Справа № 520/15376/21
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2021-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

07.10.2021р. справа №520/15376/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Сліденка А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання з повідомленням (викликом) осіб справу за позовом

Головного управління ДПС у Харківській області
до ОСОБА_1
простягнення 48.575,83 грн. податкового боргу, -

встановив:

Матеріали позову одержані судом 13.08.2021 р. Рішення про прийняття справи до розгляду було прийнято 20.08.2021р. після надходження з підрозділів ДМС України відомостей щодо місця реєстрації відповідача. Відповідно до ч.2 ст.262 КАС України розгляд справи по суті може бути розпочатий з 20.09.2021р.

Суб`єкт владних повноважень, Головне управління ДПС у Харківській області (далі за текстом - владний суб`єкт, позивач, контролюючий орган, адміністративний орган, Управління), у порядку адміністративного судочинства заявив вимогу про стягнення з ОСОБА_1 48.575,83 грн. коштів за податковим боргом.

Аргументуючи ці вимоги зазначив, що платник податків у добровільному порядку не виконав податкового обов`язку з оплати самостійно задекларованих податкових зобов`язань з єдиного податку, з податку на доходи фізичних осіб, військового збору, а також по оплаті податкових повідомлень-рішень з податку на нерухоме майно, які пройшли процедуру узгодження. Вказане спричинило утворення спірної суми заборгованості. Вжиті контролюючим органом заходи, зокрема, направлення податкової вимоги, не призвели до погашення податкового боргу. Посилаючись на вказані вище обставини, позивач просив суд ухвалити рішення про задоволення позову.

Відповідач, ОСОБА_1 (далі за текстом - платник, громадянин), правом на подання відзиву на позов не скористався, хоча про відкриття провадження по справі повідомлявся судом належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення 30.08.2021р. поштового відправлення з копією ухвали. Отже, встановлений судом строк на подання відзиву сплинув 15.09.2021р., і за таких обставин, суд не вбачає перешкод у вирішенні спору по суті, адже учасниками справи у прийнятні поза розумним сумнівом строки були реалізовані права на подачу відповідних процесуальних документів.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Установлені судом обставини спору полягають у наступному.

20.02.2007р. ОСОБА_1 була зареєстрована в якості фізичної особи-підприємця, а 16.01.2012р. взята на облік як платник єдиного податку згідно поданої заяви.

24.02.2021р. підприємницьку діяльність відповідача було припинено.

Податковою адресою відповідача на час виникнення спірних правовідносин була: АДРЕСА_1 .

До заявленої владним суб`єктом вимоги про стягнення суми коштів структурно входить заборгованість по оплаті таких зобов`язань: з єдиного податку - за період з квітня 2020 року по грудень 2020 року у загальній сумі 7.986,70 грн., а також 2.196,50 грн. штрафних санкцій за несвоєчасну сплату, нарахованих згідно податкового повідомлення-рішення № від 31.03.2021р.; з податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування - за 2018 рік згідно податкової декларації №2589 від 10.04.2019 р. у сумі 1.980,00грн., за 2019 рік згідно податкової декларації №3188 від 30.06.2020р. у сумі 1.620,00 грн.; з військового збору - за 2091 рік згідно податкової декларації №3188 від 30.06.2020р. у сумі 135,00 грн.; з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки - за 2018 рік згідно податкового повідомлення-рішення №0-2021 від 29.01.2019 р. на суму 5.404,68 грн., за 2019 рік згідно податкового повідомлення-рішення №0-2021 від 03.12.2020 р. на суму 12.115,89 грн., за 2020 рік згідно податкового повідомлення-рішення №0-2021 від 26.03.2021 р. на суму 16.760,04грн., а також нараховані податковим повідомленням-рішення № від 22.01.2020р. штрафні санкції у сумі 22,89 грн. та у сумі 1.771,05 грн.

Загалом до стягнення заявлена сума у 48.575,83 грн.

Матеріали справи не містять доказів, які б спростовували як достовірність самостійно задекларованих та узгоджених платником грошових зобов`язань, так і факт добровільної подачі платником цих документів обов`язкової податкової звітності.

