Справа № 560/5178/21
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2021-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/5178/21
РІШЕННЯ

іменем України

08 жовтня 2021 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Ковальчук О.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Старосинявської селищної ради Старосинявського району про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Старосинявської селищної ради Старосинявського району, в якому просить визнати протиправною бездіяльність Старосинявської селищної ради Старосинявського району Хмельницької області щодо неприйняття рішення за заявою ОСОБА_1 від 16.03.2020 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 2,00 га та зобов`язати Старосинявську селищну раду Старосинявського району Хмельницької області розглянути звернення ОСОБА_1 від 16.03.2020 щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 2,00 га і прийняти рішення, передбачене статтею 118 ЗК України.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 16 березня 2020 року звернувся до Старосинявської селищної ради із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення з метою подальшої передачі у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Старосинявського району. Однак станом на 08 лютого 2021 року не здійснено належного розгляду клопотання та не прийнято жодного рішення. Вважаючи таку бездіяльність протиправною позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідач відзиву на позовну не подав. Відповідно до частини 6 статті 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному зв`язку та сукупності, суд встановив таке.

Позивач 16.03.2020 звернувся до Старосинявської селищної ради із заявою, в якій просив надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 2,00 га, з метою подальшої передачі у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Старосинявської селищної ради Старосинявського району Хмельницької області.

Станом на 08.02.2021 Старосинявська селищна рада не здійснила належного розгляду клопотання ОСОБА_1 та не прийняла жодного рішення.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Згідно з частиною 6 статті 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення, зокрема, особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб).

Відповідно до абзацу 1 частини 7 статті 118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, відповідачем допущено порушення місячного строку розгляду клопотання позивача, визначеного ЗК України.

Крім цього, обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови. При цьому, підставою для відмови у наданні дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Зазначений перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства є вичерпним.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 13 листопада 2019 року по справі №803/1244/16.

Водночас, згідно з пунктом 34 частини 1 статті 26 закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР) виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до частини 1 статті 59 Закону №280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Тобто, нормами чинного законодавства встановлено, що розгляд клопотання заінтересованої особи щодо земельних питань передбачає прийняття рішення, що є виключною компетенцією органів місцевого самоврядування чи органів виконавчої влади виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Аналогічна правова позиція вказана в постанові Верховного Суду від 23.112018 по справі №826/8844/16.

Отже, селищною радою питання позивача на пленарному засіданні сесії не було розглянуто, що вказує на відповідну бездіяльність відповідача, яка є протиправною.

При цьому, суд враховує, що надані Старосинявською селищною радою, на запит позивача, витяг з протоколу 69-ї сесії Старосинявської селищної ради від 14.08.2020 року та проект рішення, не можуть слугувати доказом належного розгляду заяви позивача від 16.03.2020 року, оскільки не містять жодної інформації щодо розгляду вказаної заяви передбаченої законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" та Земельним кодексом України.

З урахуванням викладеного, належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, є саме зобов`язання відповідача розглянути у строки та в порядку, передбаченому статтею 118 Земельного кодексу України, питання щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із прийняттям відповідного рішення.

Враховуючи викладене, позов необхідно задовольнити.

Вирішуючи вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача усіх судових витрат, суд зазначає таке.

В позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною сьомою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно з частиною дев`ятою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, сформованої, зокрема, у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

На підтвердження витрат, понесених на надання правової допомоги в розмірі 2000,00 грн позивач надав суду договір про надання правничої допомоги від 01.04.2021 року, додаток №1 до договору, акт виконаних робіт за договором про надання правничої допомоги від 01.04.2021 року.

Відповідач не надав до суду заяву про зменшення розміру витрат на правничу допомогу в порядку частини 6 статті 134 КАС України.

Надаючи оцінку документам, поданим на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2000,00 грн, суд вважає заявлений позивачем до відшкодування розмір таким, що підлягає відшкодуванню.

Тому, необхідно стягнути на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань Старосинявської селищної ради в розмірі 2000,00 грн.

У зв`язку з задоволення позовний вимог відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір необхідно стягнути на користь позивачки за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Старосинявської селищної ради щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 16.03.2020 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га за межами населених пунктів Старосинявської селищної ради Старосинявського району Хмельницької області.

Зобов`язати Старосинявську селищну раду розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.03.2020 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га за межами населених пунктів Старосинявської селищної ради Старосинявського району Хмельницької області в строки, із прийняттям рішення відповідно до закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та Земельного кодексу України.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Старосинявської селищної ради.

Стягнути на користь ОСОБА_1 2000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань Старосинявської селищної ради.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Старосинявська селищна рада Старосинявського району (вул. Івана Франка, 8,Стара Синява,Старосинявський район, Хмельницька область,31400 , код ЄДРПОУ - 04402824)

Головуючий суддя О.К. Ковальчук