Справа № 160/17152/20
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

09 вересня 2021 року Справа № 160/17152/20

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Царікової О.В.,

секретаря судового засідання; Голубцової А.І.,

за участю:

представника позивача: Губи А.І.,

представника відповідача: Атрошенко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу №160/17152/20 за позовною заявою Приватного підприємства "Аграрне Золото України" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу, рішення,

ВСТАНОВИВ:

22.12.2020 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного підприємства "Аграрне Золото України" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (вх. №8338/21 від 02.02.2021), в якій позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 21.05.2020: № (форми "Д"), № (форми "Д"), № (форми "ПС"), № (форми "ПН"), № (форми "Р"), № (форми "Р"), № (форми "Д"), № (форми "ПС"), визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про сплату боргу (недоїмки) №Ю- від 21.05.2020; визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 21.05.2020.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.02.2021 відкрито провадження у справі №160/17152/20 та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження.

02.03.2021 до суду надійшло від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області клопотання про залишення позову без розгляду (вх. №16452/21).

В обгрунтування означеного клопотання відповідач зазначив, що Приватним підприємством "Аграрне Золото України" подано до суду вищезазначений позов з порушенням строку звернення до суду, з урахуванням положень ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України та ст. 56 Податкового кодексу України. Заявник повідомив суд про те, що позивачем спірні податкові повідомлення-рішення оскаржувалися в адміністративному порядку та Державною податковою службою України було прийнято рішення про результати розгляду скарги за № 27460/6/99-00-06-02-01-06 від 09.09.2020, яке отримано позивачем 21.09.2020, однак означений адміністративний позов Приватним підприємством "Аграрне Золото України" подано до суду лише 22.12.2020, тобто з пропуском місячного строку, встановлено п. 56.19 ст. 56 Податкового кодексу України.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.03.2021 у справі №160/17152/20 замінено відповідача у справі №160/17152/20 на його правонаступника, а саме: замінено Головне управління ДПС у Дніпропетровській області () на його правонаступника Головне управління ДПС у Дніпропетровській області як відокремлений підрозділ ().

07.05.2021 до суду надійшла від Приватного підприємства "Аграрне Золото України" як додаток до уточненої позовної заяви (вх. №37216/21) заява - клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду із цим позовом.

В означеній заяві-клопотанні позивач зазначив, що Приватне підприємство "Аграрне Золото України" звернулося з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 21.05.2020 р. №, від 21.05.2020 р. №, від 21.05.2020 р. №, від 21.05.2020 р. №, від 21.05.2020 р. №, від 21.05.2020 р. №; від 21.05.2020 р. №, від 21.05.2020 р. №, вимоги про сплату боргу (недоїмки) від21.05.2020 р. №Ю-, рішення про застосування штрафних санкцій від 21.05.2020 р. №, податкових повідомлень-рішень від 06.03.2020 р. № , від 24.02.2020 р. № , від 28.02.2020 р. №, від 16.03.2020 р. №, від 16.03.2020 р. №, від 13.04.2020 р. №. Також заявником зазначено, що в межах адміністративної справи №160/17152/20 позивачем повторно подано вказаний позов, ним пропущено строк на звернення з цим позовом з поважних причини, які будуть наведені 11.05.2021.

11.05.2021 до суду надійшла від Приватного підприємства "Аграрне Золото України" заява-клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду із цим позовом, як додаток до уточненої позовної заяви (вх. №37740/21).

В означеній заяві-клопотанні позивач зазначив, що у період з 15.10.2020 по 20.10.2020 підприємство користувалося правовою допомогою адвоката Іванової В.М., яка, діючи від імені Приватного підприємства "Аграрне Золото України" в якості представника, 17.10.2020 подала до Дніпропетровського окружного адміністративного суду позов про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 21.05.2020 р. №, від 21.05.2020 р. №, від 21.05.2020 р. №, від 21.05.2020 р. №, від 21.05.2020 р. №, від 21.05.2020 р. №; від 21.05.2020 р. №, від 21.05.2020 р. №, вимоги про сплату боргу (недоїмки) від21.05.2020 р. №Ю-, рішення про застосування штрафних санкцій від 21.05.2020 р. №, податкових повідомлень-рішень від 06.03.2020 р. № , від 24.02.2020 р. № , від 28.02.2020 р. №, від 16.03.2020 р. №, від 16.03.2020 р. №, від 13.04.2020 р. №. Як стверджує заявник, означений позов від імені та в інтересах позивача був поданий ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку - 17.10.2020 направлений цінним листом №835 з описом вкладення на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду. Враховуючи наведене, позивач наголошує, що первісно з означеним позовом він звернувся до суду своєчасно, тобто протягом строків, визначених п. 56.19 ст. 56 Податкового кодексу України.

