Справа № 380/2336/21
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2021-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/2336/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 року м. Львів

10 год. 38 хв.

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П., за участю секретаря судового засідання Лубоцької Н.І., представника позивача Сеніва В.О., представниці відповідача Кельбас Р.А. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод ЕлектронМаш» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення -

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Завод ЕлектронМаш» (далі - позивач, ТзОВ «Завод ЕлектронМаш») звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДПС у Львівській області (далі - відповідач), у якій просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області № 232 від 20.01.2021.

Підставою позову зазначено протиправність податкового повідомлення-рішення відповідача, оскільки відповідно до положень пп. «а» п. 200.4 ст. 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації. Відтак вважає, що в податкового органу були відсутні підстави для зменшення від`ємного значення суми податку на додану вартість, яку зараховано у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість згідно з декларацією за жовтень 2020 року на суму 2000155,00 грн. Оскільки оскаржуване рішення відповідача порушує права позивача, він звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою від 24.02.2021 позовну заяву залишено без руху для усунення її недоліків.

Ухвалою від 04.03.2021 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою від 01.06.2021 суд перейшов із спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 20.07.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив (вх. № 35995 від 21.05.2021). Просив позов задовольнити.

Представниця відповідача проти позову заперечила з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву (вх. № 21679 від 01.04.2021). Вказала, що позивачем в порушення п. 200.4 статті 200 Податкового кодексу України неправомірно віднесено до рядка 20.1 податкової декларації з ПДВ за жовтень 2020 року суму 2000155 грн, що призвело до неправомірного погашення в інтегрованій картці платника податкового боргу в сумі 2000155 грн. Вказав, що відповідно до даних інтегрованої картки платника податків, податковий борг позивача в сумі 3169159,50 грн виник 30.10.2020 внаслідок несплати узгодженої суми самостійно задекларованих грошових зобов`язань з ПДВ згідно з декларацією за вересень 2020 року № від 20.10.2020. Своє право на спрямування від`ємного значення рахунок погашення податкового боргу з ПДВ позивач обґрунтовує тим фактом, що заборгованість виникла в попередній звітний період, оскільки її сформували нарахування згідно з декларацією за вересень, тоді коли саме зарахування було здійснено згідно з декларацією за жовтень. Звернув увагу, що ключовою умовою для визначення права платника податку на таке зарахування є факт наявності заборгованості за попередні періоди, тобто періоди, що передують тому, в межах якого платник податків спрямовує від`ємне значення в рахунок погашення податкового боргу. Вважає, що у зазначеному випадку звітним періодом був жовтень 2020 року, відповідно податковий борг мав би утворитися, на думку відповідача, у місяцях, що передували жовтню 2020 року. Нарахування за вересень згідно з декларацією № від 20.10.2020 набувають статусу податкового боргу 30.10.2020, тобто поза межами звітного періоду. Просила відмовити у задоволенні позову.

Суд заслухав вступне слово учасників справи, всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та встановив таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Завод ЕлектронМаш» зареєстровано у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та присвоєно код за (а.с. 40, 41).

Головним управління ДПС у Львівській області проведено камеральну перевірку ТзОВ «Завод Електронмаш» з питань перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість за жовтень 2020 року, за результатами якої складено акт № 3733/13-01-04-13/38172658 від 18.12.2020 (далі - акт перевірки) (а.с. 7-12).

У ході проведення перевірки встановлено порушення ТзОВ «Завод ЕлектронМаш» п. 200.4 статті 200 Податкового кодексу України (неправомірно віднесено до рядка 20.1 податкової декларації з ПДВ за жовтень 2020 року суму 2000155 грн, що призвело до неправомірного погашення в інтегрованій картці платника податкового боргу в сумі 2000155 грн).

На підставі висновків акта перевірки Головним управління ДПС у Львівській області прийнято податкове повідомлення-рішення форми В4 № 232 від 20.01.2020.

Позивач не погодився із такими висновками контролюючого органу, тому звернувся із цим позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд керується таким.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (далі - ПК України), яким, зокрема, визначено вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (далі - ПК України).

За приписами п. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Порядок визначення сум податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню) та строки проведення розрахунків визначено статтею 200 ПК України.

Згідно з п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.4 статті 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Таким чином, за змістом п. 200.4 статті 200 ПК України суму від`ємного значення податку на додану вартість платник податків може використати в таких напрямках:

1) погасити або зменшити податковий борг із ПДВ, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (рядок 20.1 декларації);

2) заявити бюджетне відшкодування (рядок 20.2 декларації):

а) на свій поточний рахунок в банку (рядок 20.2.1 декларації);

б) у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України (рядок 20.2 декларації);

3) зарахувати до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (рядок 21 декларації).

Пунктом 200.14 статті 200 ПК України передбачено, якщо за результатами камеральної або документальної перевірки, контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган: у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування; у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Як встановлено судом з акта перевірки, оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесено у зв`язку з тим, що відповідач встановив неправомірне віднесення позивачем до рядка 20.1 податкової декларації з ПДВ за жовтень 2020 року суму від`ємного значення, яка враховується у зменшення суми податкового боргу з ПДВ в розмірі 2000155 грн, що призвело до неправомірного погашення в інтегрованій картці платника податкового боргу в сумі 2000155 грн, оскільки згідно з АІС «Податковий блок» (інтегрована картка платника) в ТзОВ «Завод ЕлектронМаш» податковий борг за попередні звітні періоди (податкові періоди) з 01.01.2020 до 01.10.2020 відсутній.

