Справа № 932/6653/21
Суддя: Лукінова К. С.
Дата ухвалення: 2021-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №932/6653/21
Провадження №2-а/932/300/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2021 року Бабушкінський районний суд міста Дніпропетровськ у складі головуючого судді Лукінової К.С., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1-ї роти, 3-го батальйону Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області лейтенанта поліції Ніколайчук Олександра Сергійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

17 серпня 2021 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 08.08.2021 року о 04:57 годин за адресою Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Донецьке шосе, 123, інспектором 1-ї роти, 3-го батальйону Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області лейтенантом поліції Ніколайчук Олександром Сергійовичем відносно ОСОБА_1 була розглянута справа про адміністративне правопорушення. За результатами розгляду зазначеної справи Інспектор виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №4602915 від 08.08.2021 року. Вказаною постановою на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. за начебто скоєне адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 121 КУпАП. З прийнятим рішенням по справі про адміністративне правопорушення позивач категорично не згоден, оскільки інспектором допущено ряд суттєвих процесуальних порушень, а винесена ним постанова повинна бути скасована судом як незаконна, тому що у діях позивача відсутній склад правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП з нижченаведених підстав. З 17.03.2021 року по теперішній час відповідно до наказу №4 від 16.03.2021 року позивач офіційно працевлаштований у ТОВ «Імпульс Компані» водієм автотранспортних засобів. 08.08.2021 року з 03:00 годин до 21:30 годин позивач знаходився на роботі та працював на наданому роботодавцем транспортному засобі. Того дня, відповідно до подорожнього листа позивач керував вантажним автомобілем MAN TGX 18.440 державний номерний знак НОМЕР_1 (номер шасі НОМЕР_2 ) разом з напівпричепом ВАРЗ НПС-2730 державний номерний знак НОМЕР_3 (номер шасі НОМЕР_4 ). Власником автомобіля MAN TGX 18.440 державний номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_2 . Власником напівпричепа ВАРЗ НПС-2730 державний номерний знак НОМЕР_3 є ОСОБА_3 . 08.08.2021 року позивач о 03:00 годин виїхав на зазначених транспортних засобах з гаражу та приступив до виконання своїх обов`язків. Близько 04:00 години 08.08.2021 р. позивач рухався на зазначених транспортних засобах по Донецькому шосе, де був зупинений відповідачем, якому позивач передав для перевірки документи відповідно до вимог п. 2.4 та п. 2.1 ПДР України. Під час перевірки відповідач почав вимагати від позивача протокол перевірки технічного стану транспортних засобів, що по суті є незаконною вимогою поліцейського, оскільки позивач відповідно до вимог п. 2.1 ПДР України не зобов`язаний мати при собі будь-які інші документи ніж ті що передбачені п. 2.1 ПДР. У зв`язку з незаконною вимогою працівника поліції передати йому для перевірки протокол перевірки технічного стану транспортних засобів, позивачем було відмовлено надати відповідачу вказані документи. Після цього відповідач з чисельними порушенням вимог КУпАП безпідставно виніс постанову серії ЕАО №4602915 від 08.08.2021 р., якою наклав адміністративне стягнення у розмірі 340 грн. Відповідач не роз`яснював позивачу права, передбачені ст. 268 КУпАП. Позивачу не надано було можливості скористатися своїм конституційним правом на правову допомогу під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Заявлені клопотання про перенесення розгляду справи були проігноровані. Відповідач не дотримався встановленої КУпАП процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення. Слід зазначити, що відповідачем не були узяті до уваги пояснення позивача (водія) щодо відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП. Позивач пояснював відповідачу, що він не зобов`язаний мати при собі документи, які підтверджують проходження обов`язкової перевірки технічного стану транспортного засобу, тому що це не передбачено п. 2.1 ПДР України. Що стосується технічного стану транспортного засобу, то позивач перевіряв його перед початком робочої зміни. Позивач посилався на Розділ 2 ПДР України, яким встановлені обов`язки водія. Відповідно до п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб; г) чинний страховий поліс про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Отже, позивач як водій транспортного засобу виконав усі обов`язки покладені на нього вимогами п. 2.1 ПДР України, та виконав відповідно до п. 2.4 ПДР України вимогу відповідача пред`явивши йому для перевірки документи в пункті 2.1. Отже навіть якщо і припустити, що на момент перевірки документів транспортний засіб не проходив обов`язковий технічний контроль, то все одно у діях водія відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 121 КУПАП, а саме відсутня суб`єктивна сторона правопорушення. Водій знав зі слів самого роботодавця, що обов`язковий технічний контроль транспортних засобів проведено, а тому він був впевнений що транспортні засоби на яких він працював 08.08.2021 р. технічно справні. 3 урахуванням зазначеного відповідач виконуючи обов`язки поліцейського по суті незаконно вимагав від водія виконати те що не передбачено п. 2.4 та п. 2.1 ПДР України, а саме надати для перевірки протоколи перевірки технічного стану. У випадку якщо б відповідач вимагав надати вказані документи від водія, який с власником транспортного засобу, а не просто водієм як найманий працівник, тоді звісно це була б законна вимога поліцейського. Отже, позивач у даному випадку навіть не є суб`єктом вказаного правопорушення. Слід також звернути увагу суду на те, що позивач відповідно до вимог п. 2.4.в ПДР України надавав відповідачу можливість провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) зчитування інформації із само клейної мітки радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом. Але відповідач з порушенням вимог КУпАП все одно прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Отже відповідно до п. 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами) водій механічного транспортного засобу не повинен мати при собі протокол перевірки технічного стану транспортного засобу. Нy i останнє на що слід звернути особливу увагу суду це те, шо відповідач завдяки своєї неуважності, або навпаки навмисно з корисливих мотивів, зазначив у постанові зовсім інший транспортний засіб ніж той яким 08.08.2021 р. керував позивач. Відповідач у постанові вказав напівпричеп з державним номерним знаком НОМЕР_5 замість НОМЕР_3 . Отже у діях позивача відсутні такі ознаки складу адміністративного правопорушення як об`єктивна сторона та відсутній сам об`єкт правопорушення. Підсумовуючи вище наведене, можна дійти висновку про відсутність у діях позивача усіх чотирьох ознак складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, а тому постанова підлягає скасуванню як незаконна.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, інших клопотань та заяв до суду не направляв, про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження повідомлений належним чином.