25.06.2021 до суду надійшли від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області пояснення (вх. №53105/21), в яких відповідач виклав заперечення щодо викладених позивачем у заяві-клопотанні про поновлення строку звернення до суду доводів та зазначив, що останні не відповідають дійсності, оскільки згідно офіційного електронного сайту "Єдиний державний реєстр судових рішень" будь-які відомості щодо отримання та розгляду Дніпропетровським окружним адміністративним судом вищезазначеного адміністративного позову відсутні (в т.ч. ухвали про залишення такого позову без руху або без розгляду). Також відповідач звернув увагу суду на те, що у наданому позивачем договорі про надання правової допомоги від 15.10.2020 не зазначено, що адвокат Іванова В.М. може складати та направляти до адміністративного суду позовну заяву та інші процесуальні документи по справі. Окрім того, відповідач наголошує, що зі змісту наданого позивачем до суду фіскального чеку Укрпошти не вбачається, який саме "цінний лист" направляється до Дніпропетровського окружного адміністративного суду й одночасно не надано жодних доказів, на підтвердження отримання судом цього позову й присвоєння судом номеру адміністративного провадження. Додатково із наведеним вище відповідач звернув увагу суду на те, що позивач у позовній заяві зазначає, що ним на теперішній час не подано іншого позову до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з тим самим предметом та з тих самих підстав. Враховуючи наведене, відповідач вважає, що позивач вводить суд в оману стосовно своєчасного звернення до суду із відповідним позовом, у зв`язку з чим просить суд відмовити у задоволенні заяви-клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду із цим позовом та залишити означений адміністративний позов без розгляду.

07.09.2021 до суду надійшли від Приватного підприємства "Аграрне Золото України" доповнення до клопотання про поновлення строку та додаткові пояснення по справі (вх. №76872/21), в яких позивач повторно посилався на представництво інтересів підприємства у період з 15.10.2020 по 20.10.2020 адвокатом Івановою В.М. та направлення останньою 17.10.2020 на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду вищезазначеного позову засобами поштового зв`язку (Укрпошта) й зауважує, що опис вкладення цінного листа №835 доводить те, що із вказаним цінним листом на адресу суду направлявся саме відповідний адміністративний позов, який згідно відомостей офіційного сайту Укрпошта станом на 30.10.2020 був вручений представнику Дніпропетровського окружного адміністративного суду за довіреністю. При цьому, позивач вважає, що відсутність на офіційному веб-порталі "Судова влада" відомостей щодо означеного адміністративного позову, поданого адвокатом Івановою В.М. в інтересах позивача 17.10.2020 та отриманого Дніпропетровським окружним адміністративним судом 20.10.2020, не спростовує факт звернення з вказаним позовом. Заявник стверджує, що саме відсутність процесуального рішення, передбаченого ст.ст. 169, 170, 171 КАС України щодо цього позову стало підставою для повторного звернення Приватного підприємства "Аграрне Золото України" до суду з означеним адміністративним позовом. З урахуванням наведеного, позивач просить суду поновити йому строк звернення до суду із цим позовом.

09.09.2021 до суду надійшло від Головного управління ДПС у Дніпропетровські області клопотання (вх. №77928/21), в якому відповідач посилався на позицію Верховного Суду у постанові від 26.11.2020 у справі №500/2486/19 та повторно зазначив, що рішення про результати розгляду скарги №27460/6/99-00-06-02-01-06 від 09.09.2020 щодо оскарження спірних податкових повідомлень-рішень отримано позивачем 21.09.2020, однак позов подано до суду лише 22.12.2020, в той час як останнім днем на своєчасне оскарження цих рішень у судовому порядку було 21.10.2020. Враховуючи наведене, відповідач вважає, що з урахуванням п. 56.19 ст. 56 Податкового кодексу України позивачем пропущено строк звернення до суду з означеним позовом. Також відповідач зауважив, що позивачем пропущено й строк на оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ю- від 21.05.2020 та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 21.05.2020. Так, контролюючий орган зазначив, що рішенням Державної податкової служби України №22971/6/99-00-06-03-01-06 від 20.07.2020 скаргу позивача залишено без розгляду, з огляду на пропуск строку звернення, й означене рішення отримано позивачем 20.07.2020, однак звернення до суду щодо судового оскарження останнім відбулося лише 22.12.2020, тобто з пропуском тримісячного строку звернення (останній день для своєчасного оскарження означених вимоги і рішення у судовому порядку був 20.10.2020).

Представник позивача у судовому засіданні 09.09.2021 підтримав подану Приватним підприємством "Аграрне Золото України" заяву-клопотання про поновлення строку звернення до суду з означеним позовом та просив його задовольнити, у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду відмовити.

Представник відповідача у судовому засіданні 09.09.2021 підтримав клопотання про залишення позову без розгляду та просив суд його задовольнити, у задоволенні заяви-клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали та фактичні обставини справи, вирішуючи питання про обгрунтованість поданої позивачем заяви- клопотання про поновлення строку звернення до суду із цим позовом та поданого відоповідачем клопотання про залишення позову без розгляду, суд виходить з такого.

Конституція України гарантує право кожного на судовий захист своїх прав та інтересів, що включає також право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. При цьому звернення до суду може здійснюватися у межах встановленого строку, який у цивільному та господарському судочинстві визначений як строк позовної давності, а в адміністративному строк звернення до суду.

Правова природа строку звернення до суду, дозволяє констатувати, що запровадження строку, у межах якого фізична або юридична особа, орган державної влади та місцевого самоврядування можуть звернутися до суду з позовом обумовлено передусім необхідністю дотримання принципу правової визначеності, що є невід`ємною складовою верховенства права.

Зміст принципу правової визначеності розкрито у ряді рішень Конституційного Суду України. Наприклад, у Рішенні від 29.06.2010 №17-рп/2010 Конституційний Суд України звернув увагу на правову визначеність як елемент верховенства права, зазначивши, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, в якому стверджується, що обмеження основних прав людини і громадянина та втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дозволять особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

На підставі аналізу сформульованих цим судом позицій можливо дійти висновку про те, що правова визначеність та принцип верховенства права є взаємопов`язаними, оскільки правова визначеність спрямована на чіткість та передбачуваність правового статусу особи, дій органів державної влади, їх посадових та службових осіб, недопущення безпідставного порушення чи обмеження прав і свобод людини і громадянина.

При цьому, Європейський Суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах "Салов проти України" і "Сутяжник проти Росії" підкреслює, що відступ від принципу правової визначеності допустимий не в інтересах правового пуризму, а з метою виправлення помилки, що має фундаментальне значення для судової системи. Зокрема, під правовим пуризмом у практиці ЄСПЛ розуміється невідступне слідування вимогам процесуального закону при вирішенні питання щодо застосування чи скасування таких, що набрали законної сили, судових рішень без врахування того, чи призведе це у подальшому до реального, а не формального усунення допущених судових помилок; надмірно формальне, бюрократичне застосування правових норм й вчинення дій, що мають юридичне значення, безвідносне врахування їх доцільності, виходячи з обставин конкретної справи й необхідності забезпечення ефективного захисту прав, свобод та інтересів в цивільному або іншому судочинстві, що призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд.

Отже, встановлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень у адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії у часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Крім того, чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. Однак, для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку, оскільки національним законодавством вирішення цього питання віднесено до дискреційних повноважень суду.

Рішенням Конституційного Суду України №17-рп/2011 від 13.12.2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Отже, підсумовуючи вище викладене, можливо дійти висновку про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків звернення до суду за захистом порушених прав.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із її заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення таких строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, а після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно із ч. 2 ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (п. 51 рішення від 22.10.96 за заявами №22083/93, №22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").

