Справа № 160/3928/21
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2021-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 жовтня 2021 року м. Дніпросправа № 160/3928/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В., Олефіренко Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 р. (суддя Боженко Н.В.) в справі № 160/3928/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі ГУ ПФУ) про визнання протиправними дій з питання розрахунку переведення позивача на пенсію по втраті годувальника чоловіка ОСОБА_2 у розмірі 1638,00 грн., зобов`язання здійснити обчислення пенсії у зв`язку з втратою годувальника з розрахунку фактичної пенсії померлого годувальника 16 380,00 грн. х 50 % = 8 175,00 грн. з врахуванням подальшої індексації та виплатити заборгованість, що виникла, з урахуванням вже виплачених сум.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 р. в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову. Апелянт вказує на недотримання судом першої інстанції приписів процесуального законодавства стосовно строків подання доказів, відзиву та відповіді на відзив, що свідчить про порушення принципу рівності сторін.

Зазначає про неправильний висновок суду першої інстанції, що померлий чоловік позивача за життя отримував пенсію за вислугу років як працівник льотно-випробувального складу цивільної авіації на підставі статей 52-54 Закону України «Про пенсійне забезпечення», адже годувальник отримував пенсію за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При цьому пенсія мала дві складові, друга з яких з 01.12.2018 р. довічно загальний розмір пенсії за віком. З моменту досягнення померлим годувальником пенсійного віку відбулось автоматичне переведення його на пенсію за віком довічно на підставі статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Вважає безпідставним твердження суду першої інстанції про застосування при розрахунку пенсії годувальника із застосування середнього заробітку для обчислення пенсії в розмірі 3650,04 грн. (як знов призначену), оскільки відповідно до довідки, наданої відповідачем, розмір пенсії, що отримував годувальник у 2017 р. лютому 2020 р., становить 16 380,00 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 19.11.1996 року отримує пенсію за віком.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача ОСОБА_2 .

Позивач 26.02.2020 звернулася до Першотравенського відділу обслуговування громадян (сервісного центру) з заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Листом від 25.08.2020 за вих. № 0400-0320-871651 відділу з питань перерахунків пенсій № 15 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надано відповідь, в якій зазначено, що переведення на пенсію по втраті годувальника за особу, яка була пенсіонером, проводиться за документами, наявними в пенсійній справі та додатковими документами, що надаються заявником. За даними пенсійної справи померлого годувальника ОСОБА_2 загальний стаж роботи складає 33 роки 8 днів, середній заробіток для обчислення пенсії становить 3750,04 грн. Враховуючи розрахунок пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», розмір пенсії в разі втрати годувальника з 26.02.2020 року складає 1638,00 грн. Розмір пенсії позивача за віком станом на 26.02.2020 року складає 2151,35 грн.

Встановивши, що чоловік позивача за життя отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», а розмір пенсії за віком годувальника, обрахований відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», буде складати 3750,04 грн., відповідно, розмір пенсії у зв`язку з втратою годувальника буде складати 1638,00 грн., застосувавши правову позицію, викладену Верховним Судом в постановах від 06.02.2020 р. в справі № 751/11477/16-а, від 08.07.2019 р. в справі № 676/6529/15-а, суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду, отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Чоловік позивача ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя отримував пенсію за вислугу років, призначену на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення».

На час смерті розмір пенсії ОСОБА_2 за вислугу років становив 16 380 грн., що підтверджується відомостями по перерахунку пенсії (а.с. 57 зв.).

ОСОБА_1 26.02.2020 р. звернулась до територіального органу Пенсійного фонду із заявою про переведення її на пенсію у зв`язку з втратою годувальника (а.с. 85).

Листом ГУ ПФУ від 25.08.2020 р. за вих. № 0400-0320-871651 (а.с. 6) повідомлено позивача, що за даними пенсійної справи померлого годувальника ОСОБА_2 загальний стаж роботи складає 33 роки 8 днів, середній заробіток для обчислення пенсії становить 3 750,04 грн. Враховуючи розрахунок пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», розмір пенсії в разі втрати годувальника з 26.02.2020 року складає 1638,00 грн. Розмір пенсії позивача за віком станом на 26.02.2020 року складає 2151,35 грн., тому у разі згоди на зменшення розміру пенсії позивач має особисто подати відповідну заяву.

