Справа № 160/12795/21
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2021-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -
28 липня 2021р. ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позива просить суд:
- визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області «Про відмову у призначенні пенсії», оформлене листом від 06.02.2020 року №1033/03.05-17 про відмову ОСОБА_1 , у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 та незарахуванні їй до пільгового стажу за Списком №2 періоду роботи з 01 жовтня 2009 року по 02 січня 2013 року у закритому акціонерному товаристві «МАСП» майстром з правом пільгового пенсійного забезпечення за Списком № 2;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 , до пільгового стажу за Списком №2 період роботи з 01 жовтня 2009 року по 02 січня 2013 року майстром з правом пільгового пенсійного забезпечення за Списком №2 з дня виникнення права на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, з 25 лютого 2020 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28 січня 2020 року №265 про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 та прийняти рішення щодо призначення пенсії ОСОБА_1 з дня виникнення права на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, з 25 лютого 2020 року, з урахуванням до пільгового стажу роботи за Списком №2 періоду роботи з 01 жовтня 2009 року по 02 січня 2013 року у закритому акціонерному товаристві «МАСП» майстром з правом пільгового пенсійного забезпечення за Списком №2 з дня виникнення права на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, з 25 лютого 2020року.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 25.02.2020 року позивач набув права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 та 28 січня 2020 року надав до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заяву про призначення пенсії за віком, на пільгових умовах за Списком №2, відповідно до п. 2 ч. 2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», разом з необхідними для призначення пенсії документами. Проте рішеннями, оформленими листами від 11.05.2019 та від 06.02.2020 року, відповідачем було відмовлено позивачу в призначенні пенсії, з підстав того, що період роботи позивач у ЗАТ «МАСП» з 01.10.2009 року по 02.01.2013 року майстром з правом пільгового пенсійного забезпечення за Списком №2 не зарахований до пільгового стажу за Списком №2, оскільки, як зазначив позивач, на думку відповідача, не можливо було визначити, що позивач працював саме в шкідливих умовах, що дають право на призначення пенсії за Списком №2. Позивач вважає, що оскільки трудова книжка підтверджує його стаж роботи, а також враховуючи те, що зазначена професія, за якою працював позивач у спірний період, передбачена Списком №2, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36, а також, виходячи з того, що право позивача на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 підтверджено результатами атестації робочих місць за умовами праці, спірний період роботи його у закритому акціонерному товаристві «МАСП» з 01 жовтня 2009 року по 02 січня 2013 року майстром підлягає зарахуванню до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.08.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.
10.03.2021 року на адресу суду надійшов відзив на адміністративний позов, в якому відповідач просив суд відмовити в задоволенні позову. Зазначив, що відповідно до наданих позивачем документів, загальний страховий стаж позивача складає 30 років 10 місяців 17 днів, стаж за Списком №2 - 9 років 11 місяців 13 днів при необхідних 10 роках. Згідно трудової книжки, ОСОБА_1 працювала в акціонерному ЗАТ МАСП: з 01.10.2009 по 02.01.2013 - майстром з правом пільгового пенсійного забезпечення за Списком №2. В довідці з Єдиного державного реєстру зазначено, що державна реєстрація ЗАТ МАСП припинена за судовим рішенням у зв`язку з банкрутством. За таких обставин, позивач в 2019 році звернувся із заявою про підтвердження стажу роботи з відповідним пакетом документів, яка розглядалася Комісією при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Під час розгляду заяви позивача про підтвердження періодів роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, Комісією при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було встановлено, що, як вже зазначалося, з 01.10.2009 по 02.01.2013 - позивач працював майстром з правом пільгового пенсійного забезпечення за Списком №2. Зауважив, що на даний період роботи діяли Списки, затверджені постановою Кабінет Міністрів України від 16.01.2003 №36. Відповідно до розділу XXVII Будівництво Списку №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003, право на пільгову пенсію мають майстри будівельних та монтажних робіт (код 276). Проте, в трудовій книжці позивача відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а саме: не зазначено про роботу в підрозділах підприємств із шкідливими умовами праці повний робочий день. