Справа № 300/5973/21
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2021-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
"11" жовтня 2021 р. Справа № 300/5973/21
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Кафарський В.В., розглянувши матеріали адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування постанови від 02.09.2021№01-06/80,-
В С Т А Н О В И В:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулося в суд з адміністративним позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування постанови від 02.09.2021 №01-06/80.
Підставою звернення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 із вказаним позовом є накладення відповідачем оскаржуваною постановою за порушення Закону України "Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин" штрафу у розмірі п`яти мінімальних заробітних плат, що становить 30 000,00 грн.
В позові позивач просить звільнити його від сплати судового збору.
Частиною 1 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.
Згідно частин 1, 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Відповідно до частини 1 статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закону України "Про судовий збір".
Згідно частини 1 статті 2 Закону України "Про судовий збір" платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.
Частинами 1, 2 статті 8 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Таким чином, єдиною підставою, з урахуванням якої суд може звільнити сторону від сплати судового збору, є її майновий стан.
Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 23.01.2015 "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08.07.2011 за №3674-VI "Про судовий збір" судам роз`яснено, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас якщо ці бюджетні установи діють як суб`єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати. Позивач є бюджетною установою, однак спірні правовідносини виникли в результаті реалізації владних управлінських функцій.
Суд зазначає, що в обґрунтування свого майнового стану, що унеможливлює сплату судового збору позивачем не подано жодного підтверджуючого документу.
Як наслідок, відсутність коштів у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 для сплати судового збору не є тією обставиною, що впливає на майновий стан та може слугувати підставою для звільнення від сплати судового збору відповідно до статті 133 Кодексу адміністративного судочинства та статті 8 Закону України "Про судовий збір".
Отже, з позову слідує, що вказані позивачем причини звільнення його від сплати судового збору не підпадають під перелік підстав, за яких можливе звільнення від сплати судового збору, передбаченого статтею 8 Закону України Про судовий збір.
Аналогічна правова позиція викладена у ухвалах Верховного Суду від 16.02.2018 по справі за №235/5368/17, від 01.03.2018 по справі за №522/7044/17 та від 27.03.2018 по справі за №496/3020/17.
Положення статті 8 Закону України "Про судовий збір" спрямовані на полегшення судом тягаря судових витрат для осіб з низьким рівнем достатку, щоб судові витрати не були перешкодою для доступу до суду малозабезпечених осіб. Положення даної статті не виключають можливості їх застосування і до фізичних осіб-підприємців.
Однак, законодавець, внісши зміни до Закону України "Про судовий збір" (який набрав чинності з 15.12.2017) в частині збільшення ставки судового збору, вирішив і питання щодо кола осіб, які звільняються від сплати судового збору, та не включив до кола цих суб`єктів фізичних осіб-підприємців.
Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору, за подання даної позовної заяви.
Пунктом 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
Відповідно до частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Суд зазначає, що вимога про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень, яке впливає на склад майна позивача, у тому числі шляхом безпідставного стягнення податків, зборів, штрафних санкцій тощо, є майновою. Тобто, адміністративні позови, які містять вимоги щодо протиправності рішень про стягнення штрафів, є адміністративними позовами майнового характеру.
Із змісту адміністративного позову слідує, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 просить визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області від 02.09.2021№01-06/80 про застосування до позивача адміністративно-господарської санкції у вигляді штрафу у розмірі п`яти мінімальних заробітних плат, що становить 30 000,00 грн (вимога майнового характеру, оскільки безпосереднім наслідком даної вимоги є зміна складу майна позивача).
Таким чином, звернена до суду вимога про визнання протиправною та скасування постанови від 02.09.2021№01-06/80, є майновою.
Частиною 2 статті 4 зазначеного Закону встановлюються ставки судового збору, зокрема, за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою-підприємцем - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік", який вступив в дію з 01.01.2021, встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку на місяць з 1 січня 2021 року складає 2 270,00 грн.
Як наслідок, розмір судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову із заявленими фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 позовними вимогами майнового характеру складає 908,00 грн, проте позивачем в порушення вимог КАС України та Закону України "Про судовий збір" даний судовий збір не сплачено.
Таким чином, для усунення недоліків позовної заяви, позивачу необхідно надати (долучити) документ про сплату судового збору у розмірі 908,00 грн.
Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Згідно частини 2 статті 169 Кодексу в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
У зв`язку із вищевикладеним, відповідно до частин 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк, достатній для усунення вищевказаних недоліків шляхом приведення у відповідність адміністративного позову до встановлених частиною 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України вимог.
На підставі наведеного, керуючись статтями 160, 171, частинами 1, 2 статті 169 та статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -
У Х В А Л И В:
Позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування постанови від 02.09.2021№01-06/80 - залишити без руху.
Надати позивачу десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання (долучення) документа про сплату судового збору у розмірі 908,00 грн.
Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків у вищезазначений строк позовна заява буде повернена.
Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Кафарський В.В.