Справа № 140/5921/21
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2021-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2021 року ЛуцькСправа № 140/5921/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач ОСОБА_1 з 15.08.1998 проходив службу в органах внутрішніх справ на різних посадах, наказом Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі - ГУ НП у Волинській області) від 11.03.2016 № 49о/с позивача було звільнено з військової служби в поліції у відповідності до пункту 7 частини першої статті 77 (за власним бажанням) Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).

Позивач вказує, що на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.10.2019 у справі № 140/1753/19, ГУ НП у Волинській області підготувало документи, необхідні для призначення йому пенсії, та направило їх до ГУ ПФУ у Волинській області.

Листом від 21.05.2021 № 0300-0307-8/22434 ГУ ПФУ у Волинській області повідомило позивача про відмову у призначенні пенсії за вислугу років у зв`язку із відсутністю необхідної календарної вислуги на дату звільнення, а саме 22 календарних роки та 6 місяців, тоді як відповідно до розрахунку вислуги років для призначення пенсії, складеного на підставі особової справи, станом на 18.03.2016 календарна вислуга складає 17 років 7 місяців 3 дні.

Позивач вважає протиправними вказані дії відповідача, оскільки має право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII), наявної у позивача вислуги років є достатньо для призначення пенсії, що також встановлено судовими рішеннями у справі № 140/1753/19.

Позивач просить визнати протиправними дії ГУ ПФУ у Волинській області, які виразились у відмові в призначенні пенсії за вислугу років, що оформлено листом № 0300-0307-8/22434 від 21.05.2021, зобов`язати відповідача призначити пенсію за вислугу років з 18.03.2016 відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ (в редакції, чинній на час вступу на службу до органів внутрішніх справ та призначення на посаду - 15.08.1998), призначити та виплатити пенсію за вислугу 28 років у розмірі 74 процентів відповідних сум грошового забезпечення згідно з частиною третьою статті 13 Закону № 2262-ХІІ (в редакції, чинній на час вступу на службу до органів внутрішніх справ та призначення на посаду - 15.08.1998).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 18.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а. с. 28).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву (вих. № 0300-0802-7/28007 від 06.07.2021) відповідач позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з підстав правомірності оскаржуваних дій щодо відмови у призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідної календарної вислуги років на дату звільнення (а саме 22 календарних років та 6 місяців) (а. с. 31-34).

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи до суду не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 у період з 15.08.1998 по 18.03.2016 проходив службу в органах внутрішніх справ та в Національній поліції України, що підтверджується розрахунком вислуги років для призначення пенсії (а. с. 22-23), та наказом ГУ НП у Волинській області від 11.03.2016 № 49о/с «По особовому складу» позивача було звільнено зі служби в поліції відповідно до пункту 7 частини першої статті 77 (за власним бажанням) Закону № 580-VIII, вказаним наказом вислуга років у календарному обчисленні становить 17 років 07 місяців 03 дні (а. с. 19).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 20.12.2018 у справі № 140/2106/18 за позовом ОСОБА_1 до ГУ НП у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ГУ ПФУ у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії позов задоволено, визнано протиправними дії ГУ НП у Волинській області, які полягають у відмові ОСОБА_1 у задоволенні його заяви щодо підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, зобов`язано ГУ НП у Волинській області провести розрахунок розміру грошового забезпечення, підготувати та направити до ГУ ПФУ у Волинській області необхідні документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ (а. с. 48-50).

