Справа № 320/1756/19
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2021-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2021 року м. Київ № 320/1756/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Келеберди В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Український інститут сталевих конструкцій імені В.М. Шимановського» до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

До Київського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Український інститут сталевих конструкцій імені В.М. Шимановського» з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 26.12.2018.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.04.2019 зазначений позов передано на розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідно до ст. 29 КАС України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.07.2019 відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач посилається на те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню, адже відсутній факт самого порушення термінів сплати узгоджених податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016-2017 роки, оскільки позивачем регулярно та своєчасно сплачувались визначені податкові зобов`язання, що підтверджується документально.

16.01.2020 до суду від представника ГУ ДПС у Київській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, послався на те, що оскаржуване рішення було прийняте у відповідності до норм чинного законодавства, адже нарахування штрафних санкцій за порушення термінів сплати грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки позивачу здійснене за встановлене актом перевірки порушення термінів сплати узгодженого податкового зобов`язання, згідно норм п. п. 266.10.1 п. 266.10 ст. 266 Податкового кодексу України, а саме, на 38 та 42 дні, відповідно.

21.01.2020 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій наголошено на тому, що, відзив містить неправдиву інформацію, норми, що втратили чинність та норми що не стосуються суті податкового зобов`язання юридичних осіб, щодо сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та відповідальність юридичних осіб за несвоєчасну сплату такого податку. В обґрунтування своєї позиції, відповідач у відзиві посилається на норми ПК України, що втратили чинність та норми, що регулюють виключно податкові зобов`язання фізичних осіб щодо своєчасності сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на об`єкти житлової нерухомості, що є у їхній власності.

До суду від представника ГУ ДПС у Київській області надійшло клопотання про заміну сторони в порядку процесуального правонаступництва.

Суд, враховуючи зміст наведеного клопотання, положення постанови Кабінету Міністрів України № 1200 від 18.12.2018, розпорядження Кабінету Міністрів України № 682-р від 21.08.2019, а також приписи ст. 52 КАС України, дійшов висновку про можливість задоволення клопотання про заміну відповідача ГУ ДФС у Київській області на його правонаступника - ГУ ДПС у Київській області ()

Вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається із матеріалів даної справи, Головним управлінням Державної фіскальної служби у Київській області (головним державним ревізором-інспектором відділу податків та зборів з юридичних осіб Броварського управління ГУ ДФС у Київській області Нефедовим Володимиром Віталійовичем) проведено камеральну перевірку своєчасності сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (код платежу 18010400) Товариства з обмеженою відповідальністю «Український інститут сталевих конструкцій імені В.М.Шимановського».

За результатами проведеної камеральної перевірки, відповідачем складено акт № 4200/10-36-52-05/36861591 від 29.11.2018, яким встановлено порушення термінів сплати узгодженого податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що визначені п .п. 266.10.1 п. 266 ПК України.

Не погоджуючись з вказаним актом, позивач 17.12.2018 направив до відповідача заперечення до акту камеральної перевірки.

08.01.2019 у відповідь на заперечення № 693/01/06 від 17.12.2018, позивач отримав відповідь № 25881/10/10-36-12-03 від 26.12.2018, в якій зазначено про те, заперечення отримано з порушенням визначених п. 86.7 ст. 86 ПК України, термінів, у зв`язку з чим, такі не підлягають розгляду.

На підставі висновків акта перевірки № 4200/10-36-52-05/36861591 від 29.11.2018, ГУ ДФС у Київській області було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 26.12.2018, яким встановлено порушення позивачем строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченим юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за затримку на 42 та 38 календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі 540 грн. та зобов`язано сплатити штраф у розмірі 108 грн.

Надалі, позивач звернулося до Державної фіскальної служби України зі скаргою № 56/01/06 від 21.01.2019 на податкове повідомлення-рішення № від 26.12.2018.

13.02.2019 позивач отримав рішення Державної фіскальної служби України від 11.02.2019 про продовження строку розгляду скарги, а 25.03.2019 на адресу позивача надійшло рішення Державної фіскальної служби України від 22.03.2019 № 13483/6/99-99-11-06-01-25 про результати розгляду скарги, яким залишено без змін ППР ГУ ДФС у Київській області від 26.12.2018 № , а скаргу без задоволення.

Позивач вважає, що вказане податкове повідомлення-рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Наведене зумовило звернення позивача з даним позовом до суду.