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, видами діяльності підприємства ЗАТ МАСП було: будівництво будівель, будівництво інших споруд, розбирання та знесення будівель, земляні роботи. До матеріалів позовної заяви позивачем надано архівну довідку від 22.03.2018 №557, в якій зазначено, що в наказах з особового складу, особових картках звільнених працівників підприємства значиться ОСОБА_1 : з 01.10.2009 (наказ від 01.10.2009 №114-к) майстром виробничої дільниці №2, з 02.01.2013 (наказ 02.01.2013 №260-к) - звільнена по переводу в ТОВ Промгідротехбуд. Також відповідачем зазначено, що у розрахункових відомостях із заробітної плати з жовтня 2009 року по січень 2013 року значиться ОСОБА_1 , вказані суми нарахувань. На думку відповідача, архівну довідку не можна брати до уваги як підтвердження факту роботи позивача на посадах або роботах, які надають право на пільгове забезпечення, оскільки в довідці не зазначено, що ОСОБА_1 працювала безпосередньо повний робочий день у виробництві та на роботах, передбачених Списком №2, та відсутні дані про підтвердження пільгового періоду роботи за результатами атестації робочих місць. При цьому, на думку відповідача, факт отримання заробітної плати не є підтвердженням виконання робіт на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці. Також відповідач звернув увагу на те, що у Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у видах діяльності підприємства ЗАТ МАСП зазначено - БУДІВНИЦТВО БУДІВЕЛЬ, БУДІВНИЦТВО ІНШИХ СПОРУД, РОЗБИРАННЯ ТА ЗНЕСЕННЯ БУДІВЕЛЬ, ЗЕМЛЯНІ РОБОТИ. Жодних інших видів діяльності не зазначено. Відповідач вважає, що вид діяльності Будівництво будівель, будівництво інших споруд, розбирання та знесення будівель, земляні роботи не можна ототожнювати з виробництвом Рудопідготовка, збагачення, окускування (агломерація, брикетування, згрудкування), випалювання руд і нерудних копалин. Отже, в наданих документах позивача відсутня інформація, в якому структурному підрозділі підприємства працював позивач, та виконанням яких робіт був зайнятий (на будівництві чи на агломераційній фабриці, цеху, в кар`єрі) та неможливо визначити, що позивач працював саме на шкідливих умовах, що дають право на призначення пенсії за Списком №2, тому комісією було прийнято рішення, що для підтвердження періоду роботи з 01.10.2009 по 02.01.2013, для зарахування до пільгового стажу за Списком №2, немає правових підстав.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 24.02.2020 року досягла віку - 52 роки 6 місяців.
З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до відповідача з заявою про підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.
07.05.2019 року відповідачем прийнято рішення № 7 про те, що для підтвердження періоду роботи з 01.10.2009 по 02.01.2013 для зарахування до пільгового стажу за Списком №2 немає підстав. В рішенні, зокрема, зазначено, що згідно трудової книжки ОСОБА_1 вона працювала в акціонерному ЗАТ МАСП: з 01.10.2009 по 02.01.2013 - майстром з правом пільгового пенсійного забезпечення Списком №2. На період роботи позивача діяли Списки, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36. Відповідно до розділу XXVII Будівництво Списку №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36, право на пільгову пенсію мають майстри будівельних та монтажних робіт. Зазначено, що в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а саме: не зазначено про роботу в підрозділах підприємства із шкідливими умовами праці повний робочий день. В довідці з Єдиного державного реєстру зазначено, що державна реєстрація ЗА МАСП припинена за судовим рішенням у зв`язку з банкрутством. У такому випадку підтвердження стажу роботи, відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 №18-1, проводиться комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, видами діяльності підприємства було: будівницті будівель, будівництво інших споруд, розбирання та знесення будівель, земляні роботи. В довідці архівного відділу від 22.03.2018 № 557 зазначено, що в наказах з особового складу, особових картках звільнених працівників підприємства значиться ОСОБА_1 :
з 01.10.2009 (наказ від 01.10.2009 № 114-к) майстром виробничої дільниці №2;
з 02.01.2013 (наказ від 02.01.2013 № 260-к) звільнена по переводу в ТО «Промтідротехбуд».