Щодо застосування строку позовної давності в контексті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у справі "Gradescolo S.R.L. проти Молдови" Суд зазначив, що дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

Тобто практика ЄСПЛ свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Статтею 122 КАС України визначено строки звернення до суду із адміністративним позовом.

Відповідно до частини 1 статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина 2 статті 122 КАС України).

Частиною 4 статті 122 КАС України встановлено, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Згідно з частиною 3 статті 122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині 2 статті 122 КАС.

Так, спеціальний строк для звернення до суду у справах щодо оскарження рішень контролюючих органів встановлено у Податковому кодексі України (далі - ПК України).

Спеціальною нормою, яка встановлює порядок оскарження рішень контролюючих органів, є стаття 56 ПК України.

Зі змісту означеної норми вбачається, що у платника податків є право розсуду в обранні адміністративного та/або судового порядку оскарження такого рішення після його отримання. Обрання платником податків в першу чергу адміністративного порядку оскарження рішення не виключає можливості надалі звернутися до суду з відповідним позовом, що визнається досудовим порядком вирішення спору. Водночас якщо після отримання рішення контролюючого органу платник податків звертається до суду з позовом, його право на адміністративне оскарження такого рішення втрачається.

Пунктом 56.18 статті 56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Відповідно до пункту 56.19 статті 56 ПК України, у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

За приписами пунктів 56.2, 56.3, 56.17 статті 56, пункту 57.3 статті 57 ПК України, процедура адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення розпочинається з дня подання скарги до контролюючого органу вищого рівня, яка засвідчує безпосередню незгоду платника з визначеними йому грошовими зобов`язаннями, і закінчується настанням однієї з подій, передбачених пунктом 56.17 статті 56 ПК України. Строк для подачі первинної скарги за загальним правилом становить 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення.

Одночасно з цим, слід зауважити, що 26.11.2020 Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у цій справі відступив від висновку про застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в постанові Верховного Суду від 03.04.2020 у справі №2540/2576/18, у частині того, що строк для звернення платника податків із позовом до адміністративного суду, у тому числі після використання процедури адміністративного оскарження, становить 1095 днів з дня отримання платником податків рішення, що оскаржено, і сформулював такий правовий висновок.

Норма пункту 56.18 статті 56 ПК України не визначає процесуального строку звернення до суду і, відповідно, не є спеціальною щодо норми пункту 56.19 статті 56 ПК України. Водночас, норма пункту 56.19 статті 56 ПК України є спеціальною щодо норми частини 4 статті 122 КАС України, має перевагу в застосуванні у податкових спорах і регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України). Вона встановлює строк для їх оскарження протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Так, у спорі, що розглядається в рамках адміністративної справи №160/17152/20, зокрема, щодо оскарження сформованих Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області податкових повідомлень-рішень від 21.05.2020 за №№, , , , , , , , сторони не заперечують, що ці рішення оскаржувались Приватним підприємством "Аграрне Золото України" в адміністративному порядку до Державної податкової служби України й за результатами розгляду відповідної скарги (скарг) позивача прийнято рішення за №27460/6/99-00-06-02-01-06 від 09.09.2020, яким у задоволенні скарги позивача відмовлено, а оскаржені рішення залишено без змін, й означене рішення Державної податкової служби України отримано позивачем 21.09.2020.

Водночас, позов, що розглядається в межах адміністративної справи №160/17152/20, подано (нарочно) представником Приватного підприємства "Аграрне Золото України" до Дніпропетровського окружного адміністративного суду 22.12.2020, тобто з пропуском місячного строку на звернення до суду.

Окремо суд наголошує, що у поданих Приватним підприємством "Аграрне Золото України" до суду позовних заявах, які наявні в матеріалах адміністративної справи №160/17152/20 позивачем не повідомлено суд щодо оскарження спірних податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу (недоїмки), рішення про застосування штрафних санкцій в адміністративному порядку й не зазначено щодо результатів такого оскарження із доказами дотримання позивачем строку звернення до суду.

