Справа № 520/15756/21
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2021-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

Іменем України

(додаткова)

08 жовтня 2021 року № 520/15756/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Білової О.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача, адвоката Новакова А.І., про винесення додаткового рішення щодо судових витрат по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки 100/32933 про розмір грошового забезпечення від 02.06.2021 № 33/41-579 з урахуванням посадового окладу 3 100 грн, підвищення посадового окладу за службу в поліції особливого призначення (відсотків посадового окладу) підполковник поліції 2 200 грн, надбавки за стаж служби в поліції (відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням) 50 % 2 650 грн, надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції (відсотків посадового окладу з урахуванням окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби) 65,40 % 5 199 грн. 30 коп., премії (відсотків нарахованого грошового забезпечення) 60,96 % 8 015 грн. 81 коп., всього - 21 165 грн. 11 коп;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 на підставі довідки 100/32933 про розмір грошового забезпечення від 02.06.2021 № 33/41-579 станом на листопад 2019 з урахуванням посадового окладу 3 100 грн., підвищення посадового окладу за службу в поліції особливого призначення (відсотків посадового окладу) підполковник поліції 2 200 грн., надбавки за стаж служби в поліції (відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням) 50 % 2 650 грн., надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції (відсотків посадового окладу з урахуванням окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби) 65,40 % 5 199 грн. 30 коп., премії (відсотків нарахованого грошового забезпечення) 60,96 % 8 015 грн. 81 коп., всього - 21 165 грн. 11 коп. з 01.12.2019.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.09.2021 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у відмові провести ОСОБА_1 , перерахунок пенсії за вислугу років з 01 грудня 2019 року на підставі довідки №100/32933 про розмір грошового забезпечення від 02.06.2021, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за спеціальним званням, відсоткової надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплаті підвищення) та премії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 01.12.2019 на підставі довідки №100/32933 про розмір грошового забезпечення від 02.06.2021, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області», з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за спеціальним званням, відсоткової надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплаті підвищення) та премії.

В позовній заяві зазначено також клопотання про стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, яке судом не вирішено.

30.09.2021 від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу витрат на професійну правничу допомогу, в обґрунтування якої представник позивача зазначив, що під час ухвалення рішення судом не було вирішене питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу. Докази сплати витрат на правничу допомогу саме в порядку ч. 7 ст. 139 КАС України позивачем, як і заява позивача, передбачена цією нормою, суду не надавалися. Докази, що підтверджують понесення витрат на правничу допомогу, вже були подані разом з позовною заявою, а відтак відсутні підстави для застосування положень ч. 7 ст. 139 КАС України при вирішенні цієї справи. Судові витрати на оплату правничої допомоги у розмірі 15 000 грн., що мають бути сплачені згідно з Договором № 1/08-21 від 17.08.2021, встановлені у фіксованому розмірі та є судовими витратами по справі в розумінні ст.ст. 132,134 КАС України та підлягають розподілу відповідно до положень ст. 139 КАС України шляхом стягнення з Відповідача на користь Позивача.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

З урахуванням обставин справи суд не вбачає підстав для призначення судового засідання з повідомленням учасників справи.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України.

Розглядаючи заяву про ухвалення додаткового судового рішення, суд виходить з таких нормативних приписів.

Згідно зі статтею 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Відповідно до абз. 1, 2 ч.7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Представником позивача у позовній заяві заявлено клопотання про вирішення питання про розподіл судових витрат в частині стягнення витрат, пов`язаних з правничою допомогою, в сумі 15000,00 грн.

Жодних додаткових доказів на підтвердження вказаних витрат від представника позивача до суду не надходило.

Згідно зі ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частинами 2-5 ст. 134 КАС України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За правовою позицією Великої палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 27.06.2018 по справі №826/1216/16, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

При визначенні суми відшкодування суд також враховує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Вказані висновки також наведені у Постановах Верховного Суду від 17 вересня 2019 року по справі 810/3806/18, по справі №1740/2428/18 від 24 березня 2020 року, по справі №320/3271/19 від 07 травня 2020 року.

Частиною 5 статті 242 КАС України визначається, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На підтвердження обсягу наданих послуг та понесених позивачем витрат представником позивача надано до суду копію Ордеру від 18.08.2021 Серія АХ № 1063930, копію договору про надання правової (правничої) допомоги від 17.08.2021.

Предметом вказаного договору є надання правової (правничої) допомоги по здійсненню представницьких повноважень Клієнта в суді першої інстанції Харківському окружному адміністративному суді в обсягах та на умовах, встановлених цим Договором, у судовій справі про визнання протиправною бездіяльності ГУ ПФУ в Харківській області та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії Клієнту

Відповідно до п. 4.1 вказаного Договору за спільною згодою Сторони визначають розмір гонорару Адвоката за надання правової (правничої) допомоги за цим Договором у Справі у суді першої інстанції у фіксованому розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн.

Визначений Сторонами гонорар Адвоката охоплює собою оплату всього обсягу правової (правничої) допомоги, яка надається Адвокатом Клієнту по Справі у суді першої інстанції до прийняття судом першої інстанції судового рішення по Справі.

При цьому суд зазначає, що розмір гонорару Адвоката встановлений сторонами Договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником Позивача (Адвокатом), а отже є визначеним. Подання детального опису робіт (послуг) виконаних Адвокатом не потребується, оскільки такий опис подається саме для визначення розміру витрат на правничу допомогу. Договором передбачена післяплата за надання послуг правничої допомоги.

Доказів на підтвердження обсягу фактично наданих послуг за договором та їх вартості, зокрема, акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) за підписами обох сторін договору, квитанцій або інших платіжних документів, представником позивача до матеріалів справи не надано.

З огляду на загальне визначення предмету договору без конкретизації спірного питання, щодо якого передбачене надання правничої допомоги, обсяг та зміст такої допомоги не може бути встановлений безпосередньо з тексту укладеного договору.

Крім того, саме по собі укладення договору, ще й без чітко визначеного предмету, не є підтвердженням фактичного виконання сторонами зобов`язань, які визначені в такому договорі, у повному обсязі та належним чином, а відтак договір не може вважатися документом, який підтверджує фактичне надання зазначених в ньому послуг в якості та об`ємі, про яких домовилися сторони договору.

З огляду на вказане, обсяг фактично наданих позивачу послуг та їх вартість, визначені в договорі про надання правової допомоги від 17.08.2021, не підтверджені належними доказами.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відтак, з урахуванням викладеного, заявлення витрат на правничу допомогу в розмірі 15000 грн до відшкодування не є обґрунтованим.

Таким чином суд відмовляє в задоволенні заяви представника позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу з огляду на те, що заявлення вказаних витрат до відшкодування не є підтвердженим належними доказами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 241-247, 252, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

ВИРІШИВ:

Ухвалити додаткове рішення, яким заяву представника позивача адвоката Новакова А.І. про відшкодування судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, залишити без задоволення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту додаткового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено 08.10.2021.

Суддя Білова О.В.