Також, відповідачем в рішенні № 7 вказано, що в довідці архівного відділу від 22.03.2018 № 556 зазначено, що у розрахункових відомостях із заробітної плати з жовтня 2009 року по січень 2013 року значиться ОСОБА_1 , вказані суми нарахувань. Відповідно до наказу ЗАГ МАСП від 16.05.2011 № 71, про підтвердження права в пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 - майстри атестовані за Списком № 2, розділ II «Рудопідготовка руд, збагачення, окускування (майстри виробничих дільниць). В документах відсутня інформація, в якому структурному підрозділі підприємств працював позивач, та виконанням яких робіт був зайнятий (на будівництві и агломераційній фабриці, цеху, в кар`єрі). Зазначено, що по наданих документах неможливо визначити, що позивач працював саме в шкідливих умовах, що дають право на призначення пенсії за Списком №2.
28.01.2020 року позивач звернувся із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивачем до Головного управління на підтвердження стажу було надано трудову книжку НОМЕР_1 від 15.07.1986; довідку від 17.08.2020 №22/2, видану ПАТ Північний ГЗК; довідку від 21.01.2020 №40, видану ТОВ ПРОМГІДРОТЕХБУД; архівну довідку від 22.03.2018 №557; тощо.
Листом від 06.02.2020 №1033/03.05-17 позивачу відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №2 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи. В листі зазначено, що загальний стаж роботи позивача склав 30 років 10 місяців 17 днів, з них пільговий стаж за Списком № 2 - 9 років 11 місяців 3 днів, при необхідних 10 років.
Не погодившись з рішеннями Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд зазначає наступне.
Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі по тексту - Закон № 1788), Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058 - IV (далі по тексту - Закон № 1058), Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08 листопада 2005 року № 383 «Про порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» (далі по тексту - Порядок № 383), Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 «Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення (перерахунку) пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (далі по тексту - Порядок № 637).
Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України «Про пенсійне забезпечення».
Закон України «Про пенсійне забезпечення» №1788 від 05.11.1991 року, відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.
Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».
Відповідно до п. 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Відповідно до п. 4, 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.
Пунктом 7 цього Порядку визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до п. 7 параграф «б» цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.
Пункт 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (надалі - Порядок), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
З аналізу зазначеного, суд приходить до висновку, що використання норм постанови №637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.
З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Під повним робочим днем слід вважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків (п. 2 Порядку № 383).
При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).
Значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено ст. 13, 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 №442), що набрала чинності 21.08.1992 року (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.
Таким чином, при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992 року, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.
Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.
У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.
Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01.09.1992 № 41 (далі - Методичні рекомендації).
Відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць, затвердженого Постановою Кабінетом Міністрів України від 01 серпня 1992 року (який набрав чинності 21 серпня 1992 року), атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.
Згідно із зазначеним нормативним актами, основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Відповідно до положень Порядку, відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України.
Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.
Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: картка умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.
Судом з матеріалів справи, а саме, трудової книжки НОМЕР_2 від 15.07.1986 року встановлено, що позивач працював у закритому акціонерному товаристві «МАСП» у період з 01.10.2009 року по 02.01.2013 року майстром з правом пільгового пенсійного забезпечення за Списком № 2, записи трудової книжки №№ НОМЕР_3 , а саме:
- у запису № 16 трудової книжки зазначено: 01.10.2009 року прийнято майстром в порядку переведення з ВАТ «ПівнГЗК» з правом пільгового пенсійного забезпечення за Списком № 2 (наказ №114-к від 01.10.2009 року, наказ № 65 від 01.10.2009 року);
- у запису № 17 трудової книжки зазначено: за результатами атестації робочих місць за умовами праці на дану професію підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 (наказ № 71 від 16.05.2011 року);
- у запису № 18 трудової книжки зазначено: 02.01.2013 року звільнено у зв`язку з переведенням до ТОВ «Промгідротехбуд» п.5 ст.36 КЗпП України (наказ № 260-к від 02.01.2013 року).