Натомість, у позовних заявах Приватного підприємства "Аграрне Золото України" зазначено, що останнім не застосовувались заходи досудового врегулювання спору, заходи забезпечення доказів та позову й що позивачем не подано іншого позову до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Враховуючи наведене, на момент вирішення судом питання щодо відкриття провадження в адміністративній справі № 160/17152/20 у матеріалах справи були відсутні як докази дотримання, так і докази не дотримання позивачем строку звернення до суду із означеним позовом, однак обґрунтованих сумнівів щодо порушення позивачем строку звернення на стадії прийняття позовної заяви до розгляду у суду не виникло, у зв`язку з чим провадження у цій справі було відкрито.

У подальшому в ході судового розгляду цієї адміністративної справи відповідач повідомив суд про факт і результати адміністративного оскарження позивачем спірних податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу (недоїмки), рішення про застосування штрафних санкцій, та, як наслідок, про те, що позивачем пропущено встановлений ст. 122 КАС України і п.56.19 ст. 56 ПК України строк звернення до суду із цим позовом.

Наведене зумовило подачу позивачем до суду заяви-клопотання про поновлення строку звернення до суду із цим позовом.

Стосовно доводів позивача, викладених у заявах-клопотаннях позивача про поновлення строку звернення до суду із цим позовом та доповненнях до клопотання про поновлення строку, суд зазначає таке.

Позивач аргументував наявність поважних причин пропуску ним строку звернення до суду із цим позовом тим, що Приватне підприємство "Аграрне Золото України" вперше своєчасно звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 21.05.2020 р. №, від 21.05.2020 р. №, від 21.05.2020 р. №, від 21.05.2020 р. №, від 21.05.2020 р. №, від 21.05.2020 р. №; від 21.05.2020 р. №, від 21.05.2020 р. №, вимоги про сплату боргу (недоїмки) від21.05.2020 р. №Ю-, рішення про застосування штрафних санкцій від 21.05.2020 р. №, податкових повідомлень-рішень від 06.03.2020 р. №, від 24.02.2020 р. №, від 28.02.2020 р. №, від 16.03.2020 р. №, від 16.03.2020 р. №, від 13.04.2020 р. №.

Як зауважив позивач означений позов 17.10.2020 був направлений представником позивача (адвокатом Івановою В.М., яка у період з 15.10.2020 по 20.10.2020 була уповноважена діяти від імені позивача та представляти інтереси підприємства) засобами поштового зв`язку (Укрпошта) цінним листом №835 з описом вкладення на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

На підтвердження означених доводів представником позивача надано до суду копії договору про надання правової допомоги від 15.10.2020, позовної заяви за підписом Іванової В.М. та поштової накладної за №835 від 17.10.2020.

Відповідачем зауважено, що у цінному листі відсутні відомості щодо змісту означеного поштового відправлення, що ставить під сумнів те, що у цьому відправленні представником позивача направлявся саме відповідний адміністративний позов.

Натомість, позивач зауважив, що означені доводи відповідача спростовуються змістом опису вкладення цінного листа №835 та відомостями з офіційного сайту Укрпошта, згідно з якими станом на 30.10.2020 означене відправлення вручено представникові Дніпропетровського окружного адміністративного суду за довіреністю.

Одночасно з цим, суд наголошує, що у матеріалах цієї справи відсутній опис вкладення цінного листа №835 (в т.ч. його копія) й такий опис до суду не надавався.

При цьому, із наданої позивачем до суду копії відомостей від 30.10.2020 щодо поштового відправлення за №835, як доказ отримання цього відправлення 20.10.2020 представником Дніпропетровського окружного адміністративного суду, не встановлено, що означені відомості були роздруковані із офіційного веб-сайту АТ "Укрпошта".

Також суд критично оцінює й надані позивачем до суду разом із заявою (вх. №77945/21 від 09.09.2021) копії заяв-клопотання за підписом директора Приватного підприємства "Аграрне Золото України" від 16.11.2020 і від 07.12.2020, які, як зазначив позивач, були направлені на офіційну електронну пошту Дніпропетровського окружного адміністративного суду засобами електронного зв`язку, оскільки до суду не надано доказів отримання судом таких заяв та реєстрацію останніх Дніпропетровським окружним адміністративним судом із присвоєнням цим заявам вхідних номерів.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 72 КАС України).

За правилами статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.75 КАС України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (ч. 1 ст. 77 КАС України).