21.09.2021 року до суду надійшла заява від Департаменту патрульної поліції про залучення їх у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача та пояснення, в своїх поясненнях вони просили відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі, вказуючи на те, що постанова повністю відповідає вимогам Закону, 08.08.2021 року поліцейським Управління винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 121 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., в якій зазначено про те, що останній керував транспортним засобом MAN TGX 18.440 державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом ВАРЗ НПС-2730 державний номерний знак НОМЕР_3 , в м. Дніпрі, по Донецькому шосе, в районі будинку 123, який своєчасно не пройшов обов`язковий технічній контроль, чим порушив п. 31.3 «б» ПДР України, враховуючи той факт, що така дія була скоєна водієм в присутності поліцейського і останній бачив її вчинення на власні очі, останнім було прийнято рішення про зупинку такого транспортного засобу та в подальшому розпочато розгляд справи про адміністративне правопорушення, щодо водія такого транспортного засобу, яким виявився позивач.

Суд дослідивши письмові докази в справі, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №4602915 від 08.08.2021 року, винесеної інспектором 1-ї роти, 3-го батальйону Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області лейтенантом поліції Ніколайчук Олександром Сергійовичем, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн., за те, що він 08.08.2021 року о 04:57 годин за адресою Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Донецьке шосе, 123, керував транспортним засобом MAN TGX 18.440 державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом ВАРЗ НПС-2730 державний номерний знак НОМЕР_3 , які своєчасно не пройшли обов`язковий технічній контроль, чим порушив п. 31.3 «б» ПДР України.

