Справа № 532/1471/21
Суддя: Мороз Т. М.
Дата ухвалення: 2021-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2021 р. Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді Мороз Т.М.,

секретаря судового засідання Логвиненко А.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції,

співвідповідач: Департамент патрульної поліції в особі батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції;

співвідповідач: інспектор роти №4 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції Полтавської області Шпак Віталія Василівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кобеляки адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції в особі батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції; інспектора роти №4 4батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції Полтавської області Шпак Віталії Василівни про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

Встановив:

6 липня 2021 року до Кобеляцького районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

У позовній заяві ОСОБА_1 посилався на те, що 22 червня 2021 року відносно нього інспектором роти №4 БПП у м. Кременчук управління патрульної поліції Полтавської області Шпак В.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН № 4388228, за те, що він цього ж дня о 21 год. 50 хв. в м. Кременчук по вул. Залізнична, 23, керуючи транспортним засобом DAF XF 105, д.н.з. НОМЕР_1 массою 9790 кг з напівпричіпом д.н.з. НОМЕР_2 массою 4500 кг, перевозив вантаж пісок массою 32180 кг, загальна масса 46,47 т, без відповідного дозволу, погодженого з органами Національної поліції, чим порушив п.22.5 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 132-1 КУпАП за що був притягнутий до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Посилаючись на те, що постанова інспектором УПП Шпак В.В. винесена з порушенням норм чинного законодавства, а також на те, що правопорушення ним не вчинялось, ОСОБА_1 просив суд скасувати постанову серії ЕАН № 4388228 від 22 червня 2021 року. Судові витрати просив стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на його користь.

Ухвалою суду від 8 липня 2021 року в порядку спрощеного провадження відкрито провадження в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (а.с. 15).

Ухвалою суду від 07.09.2021 до участі у справі залучено як співвідповідачів Департамент патрульної поліції в особі батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції та інспектора роти № 4 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Шпак Віталію Василівну (а.с.38).

Відповідачі подали відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечували, оскільки вважають, що оскаржувана постанова є правомірною, так як для перевірки позивач не надав дозволу на участь в дорожньому русі великовагового транспортного засобу, чим порушив п. 22.5 ПДР України.

Позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. У клопотанні зазначив, що позовну заяву підтримує в повному обсязі.

Відповідач, інспектор батальйону роти №4 БПП у м. Кременчук Управління патрульної поліції Полтавської області Шпак В.В., будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, однак у поданому нею відзиві прохала суд розглянути справу в її відсутність.

Представник відповідача, Департамент патрульної поліції в особі батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак у поданому ним відзиві прохав суд розглянути справу в його відсутність.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до наступних висновків.

Як встановлено дослідженими по справі доказами, 22 червня 2021 року інспектором роти №4 БПП у м. Кременчук управління патрульної поліції Полтавської області Чалою Т.С. винесено постанову серії ДОП18 № 693995, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. 00 коп.

Згідно вказаної постанови ОСОБА_1 22 червня 2021 року, 21 : 50 хв. в м. Кременчук по вул. Залізнична, 23, рухаючись ВІ 1680 ЕТ массою 9790 кг з напівпричіпом НОМЕР_2 массою 4500 кг, перевозив вантаж згідно ТТН 1 від 22.06.21пісок массою 32180 кг, загальна масса 46,47 т, чим порушив п.22.5 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Законом України "Про автомобільні дороги", який визначає правові, економічні, організаційні та соціальні засади забезпечення функціонування автомобільних доріг, їх будівництва, реконструкції, ремонту та утримання в інтересах держави і користувачів автомобільних доріг.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху (далі - ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, ст. 132-1 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Приписами ст.132-1 КУпАП визначено, що порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі по тексту - ПДР), за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.

Підпунктом 4 пункту 2 наведеного Порядку визначено, що габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції. Робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку. Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів (п. 3, 4, 6 Порядку).

За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення (п.18 Порядку).

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що контроль на відповідність габаритів автомобілів певним нормам проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю із складенням відповідного документу.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КпАП України визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 цього Закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Однак, відповідачами не надано жодних доказів дотримання вказаної вище процедури, зокрема, здійснення габаритно-вагового контролю у спеціально відведеному місці, в тому числі, певному пересувному пункті, проведення перевірки ваги транспортного засобу певним нормам, дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів із складенням відповідного документу.

Відповідачами не подані належні та допустимі докази на підтвердження наявності зафіксованих в оскаржуваній постанові обставин, а саме: вага транспортного засобу з напівпричіпом без вантажу та з вантажем, які стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідачі зазначають, що габаритно-ваговий контроль транспортного засобу було здійснено відповідно до документів: на автомобіль DAF XF 105, д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом KOGEL SNCO, д.н.з. НОМЕР_2 та на вантаж, що перевозив транспортний засіб, відповідно до товарно-транспортної накладної.