В подальшому, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.10.2019 у справі № 170/1753/19 (№ 857/9506/19) за позовом ОСОБА_1 до ГУ НП у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ГУ ПФУ у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02.08.2019 у справі №140/1753/19 скасовано та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов задоволено, визнано протиправними дії ГУ НП у Волинській області щодо проведення ОСОБА_1 розрахунку вислуги років для призначення пенсії від 26.03.2019 та оформлення відповідних матеріалів для призначення пенсії за вислугу років, скасовано розрахунок ГУ НП у Волинській області від 26.03.2019 щодо вислуги років для призначення ОСОБА_1 пенсії, зобов`язано ГУ НП у Волинській області провести розрахунок вислуги років для призначення пенсії ОСОБА_1 , застосувавши статтю 8 Закону України «Про участь України в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки» до періодів перебування в довгострокових закордонних відрядженнях у складі національного персоналу миротворчих місій ООН у Судані, Південному Судані, Ліберії, на підставі якої в резолютивній частині розрахунку у рядках «вислуга років, що дає право на призначення пенсії, згідно з розрахунком» та «вислуга років для призначення пенсії» на 18.03.2016 вказати 24 роки 11 місяців 19 днів або більше, врахувавши 50 днів вислуги за період з 07.11.2015 по 01.12.2015, застосувавши також постанову КМУ № 393 до періодів вислуги ОСОБА_1 років у Державній службі боротьби з економічною злочинністю, на підставі якої в резолютивній частині розрахунку у рядках «вислуга років, що дає право на призначення пенсії, згідно з розрахунком» та «вислуга років для призначення пенсії» на 18.03.2016 вказати 28 років 09 місяців 09 днів або більше, врахувавши 50 днів вислуги за період з 07.11.2015 по 01.12.2015, та оформити всі необхідні документи на основі такого розрахунку, подати їх до ГУ ПФУ у Волинській області для призначення пенсії ОСОБА_1 за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ (у редакції, чинній на час вступу ОСОБА_1 на службу до органів внутрішніх справ та призначення на посаду - 15.08.1998) (а. с. 51-54).

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 13.05.2021 касаційну скаргу ГУ НП у Волинській області залишено без задоволення, а постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.10.2019 у справі № 140/1753/19 - без змін (а. с. 55-56).

Листом ГУ НП у Волинській області від 07.05.2021 № 51/19/01-2021, який надійшов до ГУ ПФУ у Волинській області 11.05.2021 за вх. № 9273/8 (а. с. 35), на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.10.2019 у справі № 857/9506/19, було скеровано подання від 07.05.2021 № 290 про призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 (а. с. 36-37) разом із заявою ОСОБА_1 від 07.05.2021 про призначення пенсії (а. с. 38), грошовим атестатом № 18 (а. с. 39-40). Згідно із розрахунком вислуги років для призначення пенсії підполковника поліції ОСОБА_1 від 26.04.2021, складеного на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.10.2019 у справі № 857/9506/19, вислуга років станом на 18.03.2016 для обчислення та для призначення пенсії становить 28 років 09 місяців 09 днів (а. с. 22-23).

Відповідно до протоколу ГУ ПФУ у Волинській області від 21.05.2021 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років в зв`язку з відсутністю необхідної календарної вислуги років на дату звільнення, а саме 17 років 07 місяців 03 дні (а. с. 45).

Листом від 21.05.2021 № 0300-0307-8/22434 ГУ ПФУ у Волинській області повідомило позивача про відмову у призначенні пенсії за вислугу років у зв`язку із відсутністю необхідної календарної вислуги на дату звільнення, а саме 22 календарних роки та 6 місяців, тоді як відповідно до розрахунку вислуги років для призначення пенсії, складеного на підставі особової справи, станом на 18.03.2016 календарна вислуга складає 17 років 7 місяців 3 дні (а. с. 44).

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Згідно із пунктом «а» частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ (тут і надалі у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) пенсія за вислугу років призначається: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: по 30 вересня 2011 року і на день звільнення мають вислугу 20 років і більше; з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року і на день звільнення мають вислугу 20 календарних років та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік і більше; з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Відповідно до пункту «а» частини першої статті 13 Закону № 2262-ХІІ пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

За приписами частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Згідно із частиною першою статті 48 Закону № 2262-ХІІ заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.

Частинами першою - четвертою статті 49 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсію згідно з цим Законом призначають органи Пенсійного фонду України. Документи про призначення пенсії розглядає орган Пенсійного фонду України і не пізніше ніж у 10-денний строк з дня їх надходження приймає рішення про призначення або про відмову в призначенні пенсії. Документом, який підтверджує призначення пенсії, є пенсійне посвідчення, що видається органом Пенсійного фонду України. Повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причини орган Пенсійного фонду України видає (надсилає) заявникові не пізніше ніж протягом 5 днів після прийняття відповідного рішення.

