Справа № 280/6339/21
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2021-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

07 жовтня 2021 року Справа № 280/6339/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Cіпаки А.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, пр.Соборний, буд. 158-Б, )

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач, Управління), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного Управління пенсійного фонду України в Запорізькій області по припиненню нарахування пенсії з 01.10.2018 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

- зобов`язати Головне Управління пенсійного фонду України в Запорізькій області нарахувати пенсію за період з 01.10.2018 (часу припинення нарахування пенсії) по 20.07.2020 ( день смерті) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка була матір`ю позивача. Зазначено, що мати позивача у зв`язку з досягненням пенсійного віку отримувала пенсію за віком. Після окупації міста Луганська, остання виїхала до Запорізької області, отримала Довідку від 13.03.2015 № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Позивач стверджує, що у зв`язку з захворюванням, її мати мешкала за адресою своєї реєстрації разом з позивачем та за станом здоров`я не могла вже виїхати до м.Запоріжжя для врегулювання питань пенсії. З метою прийняття спадщини після смерті матері позивач звернулася до державного нотаріуса Станично-Луганської державної нотаріальної контори Кондратьева В.М. та подала заяву на прийняття спадщини після померлої матері ОСОБА_3 . Нотаріусом була відкрита спадкова справа №3-2021, однак їй видано Свідоцтво про право на спадщину за законом тільки на кошти, які знаходились на рахунку АГ «Ощадбанку». Водночас позивач стверджує, що має право на отримання пенсійних виплат за період з 01.10.2018 (часу припинення нарахування пенсії) по 20.07.2020 (день смерті матері), оскільки вказані пенсійні виплати були не отримані її матір`ю не з її вини. Просить позов задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 28.07.2021 відстрочено позивачу сплату судового збору за подання адміністративного позову, відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

18.08.2021 відповідачем подано відзив на позовну заяву (вх. №47321), в якому зазначено, що відповідач діяв виключно в межах повноважень наданих законом та не допускав протиправних дій щодо позивача. Відповідач зауважив, що поновлення виплати пенсії внутрішньо перемішеним особам проводиться відповідно до Порядку призначення (поновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженим постановою Кабіну Міністрів України від 08.062016 № на підставі особистого звернення пенсіонера з відповідною заявою про поновлення виплати пенсії до органу, що призначає пенсію з паспортом, довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 за поновленням пенсії до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області не зверталася, то право на виплату пенсії після 01.10.2018 вона не набула. З наведених підстав просить суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

На підставі наданих сторонами письмових доказів судом встановлено такі обставини.

Згідно до свідоцтва про народження, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Мати позивачки, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 та отримувала пенсію у зв`язку із втратою годувальника.

Після окупації міста Луганська, остання виїхала до Запорізької області та отримала Довідку від 13.03.2015 № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

За станом здоров`я у 2016 році ОСОБА_2 виїхала в мЛуганськ за місцем її реєстрації: АДРЕСА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла в м.Луганську, про що позивачу видано Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 та 19.11.2020 складено відповідний актовий запис №444.

Після смерті матері у встановлений законом України шестимісячний строк позивач звернулась до державного нотаріуса Станично-Луганської державної нотаріальної контори Кондратьева В.М. та подала заяву на прийняття спадщини після померлої матері ОСОБА_2 . Нотаріусом була відкрита спадкова справа №3-2021 та їй було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом тільки на кошти, які знаходились на рахунку АГ «Ощадбанку».

Позивач звернулась з заявою до відповідача про виплату недонарахованої та невиплаченої пенсії померлої матері.

Листом від 28.01.2021 відповідач зазначив, що у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 за поновленням пенсії не зверталась, то права на виплату пенсії після 01.10.2018 вона не набула. Таким чином недоотримана пенсія по пенсійній справі ОСОБА_2 на день її смерті відсутня. '

Позивач вважаючи, що відповідачем допущено протиправні дії щодо ненарахування та невиплати пенсії померлої ОСОБА_2 , звернулася до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступного висновку.

При вирішені спору суд виходить з того, що принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV(далі - Закон №1058-IV).

Згідно зі ст. 1 Закону №1058-IV, пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону №1058-ІV, нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Згідно з положеннями ст. 52 Закону №1058-IV,сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Вищевказана норма закону кореспондується зі статтею 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991, згідно якої суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшли не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Пунктом 2.26 Порядку № 22-1 визначено, що для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника.

Члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті.

Для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі не звернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину.

Згідно зі ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Зміст ч. 3 ст. 52 Закону також узгоджується зі змістом ст. 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується з положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення» в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Відповідно пункту 2.26 Розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (зі змінами) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 27.12.2005 за № 1566/118476 для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщину у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі не звернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про спадщину.

Системний аналізі вказаних норм свідчить про те, що члени сім`ї померлого мають право на отримання суми саме нарахованої пенсії, яка належала пенсіонеру по місяць його смерті, та які ввійшли до складу спадщини.

При цьому, відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Стаття 1219 Цивільного кодексу України визначає права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, тобто, ті, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Отже, виходячи з аналізу вищезазначених правових норм, предметом спадкування можуть бути лише конкретні суми нарахованої пенсії або інших виплат, які належали спадкодавцеві за життя і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю.

Також згідно з практикою застосування норм права, викладеною у постанові Верховного Суду у постанові від 17 серпня 2018 року у справі № 825/3610/15-а, де Верховним Судом висловлена позиція, стосовно того, що предметом спадкування можуть бути лише конкретні суми заробітної плати або інших виплат, які належали спадкодавцеві за життя і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю.

Суд зазначає, що спадкодавцю ОСОБА_2 відповідно до матеріалів справи з 01.10.2018 припинено виплату пенсії.

Суд наголошує, що матеріали справи не містять жодного доказу, що за життя ОСОБА_2 зверталась до пенсійних органів або до суду відносно нарахування та виплати пенсії за спірний період. Правомірність нарахування пенсійних виплат не було оскаржено ОСОБА_2 .

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішувалось.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 263 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_4 ; місце проживання: АДРЕСА_5 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, пр.Соборний, буд. 158-Б, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, відмовити у повному обсязі.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 07.10.2021.

Суддя А.В. Сіпака