Справа № 826/27479/15
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Єгорової Н.М., Федотова І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Київенерго» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго» до Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом звернулося Публічне акціонерне товариство «Київенерго» до Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків з вимогами про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не зарахування грошового зобов`язання з авансового внеску з податку на прибуток сумою 6 329 961,29 грн за липень 2015 року за рахунок переплати з податку на прибуток; зобов`язання відповідача скасувати у картці обліку податку на прибуток публічного акціонерного товариства «Київенерго» пеню на суму 784 428,04 грн та відновити переплату на цю суму; зобов`язання відповідача скасувати у картці обліку податку на прибуток публічного акціонерного товариства «Київенерго» пеню сумою 1 648 148,68 грн та відновити переплату на цю суму.

В обґрунтування позову зазначено, що 20.07.2015 Міністерством фінансів України прийнято наказ № 651 «Про затвердження змін до бюджетної класифікації», яким виключено з бюджетної класифікації коди авансових платежів з податку на прибуток ( з 11023100 по 11024600), об`єднавши їх з відповідними кодами податку на прибуток.

Позивач листом від 20.07.2015 звертався до відповідача із заявою та просив на підставі ст. 43 Податкового кодексу України (далі - ПК) зарахувати в рахунок податкового зобов`язання з авансового внеску з податку на прибуток (код платежу 11024000) надлишково сплачені кошти з податку на прибуток (код платежу 11021000) сумою 30 000 000,00 грн, однак вказану заяву не було задоволено з невідомих йому причин.

Позивач 29.07.2015 звернувся до відповідача з листом з питання об`єднання розрахунків відповідно до вимог наказу Міністерства фінансів України, на що отримано позитивну відповідь. Однак вказані дії вчинено не було.

В подальшому позивачем отримано від відповідача податкову вимогу від 10.08.2015 № 97-23 на суму 7 978 109,97 грн, з яких 6 329 961,29 грн основний платіж з авансових внесків з податку на прибуток приватних підприємств та 1 648 148,68 грн - пеня з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів, (робіт, послуг) а також рішення про опис майна у податкову заставу від 10.08.2015 № 19842/10/28-10-23-26.

Позивачем направлено до відповідача скаргу на податкову вимогу та рішення про опис майна у податкову заставу від 10.08.2015. Листом від 27.10.2015 № 22596/6/99-99-23-05-15, відповідачем відмовлено у задоволенні скарги.

Після об`єднання рахунків з податку на прибуток суму 6 329 961,29 грн авансових внесків з податку на прибуток приватних підприємств погашено за рахунок переплат.

Проте, як вбачається з Акту звірки від 03.11.2015 № 6942-20 відповідачем нараховано пеню з податку на прибуток приватних підприємств за період з 31.07.2015 по 06.10.2015, яка склала 784 428,04 грн, що на думку позивача є наслідком бездіяльності відповідача. Окрім того, за його твердженнями відповідачем самовільно зменшено переплату з податку на прибуток на суму пені 784 428,04 грн.

Щодо пені у розмірі 1 648 148,68 грн з податку на додану вартість із вироблених в України товарів (робіт, послуг), то пояснень відповідачем в цій частині позивачу надано не було, натомість зменшено переплату з податку на додану вартість.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 вересня 2017 року у задоволенні позовних відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ПАТ «Київенерго» подано апеляційну скаргу, яка обґрунтована тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, що мають істотне значення, а також порушено норми процесуального права.

Зокрема, позивач зазначає, що станом на 20.04.2015 ПАТ «Київенерго» не мало заборгованості зі сплати податків, зборів та платежів. Стосовно суми основного платежу у розмірі 6 329 961,29 грн авансових внесків з податку на прибуток приватних підприємств, позивач зазначив, що відповідно до поданої декларації з податку на прибуток за 2014 рік Товариство задекларувало авансовий внесок з податку на прибуток, що підлягає сплаті щомісячно сумою 9 115 819 грн. Починаючи з березня 2015 року, погашення податкового зобов`язання з авансового внеску з податку на прибуток ПАТ «Київенерго» здійснюється за рахунок надміру сплачених платежів з податку на прибуток.

Позивач вважає, що суд першої інстанції не прийняв до уваги, що згідно довідки про відсутність заборгованості з податків, зборів, платежів від 20.04.2015 №9983/10/28-10-23-26 ПАТ «Київенерго» не має заборгованості із сплати податків, зборів, платежів.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 серпня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ «Київенерго» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 вересня 2017 року, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та заперечень проти поданих заяв та клопотань.

