Справа № 264/1772/21
Суддя: Литвиненко Н. В.
Дата ухвалення: 2021-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/1772/21
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2021 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області під головуванням судді Литвиненко Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу прикордоноої служби ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип А) ім. В.Банних Луганського прикордонного загону (Військова частина НОМЕР_1 ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

До Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області з вказаним позовом звернулась ОСОБА_1 , в якому просила скасувати постанову начальника групи ІПК віпс (тип А) ІНФОРМАЦІЯ_1 в/ч НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_2 (старшого прикордонних нарядів в пункті пропуску) № 1476579 від 17 березня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, та закрити провадження у справі. В обґрунтування вказаних вимог позивач посилалась на те, що вона не вчиняла адміністративного правопорушення та при складанні постанови позивачу не були роз`яснені права, не були виявлені обставини, які виключають адміністративну відповідальність, пом`якшують і обтяжують відповідальність, не взяті до уваги його пояснення, а також не з`ясовані інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. В постанові не наведені докази підтвердження вини у вчиненні адміністративного правопорушення в обґрунтування яких особа, яка складала постанову дійшла до висновку про її винуватість.

Ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30.03.2021 року відкрито провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу прикордоноої служби ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Оскільки позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, та в судове засідання не прибули сторони, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, для розгляду справи немає перешкод та її розгляд здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі ч.9 ст. 205 КАС України.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17 березня 2021 року начальником групи ІПК віпс (тип А) ІНФОРМАЦІЯ_1 в/ч НОМЕР_1 лейтенантом ОСОБА_2 (старшим прикордонних нарядів в пункті пропуску) складено постанову № 1476579 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. щодо ОСОБА_1 , за те, що 17.03.2021 о 18 годині 40 хвилин під час прикордонного контролю прикордонним нарядом «Перевірка документів» у міждержавному пункті пропуску через державний кордон України «Мілове» було виявлено, що вона 17.03.2021 о 14:30 годин перетинала державний кордон України з тимчасово окупованої території України до Російської Федерації через тимчасово непрацюючий пункт пропуску через державний кордон України «Должанський» на напрямку н.п. Должанський (ТОТ) н.п. «Новошахтинськ» (РФ), чим порушила вимоги п.3 постанови КМУ №815 від 17.07.2019 року «Про затвердження Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій», тобто скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-2 КУпАП.

Частиною 1 ст. 204-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність у виді штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї.

Статтею 12 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» в редакції від 26.11.2020, передбачено, що в`їзд осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзд осіб, переміщення товарів з таких територій здійснюються через контрольні пункти в`їзду-виїзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів із таких територій визначаються Кабінетом Міністрів України.

Порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій, затверджений постановою КМ України від 17.07.2019 за № 815, передбачає, що в`їзд/виїзд осіб, у тому числі транспортних засобів, за допомогою яких вони переміщуються, а також переміщення товарів на тимчасово окуповані території та з таких територій здійснюється виключно через визначені контрольні пункти в`їзду-виїзду відповідно до вимог цього Порядку (п.3). Кількість контрольних пунктів в`їзду-виїзду, місцезнаходження і межі їх режимних та сервісних зон (у тому числі об`єктів сервісного обслуговування), дорожні коридори визначаються та затверджуються відповідно до пункту 9 Положення про облаштування контрольних пунктів в`їзду на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, тимчасово окуповану територію Автономної Республіки Крим і м. Севастополя та виїзду з них, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2020 року № 1368. Відповідна інформація розміщується на офіційних веб-сайтах Міноборони, Адміністрації Держприкордонслужби, ДФС (п.4).

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч.2 ст. 77 КАС України).

Проте відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не виконано обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, оскільки ним не надано доказів, які були покладені в основу оскаржуваного рішення, або які підтверджують, що було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин, в зв`язку з чим судом не встановлена наявність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Сама постанова про накладення адміністративного стягнення не може бути доказом, оскільки за своєю суттю є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке має бути прийнято на підставі наявних доказів, що відповідає правовому висновку, викладеному в постанові Верховного Суду від 26.04.2018 року у справі №338/1/17.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене, постанова у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України у разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати на оплату судового збору у сумі 452,00 грн.

Керуючись ст.ст. 5, 8, 9, 20, 22, 72, 77, 139, 195, 229, 241-246, 250, 268, 269, 271, 272, 286 КАС України, ст.ст. 1, 7, 222, 251, 278, 280, 283, 288 КУпАП, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Відділу прикордоноої служби ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову начальника групи ІПК віпс (тип А) ІНФОРМАЦІЯ_1 в/ч НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_2 №1476579 від 17 березня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.204-2 КУпАП- скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу прикордоноої служби ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип А) ім. В.Банних Луганського прикордонного загону ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в розмірі 452,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин.

Суддя: Н. В. Литвиненко