Пунктом «б» частини першої статті 50 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що пенсії відповідно до цього Закону призначаються: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів «а», «в» статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення, а членам сімей зазначених осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, а також пенсіонерів з їх числа - з дня смерті годувальника, але не раніше того дня, по який йому сплачено грошове забезпечення або пенсію, крім випадків призначення їм пенсій з більш пізніх строків. Особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які визнані інвалідами до закінчення трьох місяців з дня звільнення їх зі служби внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства, пенсія призначається з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуваними діями відповідача позивачу було відмовлено у призначенні пенсію за вислугу років в зв`язку із відсутністю необхідної календарної вислуги років на дату звільнення, а саме 22 календарних роки та 6 місяців і більше.

Проте, суд не погоджується із такою позицією відповідача, позаяк відповідач не врахував обставини, встановлені постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.10.2019 у справі № 170/1753/19 (№ 857/9506/19), щодо наявності у позивача вислуги у пільговому обчисленні 28 років 09 місяців 04 дні для призначення пенсії за віком.

Суд звертає увагу, що у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 13.05.2021, якою вказану постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.10.2019 у справі № 170/1753/19 залишено без змін, чітко зазначено, що з урахуванням правового висновку, наведеного у постанові об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 03.03.2021 у справі 805/3923/18-а, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що наявної у позивача (тобто, ОСОБА_1 ) вислуги років достатньо для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» частини першої статті12 Закону № 2262-ХІІ.

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із частинами першою, другою статті 50 КАС України якщо в результаті ухвалення судового рішення сторона може набути право стосовно третьої особи або третя особа може пред`явити вимоги до сторони, така сторона зобов`язана сповістити цю особу про відкриття провадження у справі і подати до суду заяву про залучення її до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. До такої заяви повинні бути додані докази про направлення її копії особі, про залучення якої як третьої особи подана заява. У разі розгляду справи без повідомлення третьої особи про розгляд справи обставини справи, встановлені судовим рішенням, не мають юридичних наслідків при розгляді позову, пред`явленого стороною, яка брала участь у цій справі, до цієї третьої особи або позову, пред`явленого цією третьою особою до такої сторони.

Суд наголошує, що до участі у справі № 170/1753/19 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача було залучено ГУ ПФУ у Волинській області. Відтак, встановлені постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.10.2019 та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 13.05.2021 у справі № 170/1753/19 обставини щодо наявності у позивача вислуги, достатньої для призначення пенсії за вислугу років, мають юридичні наслідки для відповідача у цій справі ГУ ПФУ у Волинській області, та не доказуються при розгляді даної справи.

Крім того, відповідач безпідставно не взяв до уваги розрахунок вислуги років для призначення пенсії підполковника поліції ОСОБА_1 від 26.04.2021, складеного на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.10.2019 у справі № 857/9506/19, та подання про призначення пенсії від 07.05.2021 № 290, відповідно до яких вислуга років станом на 18.03.2016 для обчислення та для призначення пенсії становить 28 років 09 місяців 09 днів (а. с. 20-23).

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про наявність у позивача вислуги, достатньої для призначення пенсії з 19.03.2016 (наступного дня після звільнення зі служби), та протиправність дій відповідача щодо відмови у призначенні вказаної пенсії, у зв`язку із чим, виходячи із наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, взаємопов`язані позовні вимоги належить задовольнити частково шляхом прийняття рішення про визнання протиправними дій ГУ ПФУ у Волинській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років, зобов`язання відповідача призначити та виплатити позивачу пенсію за вислугу років з 19.03.2016 відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ.

Разом з тим, позовні вимоги про зобов`язання призначити та виплатити пенсію саме у розмірі 74 процентів відповідних сум грошового забезпечення до задоволення не підлягають, оскільки заявлені передчасно, спір у цій справі виник щодо права на призначення пенсії, а не її розміру. Крім того, за приписами частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ (у редакції, яка уже була чинною на момент звільнення позивача зі служби та підлягає застосуванню) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Згідно із частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відтак, враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково, тому на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 454,00 грн., що був сплачений в сумі 908,00 грн. квитанцією від 29.05.2021 № (а. с. 12, 27).

Керуючись статтями 243 - 246, 263 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, м. Луцьк, вул. Кравчука, 22-В, ідентифікаційний код 13358826) призначити та виплатити ОСОБА_1 (фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) пенсію за вислугу років з 19 березня 2016 року, відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, м. Луцьк, вул. Кравчука, 22-В, ідентифікаційний код 13358826) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 454 гривні 00 копійок (чотириста п`ятдесят чотири гривні нуль копійок).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М.Валюх