Справа № 640/3390/21
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2021-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №640/3390/21 Суддя (судді) першої інстанції: Вєкуа Н.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Беспалова О.О.,

Грибан І.О.,

за участю

секретаря судового засідання Вітчинкіної К.О.,

представника позивача не з`явився,

представника відповідача Малая В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Енівей» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Енівей» до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Енівей» з позовом до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №6120/0901 та №6119/0901 від 08.12.2020.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.06.2021 позов задоволено повністю.

24.06.2021 позивач подав до суду першої інстанції заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, в якій просив стягнути з відповідач на користь ТОВ «Енівей» 15 000,00 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.07.2021 в задоволенні заяви відмовлено, оскільки позивач не надав суду документи, які підтверджують оплату гонорару адвоката.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.07.2021 та ухвалити нову постанову, якою:

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області (код ЄДРІІОУ 43141377. місцезнаходження: 03151. м. Київ. вул. Народного Ополчення, 5а) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енівей» (, адреса місцезнаходження: 07053, Київська обл., Поліський район, смт. Красятичі, вул. Жовтнева, буд 84) витрати на правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн (п`ятнадцятьтисяч гривень 00 копійок);

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Київській області (03151. м. Київ. вул. Народного Ополчення. 5а) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енівей» (07053. Київська обл., Поліський р-н, селище міського типу Красятичі, вул. Жовтнева. 84. код СДРІ10У 35525630) судовий збір за перегляд ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва в апеляційному порядку у розмірі 2 270,00 грн. (дві тисяч двісті сімдесят гривень 00 копійок).

В апеляційній скарзі позивач вказує, що згідно висновку Верховного Суду у справі №280/2635/20 відшкодуванню підлягають витрати на професійну правову допомогу незалежно від чи їх уже сплачено чи тільки має бути сплачено.

29.09.2021 до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу позивача, в якій відповідач просить залишити таку без задоволення та зауважує, що він повністю підтримує висновки оскаржуваного судового рішення.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У судове засідання, призначене на 06.10.2021 представник позивача не з`явився, був повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не подавав. Представник відповідача вважав за можливе розглядати справу за відсутності представника ТОВ «Енівей», відтак колегія суддів постановила проводити розгляд справи за даної явки сторін. Представник позивача заперечив проти задоволення апеляційної скарги позивача з підстав, наведених ним у відзиві на останню, просив залишити оскаржуване рішення без змін, правом на подання додаткових пояснень не скористався, виступив у судових дебатах.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.07.2020 між адвокатом Матейко Юлією Мирославівною та ТОВ «Енівей» укладено Договір про надання професійної правничої допомоги. До цього Договору було укладено Додаткову угоду №01*02.21 від 01.02.2021, відповідно до якої Замовник (ТОВ «Енівей») доручає, а Виконавець (адвокат Матейко Ю.М.) приймає та зобов`язується надати правову допомогу з представництва інтересів Замовника у Окружному адміністративному суді міста Києва з питань визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 08.12.2020 №6119/0901 та від 08.12.2020 №6120/0901.

Сторони у п. 2 Додаткової угоди домовились, що розмір гонорару Виконавця встановлюється у вигляді фіксованої плати, зокрема:

- складання позовної заяви становить 10 000,00 грн. (вивчення судової практики, розроблення стратегії захисту клієнта, підготовка тексту позовної заяви та подача її до Окружного адміністративного суду міста Києва);

- складання додаткових заяв, клопотань та інших процесуальних документів, подання яких на думку Виконавця буде необхідно під час розгляду справи для найкращого захисту Замовника, виходячи із конкретних обставин справи, ознайомлення з матеріалами справи, участь Виконавця у судових засіданнях в Окружному адміністративному суді міста Києва до винесення кінцевого рішення по справі в суді першої інстанції становить 5 000,00 грн.

Детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом наведено в Акті передачі- приймання наданих послуг від 15.06.2021 до договору про надання професійної правничої допомоги від 01.07.2020 та додаткової угоди до цього договору №01 -02.21 від 01.02.2021.

Отже, судові витрати на професійну правничу допомогу позивача становлять 15 000,00 грн., що підтверджується: Договором про надання професійної правничої допомоги від 01.07.2020 та додатковою угодою №01-02.21 від 01.02.2021; Актом передачі-приймання наданих послуг від 15.06.2021; Рахунком від 15.06.2021 на суму 15 000, 00 грн.

Позивач вважає, що такі витрати мають бути стягнути на його користь з відповідача.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні вказаної заяви виходив з того, що позивач не надав суду документи, які підтверджують оплату гонорару адвоката.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно із частинами 1-5 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову.

Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі №300/941/19 та від 31.03.2020 у справі №726/549/19, від 17.12.2020 у справі №808/1849/18, від 28.12.2020 у справі №640/18402/19, від 20.01.2021 у справі №120/3929/19-а.

