Справа № 340/1488/21
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2021-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 вересня 2021 року м. Дніпросправа № 340/1488/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Кіровоградській області

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року (м. Кропивницький, суддя Пасічник Ю.П.) у справі № 340/1488/21

за позовом Селянського (фермерського) господарства "ЕХО"

до Головного управління ДПС у Кіровоградській області

про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

02 квітня 2021 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області №2 від 25 березня 2021 року Про скасування статусу платника єдиного податку четвертої групи;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Кіровоградській області поновити з 01 січня 2021 року реєстрацію Селянського (фермерського) господарства ЕХО як платника єдиного податку четвертої групи на 2021 рік та підтвердити вказане шляхом видачі довідки про підтвердження такого статусу.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року задоволено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі скаржник посилається на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Скаржник зазначає, що відповідно до пп. 5 п. 299.10. ст. 299 ПК України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі, якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 та підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 ПК України. С(Ф)Г «ЕХО» для щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи подано: звітну податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи від 06.02.2021 №; відомості про наявність земельних ділянок від 06.02.2021 №; розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробника від 09.02.2021 №; загальну податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи від 23.02.2021 №; відомості про наявність земельних ділянок від 23.02.2021 №.

Відповідно до положень п. 49.20 ст. 49 ПК України останнім днем строку подання позивачем податкової декларації з єдиного податку четвертої групи на 2021 рік є 22.02.2021. Загальна податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи та відомості про наявність земельних ділянок подані позивачем до податкового органу подані позивачем 23.02.2021, тобто з порушенням строку їх подання. Факт порушення строку подання загальної податкової декларації платником єдиного податку четвертої групи та відомостей про наявність земельних ділянок встановлено в ході проведення камеральної перевірки. Тому, на думку відповідача, спірне рішення про виключення позивача виключення з реєстру платників єдиного податку було прийнято правомірно. Висновок суду першої інстанції стосовно обов`язковості проведення виїзної документальної перевірки для прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку є необґрунтованим.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

У судовому засіданні позивач та його представник проти задоволення апеляційної скарги відповідача заперечувати, просили апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що з 03.08.2001 С(Ф)Г "ЕХО" зареєстровано як юридична особа, основним видом діяльності якого є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (КВЕД 01.11) (а.с.12).

Згідно довідки від 18.06.2020, позивач з 01.01.2020 набув статусу платника єдиного податку IV групи (а.с.13).

25 березня 2021 року відповідачем, за наслідками камеральної перевірки, прийнято рішення №2 про скасування статусу платника єдиного податку IV групи, у зв`язку з неподанням податкової звітності, передбаченої п.п. 295.9.1 п. 295.9 ст. 295, п.п. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 ПК України (а.с.35, 36).

Не погодившись із вказаним рішенням, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача, оскільки: прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування; відповідачем не надано доказів проведення документальної перевірки позивача, тому відповідно до норм чинного законодавства у відповідача були відсутні будь-які підстави для скасування статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2021 рік.

Суд апеляційної інстанції погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до Закону України від 28.12.2014 року № 71 "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" (набрав чинності з 01 січня 2015 року) фіксований сільськогосподарський податок трансформовано в єдиний податок (виділено в окрему 4 групу).

Пунктом 291.4 статті 291 ПК України визначено, що сільськогосподарські товаровиробники - юридичні особи незалежно від організаційно-правової форми, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків, належать до 4 групи платників єдиного податку.

Підпунктом 298.8.4 пункту 298.8 статті 298 ПК України врегульовано, що у разі коли у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва становить менш як 75 відсотків, сільськогосподарський товаровиробник - юридична особа сплачує податки у наступному податковому (звітному) році на загальних підставах.

Відповідно до пп. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 ПК України сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають до 20 лютого поточного року:

- загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку);

- звітну податкову декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки - контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки (юридичні особи);

- розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва (юридичні особи) - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику;

- відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок.

У відомостях (довідці) про наявність земельних ділянок зазначаються дані про кожний документ, що встановлює право власності та/або користування земельними ділянками, у тому числі про кожний договір оренди земельної частки (паю).

Водночас пп. 295.9.1 п. 295.9 ст. 295 ПК України передбачено, що платники єдиного податку 4 групи самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням платника податку та місцем розташування земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу.

Відповідно до п. 299.1, п. 299.2 ст. 299 ПК України реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку.

Відповідно до п. 299.10 ст. 299 ПК України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі:

1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву;

2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення;

3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу;

4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва юридичної особи платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків;

5) якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 та підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу.

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи (п. 75.1 ст. 75 ПК України).

Відповідно до п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова (п. 76.1 ст. 76 ПК України).

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу (п. 76.2 ст. 76 ПК України).

Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу (п. 76.3 ст. 76 ПК України).

За результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу (п. 86.2 ст. 82 ПК України).

Отже, порушення строків подання або не подання платником податку податкової звітності може бути встановлено контролюючим органом під час проведення камеральної перевірки та має бути відображено в акті перевірки. При цьому, відповідно п.п. 5 п. 299.10 ст. 299 ПК України підставою для виключення сільськогосподарського товаровиробника з реєстру платників єдиного податку є саме не подання податкової звітності, передбаченої п.п. 295.9.1 п. 295.9 ст. 295 та п.п. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 ПК України. Такої умови для виключення сільськогосподарського товаровиробника з реєстру платників єдиного податку, як порушення строків подання податкової звітності, п.п. 5 п. 299.10 ст. 299 ПК України не передбачено.

Спірним рішенням відповідача від 25.03.2021 №2 позивача виключено з реєстру платників єдиного податку. В обґрунтування рішення відповідач посилається на те, що платником податку не було подано податкову звітність, передбачену п.п. 295.9.1 п. 295.9 ст. 295 та п.п. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 ПК України. Проте, спірне рішення від 25.03.2021 №2 не містить будь-яких відомостей, на підставі яких контролюючим органом встановлено факт не подання позивачем податкової звітності, що позбавляє можливості надання судом оцінки правомірності його прийняття.

Відповідач в обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що підстави для анулювання реєстрації позивача, як платника єдиного податку, встановлені під час камеральної перевірки. Водночас, в обґрунтування своїх доводів відповідач не надав суду будь-яких доказів проведення камеральної перевірки позивача.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Крім того, з матеріалів справи (а.с. 24) вбачається, що податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи разом з відомостями про наявність земельних ділянок позивач подав до Головного управління ДПС у Кіровоградській області (Вільшанський район) 06.02.2021, а 23.02.2021 зазначену податкову звітність позивач подав повторно (а.с.34).

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про наявність обґрунтованих підстав для задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі, оскільки рішення відповідача від 25.03.2021 № 2 не відповідає вимогам щодо його обґрунтованості, а відповідач не довів суду правомірність його прийняття.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Отже, інші доводи апеляційної скарги не потребують правового аналізу, оскільки не мають вирішального значення.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права; доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року у справі № 340/1488/21 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 06.10.2021 року.

Головуючий суддя О.М. Панченко

суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко