Справа № 621/614/19
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2021-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2021 р. Справа № 621/614/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Калиновського В.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 08.07.2021, головуючий суддя І інстанції: Сліденко А.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 08.07.21 по справі № 621/614/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

З 04.07.2014 р. син заявника визнаний інвалідом першої групи із констатацією необхідності у постійному сторонньому догляді.

За твердженням заявника догляд за сином здійснює сам заявник, що засвідчено довідками УПСЗН Чугуївської РДА Харківської області від 24.07.2018р. №356 (період догляду 08.01.2015р.-31.10.2015р.), УПСЗН Балаклійської РДА Харківської області від 06.07.2018р. №1032 (період догляду 01.11.2015р.-03.07.2016р., 20.07.2016р.-20.07.2018р.), отримуючи за це компенсацію у порядку постанови КМУ від 29.04.2004р. №558.

01.04.2021р. до суду надійшов звіт ГУ ПФУ в Харківській області про виконання рішення суду по даній адміністративній справі шляхом прийняття рішення №41 від 10.03.2021р., яким відмовлено ОСОБА_1 у зарахуванні до стажу періодів догляду 08.01.2015р.-31.10.2015р., 01.11.2015р.-03.07.2016р., 20.07.2016р.-20.07.2018р.

У подальшому 07.07.2021р. від позивача до суду надійшла заява у порядку ст.382 КАС України, у якій заявник стверджує, що звіт про виконання рішення владним суб`єктом до суду досі не поданий, рішення не виконано, а тому наявні підстави для накладення штрафу на керівника ГУПФУ в Харківській області та попередження його про кримінальну відповідальність.

Також заявник просив зобов`язати начальника ГУПФУ в Харківській області зарахувати до стажу роботи час догляду за сином - особою з інвалідністю І групи і видати виконавчий лист по даній справі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 08.07.2021 року заяву ОСОБА_1 від 07.07.2021р. з приводу судового контролю у порядку ст.382 КАС України - залишено без задоволення.

Визнано виконаним рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.06.2019р. у справі №621/614/19.

Позивач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу та задовольнити заяву подану в порядку ст. 382 КАС України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так, в апеляційній скарзі позивач зазначає, що рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області не виконано у зв`язку з чим просить суд апеляційної інстанції зобов`язати начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області Ачкасова Віктора Миколайовича зарахувати до стажу роботи час догляду за сином ОСОБА_2 , який переніс інсульт у 2014 році і став інвалідом першої групи „А" (паралізована ліва сторона) та перерахувати їй пенсію за віком з урахуванням трудового стажу.

Відповідач скористався своїм правом та надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому просить залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Так, у відзиві відповідач зазначає, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.06.2019 року по справі №621/614/19 зобов`язано Зміївське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно вирішити по суті звернення ОСОБА_1 від 30.07.2018 року, у решті позов залишено без задоволення, та апелянтом не оскаржувалось.

На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.06.2019 року по справі №621/614/19, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області листом від 19.07.2019 року повідомило ОСОБА_1 про відсутність підстав для перерахунку пенсії згідно частини 4 статті 42 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ."

Крім того, відділом перерахунків пенсій №3 управління пенсійного забезпечення ГУ ПФУ в Харківській області 10.03.2021 року винесено рішення №41, яким відмовлено ОСОБА_1 в зарахуванні до страхового стажу період догляду за інвалідом I групи з 08.01.2015 по 31.10.2015, з 01.11.2015 по 03.07.2016, з 20.07.2016 по 20.07.2018 року.

Таким чином, відповідач вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.06.2019 року у справі №621/614/19 виконано у повному обсязі, звіт про виконання рішення поданий у строк визначений ухвалою суду першої інстанції від 22.02.2021 року, листом від 19.07.2019 №835/02.04-20 було повідомлено ОСОБА_1 про відмову в зарахуванні стажу та винесено рішення №41 від 10.03.2021 року про відмову позивачу у зарахуванні стажу.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що рішенням ГУ ПФУ в Харківській області №41 від 10.03.2021р. звернення заявника від 30.07.2018р. вирішено у порядку ст.ст.42 і 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у спосіб прийняття окремого письмового рішення.

Відмовляючи в задоволенні заяви в порядку ст. 382 КАС України, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.06.2019 р. по справі №621/614/19 (яким відповідача було зобов`язано повторно вирішити по суті звернення ОСОБА_1 від 30.07.2018р.) органом публічної адміністрації виконано у повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви в порядку ст. 382 КАС України з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст.370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт, також є формою забезпечення виконання судових рішень.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу (ч.8 ст.382 КАС України).

Крім того, відповідно до ч.1 ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, приписами статей 382, 383 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Колегія суддів зауважує, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст. 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18).

Як вбачається з матеріалів справи позивачем зазначено, що рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області не виконано та просить зобов`язати начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області Ачкасова Віктора Миколайовича зарахувати до стажу роботи час догляду за сином ОСОБА_2 , який переніс інсульт у 2014 році і став інвалідом першої групи „А".

Проте, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідачем було виконано рішення суду, як це було зазначено в резолютивній частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.06.2019 по справі №621/614/19, про що повідомлено позивача листом від 19.07.2019 року за №835/02.4-20.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що судове рішення було виконано відповідачем, а позивач, по суті, не згоден із тим, яким чином відповідач його виконав.

Проте, незгода позивача із тим, яким чином виконано судове рішення відповідачем, не є підставою для встановлення судового контролю.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи, аналізуючи наведені норми права, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.06.2019 р. по справі №621/614/19 органом публічної адміністрації виконано у повному обсязі та відсутні підстави для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив у задоволені заяви в порядку ст.382 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 08.07.2021 року по справі № 621/614/19 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 08.07.2021 по справі № 621/614/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва В.А. Калиновський