Від Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено, що в інтегрованій картці ПАТ «Київенерго» по авансових внесках з податку на прибуток станом на дату злиття карток обліковувалася недоїмка в сумі 24 561 599,29 грн., яка була погашена автоматично за рахунок переплати, в результаті чого автоматично 07.10.2015 донараховано суму пені за несвоєчасну сплату самостійно задекларованих грошових зобов`язань по авансових внесках з податку на прибуток у сумі 784 428,04 грн, через що ПАТ «Київенерго» направлено податкову вимогу та прийнято рішення про опис майна у податкову заставу.

Центральним офісом з ОВП прийнято рішення від 21.12.2015 про зменшення сум нарахованої пені, яка виникла внаслідок некоректного заповнення платником податків додатку 2 декларації з ПДВ, та у подальшому пеню з ПДВ у сумі 1 648 148,68 грн списано, у зв`язку з чим відсутні обставини бездіяльності з боку відповідача.

Разом з відзивом відповідачем подано клопотання про заміну відповідача в порядку правонаступництво, розглянувши яке колегія суддів вважає за необхідне задовольнити його та допустити заміну відповідача - Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків на належного відповідача - Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків ().

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали апеляційних скарг, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як свідчать фактичні обставини справи, 20 липня 2015 року Міністерством фінансів України відповідно до пункту 1 підрозділу 2 Перехідних положень Податкового кодексу України, з метою удосконалення бюджетної класифікації та обліку податку на прибуток підприємств за кодами бюджетної класифікації прийнято наказ № 651 «Про затвердження змін до бюджетної класифікації» згідно з яким затверджено Зміни до бюджетної класифікації, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 14 січня 2011 року N 11 "Про бюджетну класифікацію", Державній фіскальній службі України (Насіров Р. М.) з урахуванням Змін до бюджетної класифікації, затверджених цим наказом, наказано забезпечити внесення змін до програмного забезпечення для запровадження єдиного підходу до обліку податку на прибуток підприємств, в тому числі авансових внесків, Державній казначейській службі України (Слюз Т. Я.) наказано забезпечити зарахування авансових внесків з податку на прибуток підприємств, які обліковувалися за кодами класифікації доходів бюджету, що виключаються згідно з цим наказом, на відповідні коди класифікації доходів бюджету для обліку податку на прибуток підприємств.

Зазначеним наказом виключено з бюджетної класифікації коди авансових платежів з податку на прибуток (з 11023100 по 11024600), об`єднавши їх з відповідними кодами податку на прибуток.

Погашення податкового зобов`язання з авансового внеску з податку на прибуток позивача, починаючи з березня 2015 року здійснювалося за рахунок надміру сплачених платежів з податку на прибуток відповідно до п. 9 підрозділу 4 розділу ХХ ПК України, абз. 3 п. 87.1 ст. 87 ПК України

Листом від 20.07.2015 про зарахування надлишково сплачених коштів позивач звернувся до відповідача на підставі ст. 43 Податкового кодексу України (далі - ПК) та просив надлишково сплачені кошти з податку на прибуток (код платежу 11021000) сумою 30 000 000,00 грн зарахувати в рахунок податкового зобов`язання з авансового внеску з податку на прибуток (код платежу 11024000).

Оскільки позивач відповіді на вказаний лист не отримав, 29.07.2015 повторно звернувся до відповідача з листом про виключення з бюджетної класифікації кодів авансових внесків з податку на прибуток.

позивач 18.08.2015 отримав лист відповідача від 06.08.2015 № 19463/10/28-10-20-3-20 про надання інформації на листи від 20.07.2015 та 29.07.2015.

17.08.2015 позивачем направлено лист до відповідача про сплату авансових внесків з податку на прибуток.

Однак вказаних дій відповідачем здійснено не було, позивачем отримано від відповідача податкову вимогу від 10.08.2015 № 97-23 на суму 7 978 109,97 грн (далі - Податкова вимога), з якої 6 329 961,29 грн - основний платіж з авансових внесків з податку на прибуток приватних підприємств та 1648148,68 грн - пеня з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів, (робіт, послуг) а також рішення про опис майна у податкову заставу від 10.08.2015 № 19842/10/28-10-23-26.

