Справа № 340/4552/21
Суддя: А.В. Сагун
Дата ухвалення: 2021-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2021 року м. Кропивницький Справа № 340/4552/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Сагуна А.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Великосеверинівської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення, а також зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Великосеверинівської сільської ради від 18.06.2021р. №691 "Відмовити гр. ОСОБА_1 у передачі земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га, за рахунок земельної ділянки кадастровий номер :02:000:3082, на території Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області у зв`язку з тим, що бажане місце розташування земельної ділянки зазначене заявником в графічних матеріалах, доданих до заяви, не відповідає вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правовим актам, схемам землеустрою, затверджених у встановленому законом порядку. Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні без зміни їх цільового призначення, здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарств.";

- зобов`язати Великосеверинівську сільську раду згідно наданих їй повноважень, та у світлі вимог ч. 2. ст. 19 конституції України виконати встановлену чинним законодавством процедуру приватизації та передачу у приватну власність ОСОБА_1 земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства в межах норм безплатної передачі розміром 2,0 гектара за рахунок частини земельної ділянки кадастровий номер :02:000:3082, яка знаходиться у комунальній власності Великосеверинівської сільської ради.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що відповідач у супереч діючому законодавству прийняв необґрунтоване рішення за результатами розгляду клопотання про надання згоди на поділ земельної ділянки кадастровий номер :02:000:3082 для ведення особистого селянського господарства.

Відповідачем, у строк встановлений судом ( ас.18-21), відзив на позовну заяву не надано.

Дослідивши та оцінивши надані докази, суд зазначає наступне.

16 квітня 2021 року позивач подав до Великосеверинівської сільської ради клопотання від 12.04.2021, з доданими до нього графічними матеріалами, щодо передачі у приватну власність в межах норм безплатної передачі земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства в розмірі 2,0 гектара за рахунок частини сформованої земельної ділянки кадастровий номер :02:000:3082, яка знаходиться у комунальній власності Великосеверинівської сільської ради ( а.с.26-27).

Рішенням відповідача від 18.06. 2021 № 691 відмовлено гр. ОСОБА_1 у передачі земельної ділянки земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га, за рахунок земельної ділянки кадастровий номер :02:000:3082, на території Великосевериківської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області у зв`язку з тим, що бажане місце розташування земельної ділянки зазначене заявником в графічних матеріалах, доданих до заяви, не відповідає вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правовим актам, схемам землеустрою, затверджених у встановленому законом порядку. Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні без зміни їх цільового призначення, здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарств ( а.с. 28).

Позивач не погоджуючись із зазначеним рішенням, звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Згідно з ч.2 ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується.

Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

У відповідності до п. "б" ч.1 ст.81 ЗК України ( в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Згідно з пунктом «в» частини третьої статті 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в розмірі не більше 2,0 гектара для ведення особистого селянського господарства.

Згідно із частиною першою статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами регулюється положеннями статті 118 ЗК України та передбачає визначену земельно-правову процедуру, яка включає такі послідовні стадії:

1) подання громадянином клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у власність;

2) отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивованої відмови у його наданні);

3) після розроблення проекту землеустрою такий проект погоджується, зокрема з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин у відповідності до приписів статті 186-1 ЗК України;

4) здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі;

5) подання громадянином погодженого проекту землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, про що, в свою чергу, такий орган у двотижневий строк, зобов`язаний прийняти відповідне рішення.

Так, згідно ч.ч.6, 7 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Частинами першою та другою статті 79-1 ЗК України передбачено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв)

Відповідно до частини п`ятої статті 79-1 ЗК України формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Згідно із частинами шостою, сьомою статті 79-1 ЗК України формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок є різними за своєю суттю документами із землеустрою, не є тотожними за процедурою виконання цієї документації.

Надання дозволу на розробку проекту землеустрою має на меті лише формування земельної ділянки як окремого об`єкта.

Натомість, коли йдеться про формування земельної ділянки з частини вже сформованого земельного масиву, що має кадастровий номер, її відведення відбувається на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки.

Так, згідно із частиною першою статті 25 Закону № 858-IV документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації, до видів якої належить технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок (пункт «й» частини другої статті 25).

За загальним правилом, визначеним положеннями статті 50 Закону № 858-IV проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок.

Згідно із статтею 56 Закону № 858-IV технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок включає:

а) пояснювальну записку;

б) технічне завдання на складання документації, затверджене замовником документації;

в) кадастрові плани земельних ділянок, які об`єднуються в одну земельну ділянку, або частини земельної ділянки, яка виділяється в окрему земельну ділянку;

г) матеріали польових геодезичних робіт;

ґ) акт приймання-передачі межових знаків на зберігання при поділі земельної ділянки по межі поділу;

д) перелік обтяжень прав на земельну ділянку, обмежень на її використання та наявні земельні сервітути;

е) нотаріально посвідчену згоду на поділ чи об`єднання земельної ділянки заставодержателів, користувачів земельної ділянки (у разі перебування земельної ділянки в заставі, користуванні);

є) згоду власника земельної ділянки, для земель державної власності - органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, на поділ чи об`єднання земельних ділянок користувачем (крім випадків поділу земельної ділянки у зв`язку з набуттям права власності на житловий будинок, розташований на ній).