При вирішенні спору, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

У силу норм п. п. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 Податкового кодексу України, платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є юридичні особи, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Відповідно до п. п. 266.6.1 п. 266.6 ст. 266 Податкового кодексу України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і до 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта нерухомого майна податкову декларацію з розбивкою річної суми рівними частинами поквартально.

Відповідно до положень п. п. «б» п.п. 266.10.1 п. 266.10 ст. 266 Податкового кодексу України, юридичні особи сплачують вказані в декларації податкові зобов`язання авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації.

Зі змісту позовної заяви слідує, що позивач наголошує на тому, що підприємство протягом 2016-2017 років повністю виконувало усі вимоги, що вказані в Податковому кодексі України відносно термінів подання податкових декларацій та своєчасності сплати визначених податкових зобов`язань.

Суд звертає увагу на те, що, дійсно, своєчасно були надані позивачем до податкових органів податкові декларації з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2016 рік - 14.02.2016 № та за 2017 рік - 15.02.2017 № .?

При цьому, своєчасна та повна сплата визначених грошових зобов`язань підтверджується наступним:

- І кв. 2016 р. сума сплати 11814,65 грн., термін сплати 30.04.2016, дата сплати - 28.04.2016;

- ІІ кв.2016 р. сума сплати 11814,65 грн., термін сплати 30.07.2016, дата сплати - 26.07.2016;

- ІІІ кв.2016 р. сума сплати 11814,65 грн., термін сплати 30.10.2016, дата сплати -26.10.2016;

- IV кв.2016 р. сума сплати 11814,65 грн., термін сплати 31.01.2017, дата сплати - 24.01.2017;

- І кв.2017 р. сума сплати 27592,80 грн., термін сплати 30.04.2017, дата сплати - 25.04.2017;

- ІІ кв.2017 р. сума сплати 27592,80 грн., термін сплати 30.07.2017, дата сплати -27.07.2017;

- ІІІ кв.2017 р. сума сплати 27592,80 грн., термін сплати 30.10.2017, дата сплати- 24.10.2017;

- IV кв.2017 р. сума сплати 27592,80 грн., термін сплати 31.01.2018, дата сплати - 26.01.2018.

Також, наведені стороною позивача доводи в цій частині підтверджуються: податковими деклараціями за 2016-2017 роки; наданими до матеріалів справи виписками з банківських установ по особовому рахунку та відповідними платіжними дорученнями.

Отже, суми сплаченого податку та дати фактичної сплати податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки вказані контролюючим органом в акті камеральної перевірки не збігаються з даними позивача та не підтверджуються документально, що дає підстави стверджувати про відсутність факту самого порушення та, як наслідок, підстав застосовувати до позивача штрафні санкції за порушення термінів сплати узгоджених податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016-2017 роки за оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням.

Крім того, суд погоджується з доводами сторони позивача про те, що посилання відповідача у відзиві на позовну заяву на норми на п. п.266.10.1 п. 266.10 ст. 266 ПК України, та зазначення, що податкове зобов`язання за звітний рік сплачується: фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення, є необґрунтованим, адже стосується саме фізичних осіб, натомість, дана норма містить і п. п. «б», що регулює строки сплати податку юридичними особами.

Тож, за наслідками розгляду даного спору, суд вважає, що, у даному випадку, відсутній склад податкового правопорушення, за яке позивача було притягнуто до відповідальності за оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням.

Наведені стороною позивача доводи знайшли своє підтвердження доданими до матеріалів справи доказами, на противагу чому, вказані відповідачем у відзиві обставини є необґрунтованими, а нормативне посилання не відноситься до правовідносин, що виникли у даному спорі.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги, підлягають задоволенню, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення - скасуванню.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, під час звернення позивача з даним позовом до суду останнім сплачено судовий збір за заявлені позовні вимоги у розмірі 1921 грн., що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням від 03.07.2019 № 559, які підлягають стягненню з відповідача, на користь останнього у повному обсязі.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 139, 242 - 246, 255 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Український інститут сталевих конструкцій імені В.М. Шимановського» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області № від 26.12.2018.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Український інститут сталевих конструкцій імені В.М. Шимановського» понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Київській області.

За приписами статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Порядок та строки подання апеляційної скарги врегульовано приписами статей 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне найменування сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Український інститут сталевих конструкцій імені В.М. Шимановського» (, 02125, м. Київ, вул. В.Шимановського, 2/1)

Відповідач: Головне управління ДПС у Київській області (, 03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5-а)

Суддя В.І. Келеберда