Також у довідці архівного відділу виконкому Криворізької міської ради від 22.03.2018 року № 557, копія якої долучена до матеріалів справи, зазначено, що в Наказах з кадрових питань (особового складу), особових картках звільнених працівників закритого акціонернего товариства «МАСП» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , значиться майстром виробничої дільниці №2 з 01 жовтня 2009 року (наказ від 01.10.2009 року № 114-к від 01.10.2009р.); звільнена 02.01.2013 року у зв`язку з переведенням до ТОВ «Промгідротехбуд» (наказ № 260-к від 02.03.2013р.).
У довідці архівного відділу виконкому Криворізької міської ради від 22.03.2018 року № 556, зазначено, що у розрахункових відомостях із заробітної плати працівників закритого акціонерного товариства «МАСП» з жовтня 2009 року по січень 2013 року є відомості про заробітну плату позивача та вказані відповідні суми нарахувань.
У наказі закритого акціонерного товариства «МАСП» від 01.10.2009 року № 114-к «Про прийняття на роботу ОСОБА_1 » зазначено, що ОСОБА_1 була прийнята майстром на виробничу дільницю №2 з 01 жовтня 2009 року в порядку переведення з ВАТ «ПівнГЗК» з посадовим окладом 2775 грн. на місяць.
У особовій карточці працівника (типова форма №П-2), на ім`я позивача, зазначено, зокрема, дата - 01.10.2009 рік, назва структурного підрозділу - виробнича дільниця №2, посада-майстер.
У наказі закритого акціонерного товариства «МАСП» від 02.01.2013 року № 260-к «Про звільнення з роботи ОСОБА_1 » зазначено, що позивач звільнена з роботи у зв`язку з переведенням до ТОВ «Промгідротехбуд» п.5 ст.36 КЗпП.
Суд зазначає, що записи №№16, 17, 18 трудової книжки НОМЕР_1 від 15.07.1986 року, а саме, що ОСОБА_1 працювала майстром у закритому акціонерному товаристві «МАСП» з 01.10.2009 року по 02.01.2013 року з правом пільгового пенсійного забезпечення за Списком №2 у встановленому чинним законодавством порядку недійсними не визнано.
Отже, встановлені в ході судового розгляду справи обставини свідчать, що стаж роботи позивача у закритому акціонерному товаристві «МАСП» з 01.10.2009 року по 02.01.2013 року майстром виробничої дільниці №2 з правом пільгового пенсійного забезпечення за Списком № 2, підтверджується трудовою книжкою НОМЕР_1 від 15.07.1986 року, що є основним документом підтвердження стажу роботи, довідками архівного відділу виконкому Криворізької міської ради від 22.03.2018 року №№556, 557, наказом №114-к від 01.10.2009 року «Про прийняття на роботу ОСОБА_1 », наказом № 260-к від 02.01.2013року «Про звільнення з роботи ОСОБА_1 », особовою карткою працівника (типова форма №П-2) на ім`я позивача.
Суд зазначає, що професія, за якою працював позивач у спірний період, зазначена у Списку №2, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36, а саме: у Розділі II «Підготовка руд, збагачення, окускування», позиція 2б - майстри виробничих дільниць та право на пільгове пенсійне забезпечення - підтверджено результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці, а саме, наказами закритого акціонерного товариства «МАСП» від 01.10.2009 року №65 «Про підтвердження права на Пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 за результатами позачергової атестації робочих місць за умовами праці» та від 16.05.2011 року № 71 «Про підтвердження права на Пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 за результатами чергової атеетаціїробочих місць за умовами праці».
Відповідно до наказу закритого акціонерного товариства «МАСП» від 01.10.2009 року №65 «Про підтвердження права на Пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 за результатами позачергової атестації робочих місць за умовами праці» - майстри були атестовані за Списком №2, Розділ II «Підготовка руд, збагачення, окускування» позиція 2б майстри виробничих дільниць», про що зазначено у Додатку №1 «Перелік професій та посад ЗАТ «МАСП», працівникам яких за підсумками атестації робочих місць за умовами праці підтверджується право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 (шкідливі та важкі умови праці), Нарощування дамб хвостосховища ПівнГЗК - п. б). п.п.2.
