Справа № 826/3035/16
Суддя: Донець В.А.
Дата ухвалення: 2021-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви про перегляд

постанови суду за виключними обставинами

15 вересня 2021 року м. Київ № 826/3035/16

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі колегії: головуючого судді Донця В.А.; суддів Костенка Д.А. та Шейко Т.І., секретар судового засідання Барміна Г.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача про перегляд за виключними обставинами постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 жовтня 2016 року в адміністративній справі №826/3035/16 за позовом ОСОБА_1 до Одеського апеляційного адміністративного суду, Державної судової адміністрації України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Державна казначейська служба України, про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про:

- визнання протиправною відмови Одеського апеляційного адміністративного суду, оформленої листом від 15.01.2016 №2347/771/16, а також відмови Державної судової адміністрації України, оформленої листом від 30.12.2015 №10-19456/15, в здійсненні нарахування та виплати судді у відставці ОСОБА_1 вихідної допомоги без сплати податку у розмірі 9-ти місячних заробітних плат за останньою посадою на день звільнення;

- зобов`язання Державної судової адміністрації України виділити відповідні кошти для виплати судді у відставці ОСОБА_1 вихідної допомоги без сплати податку у розмірі 9-ти місячних заробітних плат за останньою посадою на день звільнення;

- зобов`язання Одеського апеляційного адміністративного суду нарахувати та виплатити судді у відставці ОСОБА_1 вихідну допомогу без сплати податку у розмірі 9-ти місячних заробітних плат за останньою посадою на день звільнення.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.10.2016, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду в задоволенні позову відмовлено повністю. Постановою Верховного Суду від 18.07.2019 постанова та ухвала судів попередніх інстанцій залишені без змін.

ОСОБА_1 подано заяву від 29.04.2020 (вх. №9720 від 30.04.2020) про перегляд постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.10.2016 у зв`язку з виключними обставинами.

Підставою перегляду вказано Рішення Конституційного Суду України від 15.04.2020 №2-р(ІІ)/2020 про визнання неконституційним підпункту 1 пункту 28 розділу ІІ Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 №1166-VII, яким виключено статтю 136 у Законі України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VI (зі змінами), де встановлювалась виплата судді, який вийшов у відставку, вихідної допомоги в розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

Ухвалою суду від 01.07.2020 зупинено провадження у справі №826/3035/16 до набрання законної сили рішенням об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду в справі №808/1628/18.

Постановою Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 19.02.2021 №808/1628/18 касаційну скарну залишено без задоволення, ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 24.06.2019 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26.09.2019 залишено без змін.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.09.2021 поновлено провадження у справі №826/3035/16.

Учасники справи участь повноважних представників у судовому засіданні не забезпечили, хоча повідомлялись належним чином про місце, дату та час судового розгляду заяви.

Відповідно до частини четвертої статті 229 та частини другої статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України, судом ухвалено здійснити розгляд заяви без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за відсутності учасників справи.

Вирішуючи заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами суд ураховує таке.

Як уже вказувалось судом, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.10.2016, яка набрала законної сили, відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними відмов Одеського апеляційного адміністративного суду та Державної судової адміністрації України в нарахування та виплаті як судді у відставці вихідної допомоги без сплати податку у розмірі 9-ти місячних заробітних плат за останньою посадою на день звільнення та зобов`язання виділити і виплатити відповідні кошти.

Зі змісту позовних вимог убачається, що позивачем визначено правовими підставами позову статтю 43 Закону України "Про статус суддів" від 15.12.1992 №2862-XII (у редакції Закону України від 24.02.1994 №4015-XII), за якою судді, який пішов у відставку, виплачується вихідна допомога без сплати податку у розмірі місячного заробітку за останньою посадою за кожен повний рік роботи на посаді судді, але не менше шестимісячного заробітку (частина третя).