За твердженням контролюючого органу, боржник є власником об`єкта нерухомого майна - нежитлової будівлі загальною площею 967,80кв.м. за адресою АДРЕСА_2 .

Ця обставина підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.33-36).

У зв`язку із цим, контролюючим органом було самостійно визначено грошове зобов`язання боржника з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2018р. у розмірі 5.404,68грн. шляхом винесення податкового повідомлення-рішення №06-2021 від 29.01.2019р.,

Згадане податкове повідомлення-рішення було отримано боржником особисто 10.04.2019 р.

Контролюючим органом було самостійно визначено грошове зобов`язання боржника з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2019р. у розмірі 12115,89грн. шляхом винесення податкового повідомлення-рішення №26-2021 від 03.12.2020р.

Згадане податкове повідомлення-рішення було надіслано за податковою адресою платника і 27.12.2020 р. вручено.

Контролюючим органом було самостійно визначено грошове зобов`язання боржника з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2020 р. у розмірі 16760,04 грн. шляхом винесення податкового повідомлення-рішення №0-2021 від 26.03.2021р.

Згадане податкове повідомлення-рішення було надіслано за податковою адресою платника і 19.04.2021 р. вручено.

Також у зв`язку із несвоєчасною сплатою податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2017 та 2018 рік платнику податковим повідомленням-рішенням від 22.01.2020 р. № були нараховані штрафні санкції у сумі 22,89 грн. за 20 днів прострочення та у сумі 1771,05 грн. за 686 днів прострочення.

10.04.2019 р. боржником було подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2018 рік, у якій задекларовано 1980,00 грн. податку і 165,00 грн. військового збору.

30.06.2020 р. боржником було подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2018 рік, у якій задекларовано 1620,00 грн. податку і 135,00 грн. військового збору.

Податкова вимога №190-17 була складена ГУ ДФС у Харківській області (фактичним компетенційним правонаступником якого є позивач по справі) 03.03.2017 р. і того ж дня вручена платнику.

Згідно з листом контролюючого органу від 07.10.2021р. податковий борг відповідача з указаної дати існував постійно і безперервно.

Стверджуючи про наявність підстав для виконання податкового обов`язку у примусовому порядку, контролюючий орган ініціював даний спір.

Вирішуючи спір по суті, суд вважає, що до відносин, які склались на підставі установлених обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

З 01.01.2011р. таким законом є Податковий кодекс України.

При цьому, суд зазначає, що у силу положень п.п.97.4.3 ст.97 Податкового кодексу України особою, відповідальною за погашення грошових зобов`язань чи податкового боргу стосовно фізичної особи - підприємця або фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, у разі її ліквідації, є така фізична особа.

Стосовно заявленої суб`єктом владних повноважень вимоги про стягнення коштів суд зазначає, що згідно з загальним правилом п. 57.1 ст.57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Визначені рішеннями контролюючого органу зобов`язання підлягають сплаті за строком згідно з п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України, а саме: у 10 календарних днів від дня отримання податкового повідомлення-рішення, а у випадку оскарження - у 10 календарних днів за днем узгодження, яким є або день закінчення процедури адміністративного оскарження (п.56.17 ст.56 Податкового кодексу України), або день набрання законної сили судовим рішенням у справі про скасування рішення контролюючого органу (п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України)

Однак, до спірних правовідносин в частині визначення строку оплати підлягають застосуванню також спеціальні норми права.

Так, у п.п.266.10.1 п.266.10 ст.266 Податкового кодексу України зазначено, що податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачується фізичними особами протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Строк виконання податкового обов`язку з податку на доходи фізичних осіб визначений спеціальною нормою - п.179.7 ст.179 Податкового кодексу України, де зазначено, що фізична особа зобов`язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.

У свою чергу, стосовно дати платежу з військового збору слід застосовувати п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, де указано, що тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. 1.1. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. 1.2. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. 1.3. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту. 1.4. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту. 1.5. Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу. 1.6. Платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.