Згідно з пунктами 4, 6, 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 №5076-VI (далі - Закон №5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Відповідно до ст. 19 Закону №5076-VI визначено, зокрема, такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Згідно зі ст. 30 Закону №5076-VI, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем подано: Договір про надання професійної правничої допомоги від 01.07.2020 та додаткову угоду №01-02.21 від 01.02.2021; Акт передачі-приймання наданих послуг від 15.06.2021; Рахунок від 15.06.2021 на суму 15 000, 00 грн.

Витрати на професійну правничу допомогу у цій справі позивачем та його представником оцінено у наступних розмірах: складання позовної заяви становить 10 000,00 грн. (вивчення судової практики, розроблення стратегії захисту клієнта, підготовка тексту позовної заяви та подача її до Окружного адміністративного суду міста Києва); складання додаткових заяв, клопотань та інших процесуальних документів, подання яких на думку Виконавця буде необхідно під час розгляду справи для найкращого захисту Замовника, виходячи із конкретних обставин справи, ознайомлення з матеріалами справи, участь Виконавця у судових засіданнях в Окружному адміністративному суді міста Києва до винесення кінцевого рішення по справі в суді першої інстанції становить 5 000,00 грн.

Відповідно до частин 6 та 7 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу вказаної норми вбачається, що саме відповідач має у відповідному клопотанні обґрунтувати завищення суми правничої допомоги.

Із запровадженням з 15.12.2017 змін до КАС України законодавцем принципово по новому визначено роль суду при вирішенні питання розподілу судових витрат, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами, та не може діяти на користь будь-якої із сторін.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказала про виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Колегія суддів приходить до висновку, що у суду з`являється право оцінити співмірність заявлених до стягнення витрат лише після заявлення клопотання про зменшення розміру таких, а ні як ні з власної ініціативи, на що і вказують вимоги ч. 6 ст. 134 КАС України.

Це означає, що відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а суд, керуючись принципом співмірності, обґрунтованості та фактичності, вирішує питання розподілу судових витрат керуючись приписами статті 139 КАС України.

Аналогічні висновки наявні у постановах Верховного Суду від 05.08.2020 у справі №640/15803/19, від 09.03.2021 у справі № 200/10535/19-а.

Як підтверджено матеріалами справи відповідачем у суді першої інстанції не заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Відповідач лише у відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що він проти задоволення апеляційної скарги та підтримує правову позицію суду першої інстанції.

Отже, колегія суддів вважає, що сума витрати на правничу допомогу позивача підлягає стягненню у повному розмірі, оскільки відповідач клопотання про зменшення таких не подавав, а відповідними договорами визначено фіксовану суму гонорару адвоката.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, за підписом адвоката Матейко Ю.М. подана позовна заява від 10.02.2021, відповідь на відзив від 24.05.2021, заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу від 18.06.2021.

Також, представник позивача брав участь у судових засіданнях 10.03.2021, 07.04.2021, 25.05.2021, 15.06.2021 та ознайомлювався з матеріалами справи 07.04.2021.

Досліджені обставини вказують на те, що представником позивача Матейко Ю.М. виконанні в повному обсязі умови вказаних договору про надання професійної правничої допомоги та додаткової угоди до нього.

Щодо висновку суду першої інстанції про наявність підстав для відмови з задоволенні заяви позивача про відшкодування витрат на правову допомогу, колегія суддів зазначає наступне.

За приписами ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд неодноразово викладав позицію про те, що можуть бути відшкодовані судові витрати на професійну правову допомогу після розгляду справи судом та подання відповідних доказів у строки, встановлені процесуальним законодавством.

У постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №813/481/18 зроблено такий висновок: «Зважаючи на положення частини сьомої статті 139 КАС України, суд касаційної інстанції констатує помилковість посилання суду апеляційної інстанції у якості аргументу для відмови в задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення на відсутність документа про оплату позивачем витрат на професійну правничу допомогу, адже у пункті 2 вищенаведеного додатку від 11 лютого 2019 року до договору про надання правової допомоги від 11 лютого 2019 року № 01/2019-02 сторони узгодили, що клієнт (позивач) зобов`язаний сплатити гонорар протягом шести місяців після ухвалення судом апеляційної інстанції рішення по суті.»

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 21.01.2021 у справі №280/2635/20, зокрема: «Отже, висновки судів попередніх інстанцій про відмову у відшкодуванні витрат на правничу допомогу через відсутність доказів оплати вказаних послуг не узгоджується з нормами чинного процесуального законодавства та вищенаведеними висновками Верховного Суду.».

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час перегляду даної справи в суді апеляційної інстанції, а суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу,

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Енівей» задовольнити частково.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 липня 2021 року скасувати.

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Енівей» про розподіл судових витрат задовольнити.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Енівей» (індекс 07053, Київська область, Поліський район, селище міського типу Красятичі, вулиця Жовтнева, будинок 84, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Київській області (індекс 03151, місто Київ, вулиця Народного ополчення, будинок 5а, ) понесені витрати на правову допомогу у розмірі 15 000,00 грн. (п`ятнадцять тисяч гривень).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 06 жовтня 2021 року.

Головуючий суддя В.Ю. Ключкович

Судді О.О. Беспалов

І.О. Грибан