Таким чином, викладені позивачем доводи не підтверджено належними, допустимими і достовірними доказами, у зв`язку з чим суд доходить висновку про неповажність причин пропуску Приватним підприємством "Аграрне Золото України" строку звернення до суду із цим позовом.

При цьому, суд зауважує, що питання дотримання Приватним підприємством "Аграрне Золото України" строку звернення до суду з позовом щодо оскарження прийнятих Головним управління ДПС у Дніпропетровській області податкових повідомлень-рішень від 06.03.2020 №, від 24.02.2020 №, від 28.02.2020 №, від 16.03.2020 №, від 16.03.2020 №, від 13.04.2020 № судом не вирішувалось, оскільки оскарження таких рішень не входить до предмету спору в рамках адміністративної справи №160/17152/20, з огляду на зміст ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.02.2021 про відкриття провадження в означеній адміністративній справі, яку відкрито з урахуванням поданої Приватним підприємством "Аграрне Золото України" заяви про уточнення позовних вимог (вх. №8338/21 від 02.02.2021).

Також суд зауважує, що позивачем не надано обгрунтувань поважних причин пропуску ним звернення до суду із позовними вимогами щодо оскарження винесених Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області вимоги про сплату боргу (недоїмки) від21.05.2020 №Ю- та рішення про застосування штрафних санкцій від 21.05.2020 №.

З урахуванням правової позиції Верховного Суду, що викладена у постанові від 25.02.2021 у справі №580/3469/19, платник єдиного внеску для захисту своїх законних прав, свобод і законних інтересів відповідно до принципу "in dubio pro tributario" має право на звернення до суду з позовом про оскарження вимоги у межах гарантованого процесуальним законом строку, встановленого статтею 122 КАС України, а не статтею 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №2464-VI від 08.07.2010.

При цьому, сторони не заперечують, що вказані вище вимога та рішення оскаржувалися Приватним підприємством "Аграрне Золото України" в адміністративному порядку до Державної податкової служби України й за результатами розгляді відповідної скарги (скарг) останньою прийнято рішення за №22971/6/99-00-06-03-01-06 від 20.07.2020, яким у задоволенні скарги (скарг) позивача відмовлено, а оскаржені вимогу та рішення залишено без змін, й означене рішення Державної податкової служби України отримано позивачем 20.07.2020.

Водночас, позов, що розглядається в межах адміністративної справи №160/17152/20, подано (нарочно) представником Приватного підприємства "Аграрне Золото України" до Дніпропетровського окружного адміністративного суду 22.12.2020, тобто з пропуском тримісячного строку на звернення до суду, передбаченого ч. 4 ст. 122 КАС України.

Підсумовуючи вищенаведене, суд зазначає, що обставини, на які позивач посилається в обґрунтування заяви-клопотання про поновлення строку звернення до суду із цим позовом не підтверджено належними, достатніми, допустимими і достовірними доказами, у зв`язку із чим суд дійшов висновку про неможливість визнати такі обставини поважними та вважає за необхідне відмовити у задоволенні означеної заяви-клопотання.

За приписами ч. 3 ст. 123 КАС України, у разі якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

За приписами п. 8 ч. 1.ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

З огляду на викладене та враховуючи те, що позовна заява Приватного підприємства "Аграрне Золото України" подана з пропуском строку звернення до суду, а наведені позивачем підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду визнані неповажними, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст. 240, 241, 243 248, 250, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви - клопотання Приватного підприємства "Аграрне Золото України" про поновлення строку звернення до суду із цим позовом відмовити.

Клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про залишення позову без розгляду задовольнити.

Позовну заяву Приватного підприємства "Аграрне Золото України" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 21.05.2020: № (форми "Д"), № (форми "Д"), № (форми "ПС"), № (форми "ПН"), № (форми "Р"), № (форми "Р"), № (форми "Д"), № (форми "ПС"), визнання протиправною та скасування вимоги Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про сплату боргу (недоїмки) №Ю- від 21.05.2020; визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 21.05.2020 залишити без розгляду.

Копію ухвали суду надіслати сторонам у справі.

Залишення позовної заяви без розгляду не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали суду складений 10.09.2021.

Суддя О.В. Царікова