Податкова вимога та рішення про опис майна у податкову заставу є наслідком бездіяльності податкового органу, у зв`язку з чим він направив до відповідача скаргу на податкову вимогу та рішення про опис майна у податкову заставу від 10.08.2015. Листом від 27.10.2015 № 22596/6/99-99-23-05-15 відповідачем відмовлено у задоволенні скарги.

Після об`єднання рахунків з податку на прибуток суму 6 329 961,29 грн авансових внесків з податку на прибуток приватних підприємств погашено за рахунок переплат. Однак відповідачем, на його думку неправомірно нараховано пеню з податку на прибуток приватних підприємств за період з 31.07.2015 по 06.10.2015, яка склала 784 428,04 грн., що стало наслідком протиправної бездіяльності.

Оскільки позивачем не сплачено авансового внеску з податку на прибуток за серпень та вересень 2015 року на загальну суму 18231638,09 грн, податковий борг по авансових внесках з податку на прибуток збільшився та станом на 10.10.2015 складав 24 561 599,29 грн.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з того, що згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади утворення та організації діяльності органів виконавчої влади врегульовано Законом України «Про центральні органи виконавчої влади».

Відповідно до статті 3 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» Міністерства, інші центральні органи виконавчої влади у своїй діяльності керуються Конституцією України, цим та іншими законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства України. Організація, повноваження і порядок діяльності міністерств, інших центральних органів виконавчої влади визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України. Положення про міністерства, інші центральні органи виконавчої влади затверджує Кабінет Міністрів України.

Міністерством фінансів України 20.07.2015 в межах повноважень прийнято наказ № 651 «Про затвердження змін до бюджетної класифікації» яким виключено з бюджетної класифікації коди авансових платежів з податку на прибуток ( з 11023100 по 11024600), об`єднавши їх з відповідними кодами податку на прибуток та Державній фіскальній службі України з урахуванням Змін до бюджетної класифікації, затверджених цим наказом, забезпечити внесення змін до програмного забезпечення для запровадження єдиного підходу до обліку податку на прибуток підприємств, в тому числі авансових внесків а Державній казначейській службі України забезпечити зарахування авансових внесків з податку на прибуток підприємств, які обліковувалися за кодами класифікації доходів бюджету, що виключаються згідно з цим наказом, на відповідні коди класифікації доходів бюджету для обліку податку на прибуток підприємств.

Відповідачем надано 06.08.2015 за № 19463/10/28-10-20-3-20 відповідь на листи позивача від 20.07.2015 та 29.07.2015, яку позивачем отримано 18.08.2015. Вказаним листом повідомлено позивача про те, що Державна фіскальна служба України та Державна казначейська служба України забезпечить виконання наказу Міністерства фінансів України.

Після проведення заходів щодо забезпечення наказу та завершення регламентних робіт Державною фіскальною службою щодо об`єднання даних інтеграційних карток платників з податку на прибуток та з авансових внесків з податку на прибуток підприємств, Центральним Офісом будуть надані Акти звірок розрахунків з бюджетом по зазначених платежах.

Зважаючи на те, що наказом Міністерства фінансів України від 20.07.2015 № 651 «Про затвердження змін до бюджетної класифікації» не встановлювались строки його виконання, реалізація вимог фактично відбулась 06.10.2015.

Окрім того, колегія суддів приймає до уваги пояснення відповідача про те, що Центральним офісом з ОВП прийнято рішення від 21.12.2015 про зменшення сум нарахованої пені, яка виникла внаслідок некоректного заповнення платником податків додатку 2 декларації з ПДВ, та у подальшому пеню з ПДВ у сумі 1 648 148,68 грн списано.

За таких обставин, колегія суддів не знаходить підтвердженими обставини протиправної бездіяльності з боку відповідача, на які посилався позивач як на підставу позову.

Також, колегія суддів зазначає, що в частині доводів щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права апелянтом жодних аргументів не наведено, не зазначено які саме матеріали, що мають значення для правильного вирішення справи, не досліджено судом першої інстанції, не наведено інших доводів на підтвердження іншої, ніж було представлено під час розгляду справи в суді першої інстанції, позиції.

Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, судом першої інстанції при розгляді справи вірно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини та дотримано норм процесуального права.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд залишає рішення суду першої інстанції без змін, підстави для перерозподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 312, 316, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Київенерго» залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 вересня 2017 року у справі №826/27479/15 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач О.М. Кузьмишина

Судді Н.М. Єгорова

І.В. Федотов