Згідно з п.295.1 ст. 295 Податкового кодексу України відповідач внаслідок подачі письмової заяви про застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності обтяжився обов`язком оплачувати єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Перебіг вказаних строків виконання податкового обов`язку у спірних правовідносинах скінчився, доказів виконання особою податкового обов`язку у добровільному порядку матеріали справи не містять, доказів припинення податкового обов`язку з інших підстав судом не виявлено. Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст. 72-77, 90, 211 КАС України, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах скінчився перебіг визначених законом строків виконання податкового обов`язку, але фактичних даних, котрі б засвідчували припинення податкового обов`язку внаслідок самостійного і добровільного перерахування платником податків коштів до бюджету, а також з інших підстав відповідно до положень ст.ст. 37, 38, 101, 102 Податкового кодексу України матеріали справи не містять.

У зв`язку із цим, за правилами п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 та п. 57.1, п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України за переліченими деклараціями виник податковий борг.

09.03.2017 р. ГУ ДФС у Харківській області (фактичним комтенційним правонаступником якого є позивач по справі) була складена і вручена платнику податкова вимога №190-17.

Згідно з листом контролюючого органу від 07.10.2021р. податковий борг відповідача з указаної дати існував постійно і безперервно.

Запроваджений ст. 102 Податкового кодексу України присікальний строк давності у спірних правовідносинах не сплинув.

Передбачена п. 87.11 ст.87 Податкового кодексу України черговість реалізації управлінської функції контролю за своєчасністю розрахунків Головним управлінням дотримана.

З огляду на приписи ч. 2 ст. 73 КАС України до предмету доказування по адміністративній справі про стягнення заборгованості, котра утворилась внаслідок невиконання публічного обов`язку з проведення платежу на користь Державного бюджету України, місцевого бюджету чи певного суб`єкта владних повноважень з огляду на приписи ч. 2 ст. 73 КАС України входять обставини: 1) реального існування зобов`язаної особи як суб`єкта права, 2) виникнення публічного обов`язку по здійсненню платежу, 3) доведення до відома зобов`язаної особи факту виникнення публічного обов`язку по здійсненню платежу, 4) виконання публічного обов`язку в добровільному порядку, 5) дотримання органом контролю чи управління визначеної законом процедури виконання публічного обов`язку в примусовому порядку, 6) існування заборгованості з виконання публічного обов`язку, 7) заявлення органом контролю чи управління вимоги про стягнення в межах визначеного законом строку.

Існування невиконаного податкового обов`язку особи підтверджено наявною у справі роздруківкою картки особового рахунку платника податків, котра за правилами ст.ст. 73-76 КАС України є належним, допустимим, достатнім та достовірним доказом невиконаного податкового обов`язку з боку відповідача.

У ході розгляду справи доказів відсутності обов`язку платника податків у спірних правовідносинах здійснити платіж на користь державного бюджету України або доказів виконання такого обов`язку сторонами до суду не подано, а судом самостійно не виявлено.

У силу приписів спеціальної норми права - ст.65 Податкового кодексу України державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Державного реєстру запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов`язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов`язань та застосування штрафних санкцій і нарахування пені за їх невиконання.

Отже, обставина припинення реєстрації відповідача у якості підприємця з огляду на приписи ст.ст.38 та 65 Податкового кодексу України не припиняє податкового обов`язку, котрий виник до настання цієї події.

Існування відповідача у якості фізичної особи - громадянина приєднаними до справи доказами не заперечено.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки судовим розглядом не встановлено факту порушення заявленою суб`єктом владних повноважень вимогою прав та інтересів платника податків у сфері публічно-правових відносин у галузі податкової справи, то позов належить задовольнити, стягнувши заявлену до стягнення суму податкового боргу.

Розподіл судових витрат необхідно провести за правилами ст.139 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст.72-77, 211, 241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - громадянина ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ; місцезнаходження - АДРЕСА_3 ) до Державного бюджету України податковий борг у сумі 48575 (сорок вісім тисяч п`ятсот сімдесят п`ять) грн. 83 коп.

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення); набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України.

Суддя Сліденко А.В.