Спірним під час апеляційного перегляду справи є питання правильності розрахунку розміру пенсії у зв`язку з втратою годувальника, який позивач могла б отримувати у разі призначення їй такого виду пенсії.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, регулює Закон України від 09.07.2003 р. №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV).

Згідно зі статтею 5 Закону №1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону №1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною першою статті 36 Закону №1058-IV передбачено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності.

За змістом пункту 1 частини другої статті 36 Закону №1058-IV непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

На є спірним питання, що позивач має право на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Питання, пов`язані з обчисленням розміру пенсії у зв`язку з втратою годувальника, унормовані статтею 37 Закону №1058-IV, якою передбачено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду у постанові від 08.07.2019 р. у справі № 676/6529/15-а, у постанові від 11.07.2019 р. в справі №667/1568/16, у постанові від 06.02.2020 р. в справі № 751/11477/16-а висловлена наступна правова позиція стосовно застосування норм права у подібних правовідносинах: «базовою величиною для визначення розміру пенсії, призначеної у зв`язку з втратою годувальника на підставі правових норм Закону №1058-IV є саме розмір пенсії за віком померлого годувальника, яку, як встановлено судами, чоловік позивачки не отримував.

В той же час, відповідач здійснивши розрахунок пенсії за віком померлого годувальника - чоловіка позивачки, який належав би до виплати, вказав, що 50 відсотків такої пенсії становить 949 гривень і це є меншим за розмір пенсії, яку вже отримує позивач.

Водночас, позивач вважає, що відповідач, при вирішенні питання про призначення спірної пенсії, повинен був враховувати розмір призначеної померлому годувальнику пенсії за вислугу років - 4784,80 гривень.

Однак, такі доводи позивача засновані на неправильному розумінні статті 37 Закону №1058-IV, якою, як вже зазначалось вище, передбачено обчислення розміру пенсії у зв`язку з втратою годувальника, виходячи саме з розміру пенсії за віком.

В свою чергу, стаття 9 Закону №1058-IV встановлює вичерпний перелік видів пенсійних виплат, які можуть бути призначені відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі, а саме:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства);

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Враховуючи викладене, оскільки позивач звернулась за призначенням пенсії у зв`язку з втратою годувальника саме на підставі Закону №1058-IV, розмір такої пенсії обчислюється виходячи з розміру пенсії за віком померлого годувальника. Іншого цим Законом не передбачено.».

Частиною п`ятою статті 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи приведені правові висновки Верховного Суду стосовно застосування статті 37 Закону №1058-IV, а також відсутність підстав для відступлення від зазначеного правового висновку, суд погоджує висновок суду першої інстанції про правомірність розрахунку розміру пенсії позивача у зв`язку з втратою годувальника, виходячи з розміру пенсії за віком померлого чоловіка позивача.

Доводи апелянта про неправильний висновок суду першої інстанції, що померлий чоловік позивача за життя отримував пенсію за вислугу років як працівник льотно-випробувального складу цивільної авіації на підставі статей 52-54 Закону України «Про пенсійне забезпечення», адже годувальник отримував пенсію за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», спростовані змістом документами пенсійного справи ОСОБА_2 , зокрема, відомостями по перерахунку пенсії, відповідно до яких станом на кінець 2019 р. (останній перерахунок) чоловік позивача отримував пенсію за вислугу років.

Стосовно обчисленого відповідачем розміру пенсії за віком годувальника суд зазначає, що розмір пенсії за віком годувальника в сумі 3650,04 грн. обчислено відповідачем за формулою, передбаченою частиною першою статті 27 Закону №1058-IV, тоді як розмір пенсії за вислугу років, що отримував годувальник у 2017 р. лютому 2020 р., на рівні 16 380,00 грн. обчислено відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Приведені апелянтом порушення судом першої інстанції норми процесуального права не можуть бути підставою для скасування рішення.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Оскільки предметом позову в цій справі є дії (рішення) суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 р. в справі № 160/3928/21 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 р. в справі № 160/3928/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 06.10.2021 р. та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Повне судове рішення складено 06.10.2021 р.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя Н.А. Олефіренко