Справа № 120/134/19-а
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2021-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/134/19-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Мультян Марина Бондівна

Суддя-доповідач - Сушко О.О.

06 жовтня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Смілянця Е. С. Залімського І. Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 25 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з заявою про бездіяльність та судовий контроль за виконанням судового рішення в адміністративній справі, в якій просив визнати протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень при виконанні рішення суду від 20.03.2020 року по справі № 120/134/19-а, та порушення його прав, як стягувача; зобов`язати суб`єкта владних повноважень подати у строк 10 діб звіт про виконання судового рішення; винести окрему ухвалу щодо відповідача, відносно неналежного виконання судових рішень, що стали причиною звернення до ЄСПЛ.

Відповідно до ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 25 червня 2021 року заяву повернуто заявнику.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким задовольнити заяву.

На обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 20.03.2020 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2020 року його адміністративний позов задоволено частково. За результатами розгляду справи, Вінницьким окружним адміністративним судом 30.07.2020 року видано виконавчий лист №120/134/19-а. Враховуючи, що станом на день звернення позивача з даною заявою рішення суду залишається не виконаним, останній вважає таку бездіяльність відповідача протиправною.

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Повертаючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано жодних доказів щодо невиконання рішення суду та необхідності вжиття таких процесуальних заходів у вигляді встановлення судового контролю.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, стаття 129-1 Конституції України гарантує, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відтак, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

У зв`язку з цим, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу щодо відповідача - суб`єкта владних повноважень, а невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 06.08.2020 у справі № 552/6254/16-а.

Що стосується правової природи поданої заяви слід враховувати, що розділом IV КАС України врегульовано окремі процесуальні питання, пов`язані з виконанням судового рішення, а нормами статей 382 383 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення та, за наслідками розгляду даного звіту, як можливий варіант накладення штрафу (частина 2 статті 382 КАС України); визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383 КАС України).

У заяві від 18.06.2021 позивач ініціює здійснення судового контролю за виконанням рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20.03.2020 по справі №120/134/19-а як у спосіб передбачений статтею 382 КАС України (зобов`язання відповідача подати звіт про виконання постанови суду) так і у спосіб передбачений статтею 383 КАС України (визнання протиправною бездіяльності відповідача при виконанні судового рішення від 20.03.2020 та постановлення окремої ухвали з метою реагування на допущені ним порушення вимог закону).

Передбачивши у статтях 382 - 383 КАС України різні (відмінні один від іншого) способи судового контролю за виконанням судового рішення, законодавець встановив й відмінну процесуальну форму реалізації прав зацікавленої особи на подання заяв (клопотань) про їх здійснення, а також встановив різний порядок прийняття та розгляду таких заяв.

У відповідності до частини 1 статті 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Встановлення цього способу судового контролю за виконанням рішення суду може мати місце за ініціативою суду або за клопотанням позивача поданим як до ухвалення рішення у справі так і після ухвалення на стадії його виконання.

Спеціальних вимог до змісту заяви поданої в порядку статті 382 КАС України процесуальний закон не містить, що обумовлює застосування загальних вимог до форми та змісту письмової заяви (клопотання), що передбачені статтею 167 КАС України.

Натомість частина 2 статті 383 КАС України передбачає чіткі вимоги до змісту заяви про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача на виконання рішення суду.

Строків для подання заяви на підставі статті 382 КАС України Кодексом не встановлено, а тому виходячи із мети здійснення судового контролю, така заява може бути подана на стадії виконання рішення суду.

Водночас, статтею 383 КАС України передбачено, що заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду (частина 4 статті 383 КАС України). При цьому, процесуальним наслідком недотримання встановленого процесуальним законом строку для подання заяви є її повернення заявнику.

Крім того і судові рішення які приймаються за результатом розгляду питань передбачених статтями 382 та 383 КАС України є різними. Зокрема розглядаючи заяву в порядку статті 382 КАС України, суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду та за наслідком оцінки звіту ухвалити рішення про прийняття звіту, накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень або встановлення нового строку для подання звіту.

За результатом розгляду заяви в порядку статті 383 КАС України, суд приймає рішення про залишення її без задоволення, або постановляє окрему ухвалу на підставі статті 249 КАС України.

Узагальнюючи вказане, встановлення статтями 382 - 383 КАС України різних способів судового контролю за виконанням рішень судів зумовлює і різні процесуальні форми реалізації позивачем права на ініціювання того чи іншого способу судового контролю. Тому, беручи до уваги викладене, їх об`єднання в одній заяві є недопустимим. Цей недолік заяви позивача унеможливлює її розгляд, що в силу частини 2 статті 167 КАС України та частини 5 статті 383 КАС України є підставою для повернення заяви заявнику.

При цьому, слід враховувати, що позивачем не дотримано вимог процесуального закону (стаття 383 КАС України), що встановлюють стандарти обґрунтування підстав поданої ним заяви в частині вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача.

За змістом частини 1 статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом (частина 3 статті 383 КАС України). Водночас, позивачем до заяви окрім копії пенсійного посвідчення, посвідчення учасника бойових дій, членського квитка Української спілки ветеранів Афганістану та фіскального чеку, не надано жодного належного та допустимого доказу.

В силу частини 5 статті 383 КАС України недолік заяви у частині обґрунтування є підставою для її повернення заявнику.

Щодо зобов`язання відповідача подати звіт у строк 10 діб про виконання судового рішення від 20.03.2020 року у справі № 120/134/19-а, слід зазначити наступне.

Частиною 1 статті 372 КАС України визначено, що у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.

За правилами частини 1 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина 2 статті 382 КАС України).

Аналіз положень статті 382 КАС України свідчить про те, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які б свідчили про ухиляння відповідача від виконання судового рішення чи/або відсутність у нього наміру його виконувати.

Однак, позивачем не надано жодних доказів щодо невиконання рішення суду та необхідності вжиття таких процесуальних заходів у вигляді встановлення судового контролю.

Згідно статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Отже, відсутні правові підстави для задоволення заяви позивача в обраний ним спосіб.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 25 червня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає, як така, що розглянута за правилами спрощеного провадження, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Смілянець Е. С. Залімський І. Г.