Справа № 200/1353/21-а
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2021-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07 жовтня 2021 року

Київ

справа №200/1353/21-а

адміністративне провадження №К/9901/28882/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Желєзного І.В. та Чиркіна С.М., перевіривши касаційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області

на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 березня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2021 року

у справі № 200/1353/21-а

за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області

до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області

про стягнення коштів на загальнообов`язкове державне соціальне страхування,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду від 17 серпня 2021 року касаційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 березня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2021 року залишено без руху з підстав, передбачених статтею 332 КАС України, та надано скаржнику десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, шляхом подання до суду обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 березня 2021 року та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2021 року, згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України.

06 вересня 2021 року на виконання ухвали про залишення касаційної скарги без руху надійшли додаткові матеріали, а саме уточнена касаційна скарга на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 березня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2021 року.

Як убачається з оскаржуваних судових рішень, матеріалів касаційної скарги та уточнень до неї, предметом розгляду у цій справі є стягнення коштів на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, з огляду на те, що Головне управління ДПС у Донецькій області (далі - Управління), яке як страхувальник перебуває на обліку у Маріупольському відділенні Управління виконавчої дирекції Фонду в Донецькій області, знаходиться в стадії ліквідації, має заборгованість по коштах загальнообов`язкового державного соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання на загальну суму 18 243 930,25 грн.

08 лютого 2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" від 15 січня 2020 року № 460-IX.

У зв`язку з цим, відповідно до частин першої та четвертої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

В обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що оскаржувані судові рішення прийнято без дотримання норм матеріального права, а саме положень статті 2 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV (далі - Закон № 1105-XIV), частини другої статті 1 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статті 3, абзацу 9 пункту 11 частини першої статті 28 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" від 15 травня 2003 року № 755-IV (далі - Закон № 755-IV), статей 1, 2, 4, 5, 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 року № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI), у зв`язку з чим дійшли необґрунтованого висновку про те, що спірні правовідносини, які стосуються стягнення заборгованості по капіталізованим платежам, необхідно розглядати як такі, що регулюються нормами ЦК України.

Скаржник звертає увагу на те, що суди помилково у своїх рішеннях застосували висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 31 січня 2019 року у справі № 804/1315/17, від 28 грудня 2019 року у справі № 816/2357/16, від 09 червня 2021 року у справі № 804/1317/17. У зв`язку із чим Управління наголошує на необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні. Вказане обґрунтовує тим, що порядок стягнення кредиторських вимог встановлено не тільки нормами ЦК України, а й Постановою Правління Пенсійного фонду України "Про затвердження Порядку взяття на облік та зняття з обліку в органах Пенсійного фонду України платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 27 жовтня 2010 року № 21-6 (далі - Порядок № 21-6), відповідно до положень якого встановлено спеціальний строк пред`явлення вимог, спеціальний порядок та встановлено заборону на припинення юридичної особи у випадку, коли встановлено заборгованість страхувальника по сплаті страхових коштів.

Скаржник також звертає увагу на необхідність врахування судами попередніх інстанцій висновку Великої Палати Верховного Суду, висловлених у постанові від 04 вересня 2018 року у справі № 5023/4388/12 про те, що незалежно від статусу підприємства як самостійної юридичної особи, муніципальна влада і відповідно держава мають бути в межах Конвенції визнані відповідальними за діяльність і бездіяльність підприємства.

Таким чином, проаналізувавши підстави, на яких подано касаційну скаргу, доводи скаржника зазначені в обґрунтування необхідності прийняття її до розгляду касаційним судом, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 березня 2021 року та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2021 року, з метою з`ясування дотримання судами положень статті 2 Закону № 1105-XIV, частини другої статті 1 ЦК України, статті 3, абзацу 9 пункту 11 частини першої статті 28 Закону № 755-IV, статей 1, 2, 4, 5, 25 Закону № 2464-VI, вирішення питання щодо необхідності врахування висновку Великої Палати Верховного Суду, висловлених у постанові від 04 вересня 2018 року у справі № 5023/4388/12, а також необхідності розгляду питання щодо ініціювання відступлення від висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, а саме від висновків, висловлених у постановах від 31 січня 2019 року у справі № 804/1315/17, від 28 грудня 2019 року у справі № 816/2357/16, від 09 червня 2021 року у справі № 804/1317/17.

Верховний Суд також зазначає, що перегляд оскаржуваних судових рішень у касаційному порядку у цій справі може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики у подібних правовідносинах.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 248, 328, 334, 335, 338, 355, 359 КАС України, суд

УХВАЛИВ :

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 березня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2021 року у справі № 200/1353/21-а за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про стягнення коштів на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

2. Витребувати з Донецького окружного адміністративного суду справу № 200/1353/21-а.

3. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів (за їх наявності) разом з ухвалою про відкриття касаційного провадження.

4. Встановити для учасників справи строк до 20 жовтня 2021 року для подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу (у формі, встановленій частинами першою та другою статті 338 КАС України з висловленням позиції стосовно кожної з підстав касаційного оскарження: неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права), доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

5. Роз`яснити учасникам справи, що у разі не виконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд, відповідно до статті 149 КАС України, може застосувати заходи процесуального примусу.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя -доповідач Я.О. Берназюк

Судді І.В. Желєзний

С.М. Чиркін