Відповідно до наказу закритого акціонерного товариства «МАСП» від 16.05.2011 року № 71 «Про підтвердження права на Пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 за результатами чергової атестації робочих місць за умовами праці» - майстри атестовані за Списком №2, Розділ II «Підготовка руд, збагачення, окускування» позиція 2б майстри виробничих дільниць», про що зазначено у Додатку №1 до наказу від 16.05.2011 року № 71 «Перелік професій та посад ЗАТ «МАСП», працівникам яких за результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджується право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 (шкідливі та важкі умови праці) - п.1.
Також з матеріалів справи вбачається, що у Карті умов праці посади майстра ЗАТ «МАСП» зазначено:
- Виробництво - «Підготовка руд, збагачення, окускування» позиція 26 майстри виробничих дільниць»;
- Цех (дільниця, відділ) - гребля хвостосховища ВАТ «Північний ГЗК», дільниця №2;
- Номер робочого місця - 1;
- Професія (посада) 26; 1222.2 - майстер.
Отже, посилання відповідача на Розділ XXVII «Будівництво» Списку №2, затвердженого постановою КМУ від 16.01.2003 року № 36, відповідно до якого право на пільгову пенсію мають майстри будівельних та монтажних робіт, є необґрунтованим та безпідставним.
Таким чином, суд вважає спростованою позицію відповідача по справі, Пенсійним фондом не надано до суду належних та допустимих доказів щодо правомірності прийнятих спірних рішень, у зв`язку з чим спірні рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
З практики Європейського суду витікає наступне: в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.
Відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», призначення, розрахунок, нарахування та виплата пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України, тобто, в даному випадку відповідач має виключну компетенцію щодо призначення позивачу пенсії.
Адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, виконуючи цілі, встановлені адміністративним судочинством щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення) передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається і не може втручатися в дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.
Таким чином, виходячи з положень ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», відповідно до яких основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а також враховуючи те, що зазначена професія, за якою працював позивач у спірний період, передбачена Списком №2, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36, а також, виходячи з того, що право позивача на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 підтверджено результатами атестації робочих місць за умовами праці, суд приходить до висновку, що спірний період роботи позивача у закритому акціонерному товаристві «МАСП» з 01 жовтня 2009 року по 02 січня 2013 року майстром підлягає зарахуванню до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, оскільки вищенаведеними документами підтверджується спеціальний пільговий стаж позивача.
Відповідно до частини 2 статті 245 КАСУ, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
З урахуванням вищевикладеного, суд може зобов`язати пенсійний орган повторно розглянути заяву про призначення пенсії, вказавши на виявлені порушення, допущені під час розгляду заяви позивача, а тому, суд вважає, що з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача, необхідно зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивач від 28.01.2020 №265 щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків суду, наведених у даному рішенні.
Тобто, приймаючи рішення про призначення позивачу пенсії, відповідач має враховувати висновки рішення в даній адміністративній справі щодо наявності підтвердження пільгового стажу позивача.
Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
На підставі вищевикладеного, розглянувши справу в межах позовних вимог на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених обставин, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини першої та третьої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області «Про відмову у призначенні пенсії», оформлене листом від 06.02.2020 року №1033/03.05-17 про відмову ОСОБА_1 , у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 та незарахуванні їй до пільгового стажу за Списком №2 періоду роботи з 01 жовтня 2009 року по 02 січня 2013 року у закритому акціонерному товаристві «МАСП» майстром з правом пільгового пенсійного забезпечення за Списком № 2.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 28.01.2020 року №265 відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків суду у даній справі.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_4 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області судові витрати з оплати судового збору у сумі 454,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) В.В. Кальник
Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду
Суддя В.В. Кальник
Рішення не набрало законної сили 05 жовтня 2021 р.

Суддя В.В. Кальник