Згідно з постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.10.2016 підставою для відмови в задоволенні позову слугувало те, що Закон України "Про статус суддів" (у редакції Закону №4015-12 від 24.02.1994), яким передбачалося право судді на вихідну допомогу без сплати податку в розмірі місячного заробітку за останньою посадою за кожен повний рік роботи на посаді судді, але не менше шестимісячного заробітку у разі його відставки за станом здоров`я, втратив чинність з прийняттям Закону України "Про судоустрій та статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VІ, тому суд керувався законодавством чинним на час звільнення позивача з посади судді постановою Верховної Ради України від 12.11.2015.

Рішенням Конституційного Суду України від 15.04.2020 №2-р(ІІ)/2020: визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення підпункту 1 пункту 28 розділу II Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 №1166-VII (пункт 1); положення підпункту 1 пункту 28 розділу II Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 року №166-VII, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення (пункт 2).

Підпунктом 1 пункту 28 розділу II Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 №1166-VII виключено статтю 136 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VI, якою передбачалось, що судді, який вийшов у відставку, виплачується вихідна допомога у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

Відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

На думку суду, оскільки згідно з постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.10.2016 позивачу відмовлено в задоволенні позову з урахуванням правового регулювання, чинного станом на час його звільнення з посади судді постановою Верховної Ради України від 12.11.2015, тобто судом застосовано положення Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VI, водночас Конституційний Суд України Рішенням від 15.04.2020 №2-р(ІІ)/2020 визнав неконституційним положення підпункту 1 пункту 28 розділу II Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 №1166-VII, яким виключено статтю 136 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VI, вказане Рішення Конституційного Суд України від 15.04.2020 №2-р(ІІ)/2020 є підставою для розгляду заяви позивача за виключними обставинами.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення. Аналогічні положення визначені статтею 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" від 13.07.2017 №2136-VIII.

Судом вказувалось, що Рішення Конституційного Суду України від 15.04.2020 №2-р(ІІ)/2020, яке слугувало підставою для подання позивачем заяви за виключними обставинами, яким положення підпункту 1 пункту 28 розділу II Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 №166-VII, визнане неконституційним, втратило чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Верховний Суд у подібних відносинах висловив правову позицію, за якою наявність рішення Конституційного Суду України не змінює правового регулювання спірних правовідносин та не доводить факту допущення судом помилки при вирішенні спору. Крім того, на час виникнення спірних правовідносин та на час прийняття рішення судом першої інстанції положення відповідної норми були чинними та підлягали застосуванню (наприклад, постанови від 19.02.2021 №808/1628/18, від 13.09.2021 справа №361/1849/16-а).

З урахуванням наведеного, суд доходить висновку, що Рішення Конституційного Суду України від 15.04.2020 №2-р(ІІ)/2020 про визнання таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення підпункту 1 пункту 28 розділу II Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 №1166-VII, що втратило чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення та яким було виключено статтю 136 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VI щодо виплати вихідної допомоги судді, який вийшов у відставку, у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою, не змінює правового регулювання спірних правовідносин щодо права позивача на отримання вихідної допомоги, відповідно таке Рішення Конституційного Суду України не є підставою для скасування постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.10.2016 за виключними обставинами, оскільки судом застосовано норми Закону України "Про судоустрій та статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VІ, які були чинними на час виникнення спірних відносин та підлягали застосуванню під час вирішення спору.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Оскільки суд дійшов висновку, що Рішення Конституційного Суду України від 15.04.2020 №2-р(ІІ)/2020 не є підставою для скасування постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.10.2016, відповідно суд відмовляє в задоволенні заяви позивача про перегляд вказаної постанови за виключними обставинами.

За змістом частини першої статті 369 Кодексу адміністративного судочинства України в разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтею 369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у в задоволенні заяви про перегляд за виключними обставинами постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 жовтня 2016 року в адміністративній справі №826/3035/16.

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно зі статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Повний текст ухвали складено 07 жовтня 2021 року.

Головуючий суддя В.А. Донець

Судді Д.А. Костенко

Т.І. Шейко