Як вбачається з товарно-транспортної накладної № 1 від 22 червня 2021 року, автомобіль DAF XF 105, напівпричіп НОМЕР_2 перевозив вантаж, а саме пісок з відсіві дроблення, маса брутто якого 32,18 т (а.с. 5).

Відповідачем не спростовано твердження позивача про те, що при складенні відносно нього оскаржуваної постанови габаритно-вагового контролю не проводилося.

Єдиним документом, що мав при собі водій, була ТТН № 1 від 22 червня 2021 року, згідно якої маса вантажу становить 32,18 т.

Разом з тим, у відповідності до пункту 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року № 363, товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну вагу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей в аспекті підтвердження факту.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 31.07.2019 року №802/518/17-а.

Тобто, ТТН не може бути єдиним та беззаперечним доказом підтвердження реальної маси відповідного транспортного засобу станом на час його зупинки.

У постанові, що оскаржується зазначено, що до постанови додано ВТО1114. На підтвердження обставин справи, відповідачем додано до справи оптичний диск з місця події, на якому міститься, зокрема, відеофайл.

В свою чергу згідно ч. 1 ст. 99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Надані відповідачем матеріали на оптичному диску підпадають під визначення електронного доказу, встановленого ст. 99 КАС України, отже, копії зазначених доказів мають бути засвідчені електронним цифровим підписом або мають бути надані суду в оригіналі, що також передбачає наявність на них, серед іншого ознак цифрового підпису автора.

Оглядом змісту оптичного диску встановлено відсутність цифрового підпису як його автора так і особи, уповноваженої на виготовлення даної копії.

Таким чином, наданий суду відеозапис не є допустимим доказом в розумінні ст. 74 КАС України.

Тому, суд приходить до висновку про те, що для визначення маси транспортного засобу з вантажем недостатньо врахувати інформацію з реєстраційних документів на транспортний засіб та товарно-транспортну накладну.

Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм, суд дійшов висновку, що належним доказом того, що транспортний засіб належить чи не належить до категорії великогабаритних є відповідний документ, який видають посадові особи Укртрансінспекції, а саме: акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів, акт про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю, журнал обліку великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів.

Сама постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення не є доказом у справі про адміністративне правопорушення, оскільки містить лише опис обставин, які визнані відповідачем підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, без зазначення певних доказів на їх підтвердження.

Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 17.01.2019 року по справі № 539/655/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Проте, доказів того, що при притягненні позивача до адміністративної відповідальності здійснювався габаритно-ваговий контроль транспортного засобу, яким він керував, до матеріалів справи сторонами не надано.

Таким чином, оскільки при винесенні оскаржуваної постанови зважування транспортного засобу та вантажу проведено не було, висновки відповідача про те, що позивачем перевищено нормативно допустиму масу транспортного засобу разом з вантажем, є необґрунтованими.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Однак, відповідачем не спростовано доводів позивача та не надано суду належних та беззаперечних доказів на підтвердження порушення ним Правил дорожнього руху України.

Оскільки належними та допустимими доказами відповідач, як суб`єкт владних повноважень на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів обґрунтованість висновків про перевищення позивачем встановлених для транспортних засобів нормативних вагових параметрів, суд прийшов до висновку, що відповідачем не доведено належними доказами наявність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Таким чином, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Позивач сплатив судовий збір в сумі 454,00 гривень, в матеріалах справи є докази на підтвердження понесення позивачем судових витрат, тому є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми судових витрат понесених позивачем та компенсації їх за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

Керуючись ст.ст. 77, 139, 242, 246, 286 КАСУ, суд, -

Ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції в особі батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції та інспектора роти № 4 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Шпак Віталії Василівни задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН № 4388228, винесену 22 червня 2021 року інспектором роти №4 4 БПП у м. Кременчук Управління патрульної поліції Полтавської області Шпак Віталією Василівною про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_3 , понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 454,00 (чотириста п`ятдесят чотири грн. 00 коп.) гривень за рахунок бюджетних асигнувань юридичної особи Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Кобеляцький районний суд Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний термін з дня його підписання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , проживаючий: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ;

Відповідач управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, 38751, Полтавська обл., Полтавський район, с. Розсошенці, вул. Кременчуцька, 2В;

Відповідач - Департамент патрульної поліції в особі батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, 39600, м. Кременчук, проїзд 40 років ДАІ, буд. 3;

Відповідач Інспектор роти №4 БПП у м. Кременчук Управління патрульної поліції Полтавської області Шпак Віталія Василівна, 39600, м. Кременчук, проїзд 40 років ДАІ, буд. 3.

Суддя