При цьому в акті перевірки податковим органом зазначено, що податковий борг (код платежу 14010100) в сумі 3169159,50 грн виник 30.10.2020 внаслідок проведення в інтегрованій картці платника податкового зобов`язання згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість за вересень 2020 № від 20.10.2020.

Відповідно до поданої ТзОВ «Завод ЕлектронМаш» до Головного управління ДПС у Львівській області податкової декларації з ПДВ за жовтень 2020 р (№ від 20.11.2020) від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту, відображене у рядку 19 податкової декларації, складає 5199250 грн (а.с. 14).

Відповідно до податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2020 року № від 20.10.2020, тобто за попередній звітний (податковий) період, у ТзОВ «Завод ЕлектронМаш» виник податковий борг (код платежу 14010100) в сумі 3169159,50 грн, що відображено в інтегрованій картці платника податкового зобов`язання.

Наявність у позивача податкового боргу в сумі 3169159,50 грн, який виник 30.10.2020 також підтверджується відповідачем в акті перевірки (а.с. 12).

Як визначено положеннями п. 200.4 статті 200 ПК України, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу-

або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Як вже зазначав суд, за змістом п. 200.4 ст. 200 ПК України суму від`ємного значення податку на додану вартість платник податків може використати в таких напрямках:

1) погасити або зменшити податковий борг із ПДВ (рядок 20.1 декларації);

2) заявити бюджетне відшкодування (рядок 20.2 декларації);

а) на свій поточний рахунок у банку (рядок 20.2.1 декларації);

б) у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України (рядок 20.2.2 декларації);

3) зарахувати до складу податкового кредиту наступного періоду (рядок 21 декларації). зокрема на погашення або зменшення податкового боргу з ПДВ (рядок 20.1 декларації).

При цьому суд бере до уваги ту обставину, що ДПС України надано роз`яснення у категорії 101.26 розділу «Запитання-відповіді з Бази знань» ЗІР (zir.sfs.gov.ua), в якому зазначено про те, що у разі наявності у платника податку на дату подання ним податкової звітності з ПДВ податкового боргу з цього податку, такий платник має право зарахувати суму від`ємного значення ПДВ, сформовану за результатами такої податкової звітності, у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди та обліковується в інтегрованій картці платника станом на перше число місяця, у якому було подано таку декларацію, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 200 прим. 1.3 статті 200 прим. 1 ПК України, такого платника на момент отримання контролюючим органом податкової декларації (а.с. 22).

Листом «Про надання інформації» № 4805/6/13-01-18-04-12 від 24.02.2021 Головне управління ДПС у Львівській області зазначила, що відповідно до пп. 4 п. 5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 21 від 28.01.2016, у рядку 20.1 декларації з ПДВ відображається сума, яка зараховується у зменшення суми податкового боргу, що виник за попередні звітні (податкові) періоди, при цьому послалася на категорію 101.26 розділу «запитання-відповіді з Бази знань Загальнодоступний інформаційний ресурс (ЗІР) змісту, за цитованого судом (а.с. 95, 96).

Ураховуючи зазначені вище положення п. 200.4 статті 200 ПК України, роз`яснення ДПС категорії 101.26 розділу «Запитання-відповіді з Бази знань» ЗІР (zir.sfs.gov.ua) та те, що у ТзОВ «Завод ЕлектронМаш» виник податковий борг (код платежу 14010100) в сумі 3169159 грн за попередній звітний (податковий) період - вересень 2020 року, який обліковувався в інтегрованій картці платника станом на 01.11.2020, позивач в податковій декларації з ПДВ за жовтень 2020 року правомірно включив суму від`ємного значення, що не перевищує суму обчислену відповідно до п. 200-1.3 статті 200 розділу V ПК України на момент подання податкової декларації, яка зараховується у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість (рядок 20.1) у розмірі 2000155 грн.

Таким чином, висновок податкового органу про неправомірність віднесення ТзОВ «Завод ЕлектронМаш» у рядку 20.1 податкової декларації з ПДВ за жовтень 2020 року суми від`ємного значення, яка враховується у зменшення суми податкового боргу з ПДВ, в розмірі 2000155 грн є необґрунтованим.

Відповідно до пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Відповідно до п. 54.4 ст. 54 ПК України якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Ураховуючи вищенаведене суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено факту порушення позивачем Податкового кодексу України щодо неправомірного віднесення ТзОВ «Завод ЕлектронМаш» у рядку 20.1 податкової декларації з ПДВ за жовтень 2020 року суми від`ємного значення, яка враховується у зменшення суми податкового боргу з ПДВ у розмірі 2000155 грн, відтак оскаржуване податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області № 232 від 20.01.2021 є протиправним і таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінивши надані сторонами докази та матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що викладені вище критерії при винесенні оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відповідачем не дотримані.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір, який в силу ч. 1 ст. 139 КАС України підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295, пп. 15.5 п. 15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод ЕлектронМаш» (79069 м. Львів вул. Шевченка 315; ) до Головного управління ДПС у Львівській області (79026 м. Львів вул. Стрийська 35; ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області № 232 від 20.01.2021.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод ЕлектронМаш» 22700 (двадцять дві тисячі сімсот) гривень 00 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 08.10.2021.

Суддя Р.П. Качур