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 власником спеціалізованого вантажно-спеціалізованого сідлового тягача-Е MAN TGX 18.440 державний номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_2 .

Відповідно до копії протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу №00084-00081-21 серії ВР №728882 від 11.01.2021 року, MAN TGX 18.440 державний номерний знак НОМЕР_1 є технічно справним.

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 власником напівпричіпу - спеціалізований напівпричіп - самоскид ВАРЗ НПС-2730 державний номерний знак НОМЕР_3 є ОСОБА_3 .

Відповідно до копії протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу №00396-01654-20 серії ВР №682454 від 21.08.2020 року, ВАРЗ НПС-2730 державний номерний знак НОМЕР_3 є технічно справним.

Відповідно до копії довідки вих.10/8-1 від 10.08.2021 року ОСОБА_1 працює у ТОВ «Імпульс Компані» за професією водій автотранспортних засобів з 17.03.2021 року відповідно до наказу №4 від 16.03.2021 року.

Відповідно до подорожнього листа №584401 серії 10 АБД від 08.08.2021 року знаходився на роботі з 03:00 годин по 21:30 годин.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року №3353-XII, визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до пункту 31.3 (б) ПДР України, забороняється експлуатація транспортного засобу, згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Частиною 2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що обов`язковому технічному контролю не підлягають: легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років; технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України «Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України».

Аналогічні норми містяться у пункті 1 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від30.01.2012року № 137.

Згідно п. 3 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, технічного опису та зразка протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу, затвердженого постановою КМУ від 30.01.2012 року, періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить: для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки; для вантажних автомобілів незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки; для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку; для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік.

Частиною 3 ст. 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Як свідчать матеріали справи, при винесені постанови в справі про адміністративне правопорушення поліцейським не були з`ясовані вказані обставини.

Доказів вини водія ОСОБА_1 в постанові не зазначено, пояснення від свідків не були відібрані.

При цьому судом враховується, що ухвалою суду від 19.08.2021 року про відкриття провадження у справі відповідачу було запропоновано подати суду відзив на позов та докази, у разі заперечення позовних вимог, за наявності (відеозапис, де зафіксована подія порушення ПДР). При цьому суд зазначає про обов`язок відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, надати всі матеріали, що були або мали бути взяті ним до уваги при прийнятті рішення, вчиненні дії, з приводу яких подано позов.

Так, відповідачем не подано суду відзив на позов та докази у підтвердження вини позивача у вчиненні вказаного в оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення.

Так само відповідач мав можливість зібрати інші докази вчинення правопорушення (відібрати пояснення у правопорушника, свідків, скласти рапорти або інші документи).

Усне твердження працівника поліції про виявлення правопорушення, озвучене правопорушнику, не може бути належним доказом.

Спостереження працівником поліції правопорушення може мати місце, однак воно має бути зафіксоване на матеріальному носії.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тому за вказаних обставин в діях ОСОБА_1 не встановлено складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, оскільки достатніх доказів його вини у вчиненні даних правопорушень посадова особа в постанові про адміністративне правопорушення не зазначила, та не довела вину позивача, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 підлягає скасуванню.

Відповідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд приходить висновку, що позовні вимоги про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 08.08.2021 року серії ЕАО №4602915 підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак на користь позивача ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань слід стягнути судовий збір в сумі 454,00 гривень.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відтак стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката не підлягають задоволенню, оскільки не надано жодного доказу надання таких послуг.

Керуючись ст. ст. 5-11, 77, 132, 139, 211, 217, 241-246, 250, 255, 257-263, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора 1-ї роти, 3-го батальйону Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області лейтенанта поліції Ніколайчук Олександра Сергійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора 1-ї роти, 3-го батальйону Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області лейтенанта поліції Ніколайчук Олександра Сергійовича серії ЕАО №4602915 від 08.08.2021 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 121 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування сплаченого судового збору грошові кошти в розмірі 454 гривень.

В стягненні витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду

Суддя К.С. Лукінова