Зміст наведених норм права свідчить про те, що поділ та об`єднання земельних ділянок за свою суттю фактично є формуванням нової чи нових земельних ділянок, що передбачає певну процедуру щодо надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, його погодження та затвердження в порядку, встановленому ЗК України, який визначає вичерпний перелік підстав для відмови у наданні такого дозволу, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У справі, яка розглядається суди встановили, що позивач звернувся до відповідача з клопотанням про надання дозволу на розроблення технічної документації щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:3082.

На думку суду земельна ділянка, на яку претендує позивач має бути виділена із вже сформованої земельної ділянки та їй має бути присвоєний інший кадастровий номер. Відтак, таке звернення позивача ґрунтується на вимогах закону та спрямоване на досягнення результату у вигляді отримання земельної ділянки у власність, у спосіб передбачений законодавством.

В оскаржуваному рішенні ( а.с.28) не вказано які саме конкретно порушення вимог Земельного кодексу України допустив позивач при зверненні з клопотанням від 12.04.2021, яким саме нормам не відповідає місце розташування земельної ділянки зазначене заявником в графічних матеріалах, доданих до клопотання.

Тобто, відповідач протиправно відмовив позивачу у наданні дозволу на розроблення технічної документації щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:3082, що перешкоджає позивачу у реалізації її права на отримання земельної ділянки у власність, а тому оскаржуване рішення є невмотивованим, є протиправним та підлягає скасуванню.

Що стосується позовної вимоги, в якій позивач просить зобов`язати Великосеверинівську сільську раду згідно наданих їй повноважень, та у світлі вимог ч. 2. ст. 19 конституції України виконати встановлену чинним законодавством процедуру приватизації та передачу у приватну власність ОСОБА_1 земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства в межах норм безплатної передачі розміром 2,0 гектара за рахунок частини земельної ділянки кадастровий номер :02:000:3082, яка знаходиться у комунальній власності Великосеверинівської сільської ради то суд дійшов наступних висновків.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.11.2019 у справі №509/1350/17.

Так, Велика Палата Верховного Суду оцінюючи ефективність обраного судом способу захисту (зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву) зазначила, що суд має право визнати бездіяльність суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати вчинити певні дії. Суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. При цьому застосування такого способу захисту вимагає з`ясування судом, чи виконано позивачем усі визначені законом умови, необхідні для одержання дозволу на розробку проекту землеустрою. Разом з тим, наведених обставин судами не встановлено. Оцінка правомірності відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою стосувалася лише тих мотивів, які наведені відповідачем у оскаржуваному рішенні. Однак суди не досліджували у повній мірі, чи ці мотиви є вичерпними і чи дотримано позивачем усіх інших умов для отримання ним такого дозволу. Отже, як зазначила Велика Палата Верховного Суду, апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що належним способом захисту та відновлення прав позивача у цій справі буде зобов`язання відповідача повторно розглянути відповідну заяву позивача про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою (п. 36- 39).

Суд, визнаючи протиправним рішення відповідача від 18.06.2021р. №691 зазначає, що рішення є невмотивованим, оскільки відсутні чітка підстава для відмови із зазначенням конкретних порушень Земельного кодексу України.

Отже, з урахуванням положень ч.2 ст. 9 КАС України, належним способом захисту та відновлення прав позивача у цій справі буде зобов`язання відповідача повторно розглянути клопотання позивача від 12.04.2021 про надання йому дозволу на розробку технічної документації щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:3082.

Відповідно до ст. 139 КАС України підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у розмірі 951,60 грн. (а.с.1) за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.139, 143, 241-246, 255, 263 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Великосеверинівської сільської ради (вул. Миру, 1, с. Велика Северинка, Кропивницький район, Кіровоградська область, 27613, код ЄДРПОУ - не відомий) про визнання протиправним та скасування рішення, а також зобов`язання вчинити дії, задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області №691 від 18.06.2021"Про відмову у передачі земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Великосеверинівської сільської ради гр. ОСОБА_1 ."

Зобов`язати Великосеверинівську сільську раду Кропивницького району Кіровоградської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 12.04.2021 про передачу у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства в межах норм безплатної передачі розміром 2,0 гектара за рахунок частини земельної ділянки кадастровий номер :02:000:3082, яка знаходиться у комунальній власності Великосеверинівської сільської ради.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 951,60? грн. за рахунок бюджетних асигнувань Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області.?

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду А.В. Сагун