Справа № 160/3557/21
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2021-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 червня 2021 року Справа № 160/3557/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Петриківської селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Петриківської селищної ради (далі - відповідач), в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність Петриківської селищної ради, щодо не розгляду клопотання ОСОБА_1 від 11.01.2021 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо земельної ділянки площею 2.0 га для ведення особистого селянського господарства відповідно до наданих графічних матеріалів з кадастрової карти України;
- зобов`язати Петриківську селищну раду надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за клопотанням від 11.01.2021 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо земельної ділянки площею 2.0 га для ведення особистого селянського господарства відповідно до наданих графічних матеріалів з кадастрової карти України.
В обґрунтування позову зазначено, що позивач 11.01.2021 року звернувся до відповідача із заявою про надання безоплатно у власність земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, за місцем розташування за межами с.Куліші, що територіально відноситься до Петриківської селищної ради. Листом від 23.02.2021 року через Петриківську району державну адміністрацію Дніпропетровської області відповідач повідомив позивача, що його заява була розглянута на 4 сесії 8 скликання Петриківської селищної ради 29.01.2021 року, однак за результатами розгляду рішення не було прийнято. Як зазначає позивач, порушення відповідачем зазначеного терміну розгляду заяви позивача призводить до порушення ст.122 ЗК України, що створює протиправність його дій.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.03.2021 року позовну заяву залишено без руху та надано час для усунення недоліків.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.04.2021 року відкрито провадження у адміністративній справі; справу №160/3557/21 призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
Ухвалою суду від 07.04.2021 року відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Копія ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.04.2021 року вручена представнику відповідача 22.04.2021 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, копія якого наявна в матеріалах справи.
В силу ч. 4 ст. 124, ч. 8 ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає відповідача належним чином повідомлених про можливість подання відзиву у зазначені строки та належним чином повідомленим про судовий розгляд справи.
Відповідачем, на виконання ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України, не було надіслано до суду письмового відзиву на адміністративний позов та не було повідомлено про поважність причин ненадання відзиву.
Відповідно до ч. 6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Частиною 2 ст. 257 КАС України встановлено, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 261 КАС України, відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі. Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.
У відповідності до ч.1 ст. 262 КАС України, розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
ОСОБА_1 звернувся до Петриківської селищної ради із заявою від 11.01.2021 року, в якій просив надати безоплатно у власність земельну ділянку у с.Куліші площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за місцем розташування згідно викопіювання з кадастрової карти України.
До заяви додано наступні документи: викопіювання з кадастрової карти України, ксерокопія паспорту громадянина України, ксерокопія довідки участь в АТО, ксерокопія довідки тимчасово переміщеної особи.
Згідно результату поіменного голосування з питання: Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам (зокрема ОСОБА_1 ) рішення на черговому засідання 4 сесії VIII скликання від 29.01.2021 року Петриківської селищної ради «Не прийнято».
15.02.2021 року позивач звернувся зі зверненням на «Урядову гарячу лінію».
Листом Петриківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 23.02.2021 року №2/25-337, повідомлено позивача, що його звернення від 15.02.2021 року №СТ-12076635, яке надійшло на «Урядову гарячу лінію» розглянуто селищною радою. У листі зазначається, що клопотання позивача про надання безоплатно у власність земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства було розглянуто на 4 сесії 8 скликання Петриківської селищної ради 29.01.2021 року, за результатом розгляду, рішення не прийнято. Разом з тим повідомлено, що розгляд порушеного заявником питання буде повторно винесено на чергову сесію Петриківської селищної ради.
Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо не розгляду заяви, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлений Земельним кодексом України.
Згідно зі ст.14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Правовідносини у сфері забезпечення права громадян на землю врегульовані Земельним кодексом України (далі - ЗК України).
Відповідно до ст.12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.
Частиною 5 ст.116 ЗК України зазначено, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.
Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
За змістом пункту "б" та «г» ч.1 ст.121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2,0 гектара та для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.
Відповідно до ч.6 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Частиною 7 цієї статті встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на черговому засіданні 4 сесії VІІІ скликання Петриківської селищної ради 8 скликання від 29.01.2021 року, відсутніми на пленарному засіданні було 27 депутатів, згідно результату поіменного голосування з питання надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадян (зокрема ОСОБА_1 ), («за» - 0, «проти» - 0, «утримались» - 0, «усього». Рішення «Не прийнято»).
Отже, Петриківською селищною радою при розгляді питання про надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, не прийнято рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або рішення про мотивовану відмову у його наданні.
Вказана бездіяльність є порушенням приписів частини 7 статті 118 Земельного кодексу України, якою визначено обов`язок органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надати мотивовану відмову у його наданні у місячний строк.
Суд зазначає, що відсутність належним чином оформленого рішення відповідача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність чи відмову у його наданні, свідчить про те, що уповноважений орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен був ухвалити за законом.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 04.02.2019 по справі № 823/1121/16, від 14.08.2019 по справі № 480/4298/18, яка є обов`язковою для врахування в силу ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ч.5 ст.242 КАС України.
З огляду на викладене, підлягає визнанню протиправною бездіяльність Петриківської селищної ради щодо не розгляду, саме у місячний строк клопотання ОСОБА_1 від 11.01.2021 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства відповідно до наданих графічних матеріалів з кадастрової карти України.
Стосовно позовної вимоги про зобов`язання Петриківської селищної ради надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за клопотанням від 11.01.2021 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо земельної ділянки площею 2.0 га для ведення особистого селянського господарства відповідно до наданих графічних матеріалів з кадастрової карти України, суд зазначає наступне.
У спірних відносинах відповідач не реалізував своїх повноважень, оскільки не надав оцінки поданим документам, та не прийняв рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або про відмову в його наданні.
При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Ефективний засіб правого захисту в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.
Частиною четвертою статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
В даному випадку належним та достатнім способом захисту позивача у спірних відносинах є зобов`язання Петриківської селищної ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.01.2021 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо земельної ділянки площею 2.0 га для ведення особистого селянського господарства, з урахуванням висновків суду, наведених у цьому рішенні.
Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 14.08.2019 по справі № 480/4298/18, від 14.08.2018 по справі № 815/1666/17, від 26.06.2018 по справі № 814/1755/17, від 11.09.2018 по справі № 816/318/18.
Згідно з частиною 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
На підставі викладеного, суд робить висновок, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
На підставі ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати розподіляються пропорційно до задоволених вимог позивача.
Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в загальному розмірі 908,00 грн., що документально підтверджується квитанцією від 30.03.2021 року.
Отже, оскільки позовну заяву задоволено частково, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 908,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірі пропорційному до задоволених позовних вимог у сумі 454,00 грн.
Керуючись ст. ст.139, 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправною бездіяльність Петриківської селищної ради, щодо не розгляду клопотання ОСОБА_1 від 11.01.2021 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо земельної ділянки площею 2.0 га для ведення особистого селянського господарства відповідно до наданих графічних матеріалів з кадастрової карти України.
Зобов`язати Петриківську селищну раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.01.2021 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо земельної ділянки площею 2.0 га для ведення особистого селянського господарства, з урахуванням висновків суду, наведених у цьому рішенні.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона