку, відрізняється від розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які вийдуть у відставку після успішного проходження такого оцінювання.

Отже, судді, які вже перебувають у відставці та досягли шістдесятип`ятирічного віку, з об`єктивних причин не мають можливості пройти кваліфікаційне оцінювання на відповідність займаній посаді і пропрацювати після цього три роки, що є обов`язковою умовою для отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному Законом № 1402.

Конституційний Суд України вказав, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує повноважний суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності.

Згідно з ч. 1 ст. 91 Закону України від 13.07.2017 № 2136-VIII "Про Конституційний Суд України" закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Статтею 152 Конституції України передбачено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Таким чином, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020р. №2-р/2020 Закон № 1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

При цьому, набрання чинності рішенням Конституційного Суду України, яким визнаються неконституційними відповідні норми законодавства, тягне за собою виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків суб`єктів правовідносин до яких застосовуються (застосовувалися) положення законодавства, яке згодом було визнано неконституційним. Відтак, такі правовідносини безпосередньо пов`язуються з дією закону. Тобто, якщо це один день (втрата чинності повністю чи в окремій частині закону за рішенням Конституційного Суду України з дня його ухвалення), то цей строк закінчується о 24 години 00 хвилини цього дня. Відповідно, з 00 годин 00 хвилин наступного дня з дати ухвалення відповідного рішення Конституційним Судом України, до правовідносин, що регулюється таким законодавством застосовується норма, що відповідає Конституції України, вступила у силу і діє.

Отже, саме з 19.02.2020 року, наступного дня з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 року у справі № 2-р/2020, у позивача виникло право на перерахунок її щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, згідно Закону №1402-VIII від 02.06.2016 року.

В свою чергу, ч. 3 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016 року визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

З матеріалів справи вбачається, що стаж роботи на посаді судді (з урахуванням часу роботи в органах прокуратури) що дає право призначення щомісячного довічного грошового утримання становить 27 років 2 місяці 16 днів.

Таким чином, враховуючи наявний стаж роботи позивача на посаді судді (з урахуванням часу роботи в органах прокуратури) що дає право призначення щомісячного довічного грошового утримання 27 років 2 місяці 16 днів, відповідач застосовуючи під час перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 відсоткового розміру 64% суддівської винагороди, діяв у відповідності до приписів ч.3 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016 року.

Разом з цим, на думку колегії суддів, задоволення судом першої інстанції позовних вимог про зобов`язання провести перерахунок позивачу щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки Кіровоградського окружного адміністративного суду №76 від 04 березня 2020 року у розмірі 90%, є помилковим, оскільки такий відсоток розміру довічного грошового утримання позивача від суддівської винагороди працюючого судді був визначений в порядку, передбаченому Законом "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 № 2453-VI, та який відрізняється від порядку визначення розміру довічного грошового утримання, встановленого чинним Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII та на підставі якого позивачу здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відстаці.

Така відмінність полягає в тому, що Законом № 2453-VI розмір довічного грошового утримання судді у відставці визначався у відсотках (80% і більше), виходячи із суддівської винагороди працюючого судді, зокрема з окладу у розмірі 15 мінімальних заробітних плат (з урахуванням рішення КСУ від 04.12.2018 № 11-р/2018), на відміну від положень Закону № 1402-VIII, який передбачає зовсім інші базові показники суддівської винагороди, виходячи з окладу працюючого судді, в даному випадку місцевого суду, - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року (ст. 135), а також інший розмір довічного утримання судді у відставці 50% і більше від суддівської винагороди (ч.3 ст.142).

Колегія суддів звертає увагу на тому, що предметом даного спору є право позивача на проведення перерахунку довічного грошового утримання на підставі довідки Кіровоградського окружного адміністративного суду №76 від 04 березня 2020 року, в якій складові суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці розраховані відповідно до вимог Закону №1402-VIII та рішення КСУ від 18.02.2020 року у справі № 2-р/2020, а тому до спірних правовідносин застосуванню підлягають норми саме цього Закону, а не вибірково з різних законів.

В свою чергу, як було зазначено вище, положеннями ч. 3 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016 року визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Вказана норма неконституційною не визнавалась, а тому підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку підстави для зобов`язання відповідача здійснити перерахунок і виплачувати позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90% суддівської винагороди - відсутні.

Також, колегія суддів враховує, що визначення розміру довічного грошового утримання позивача на підставі норм Закону № 1402-VIII (50% і більше) не призводить до порушення ст.22 Конституції України, оскільки розмір довічного грошового утримання, на який має право позивач, згідно норм Закону № 1402-VIII, є більшим, ніж той, який був забезпечений з урахуванням положень Закону № 2453-VI.

З урахуванням викладеного колегія суддів констатує відсутність порушення прав, свобод та інтересів позивача під час здійснення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19 лютого 2020 року у розмірі 64 відсотків суддівської винагороди.

За приписами частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області задовольнити.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2021 року скасувати та прийняти нову постанову.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 05 жовтня 2021 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя В.В. Мельник

суддя С.В. Сафронова