Справа № 140/10145/21
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2021-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

07 жовтня 2021 року ЛуцькСправа № 140/10145/21

Суддя Волинського окружного адміністративного суду Дмитрук В.В., вивчивши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління ДФС у Волинській області про:

- визнання протиправними дій щодо незарахування періоду навчання у цивільному вищому навчальному закладі (Волинському державному університеті імені Лесі Українки) до вислуги років начальницькому складу податкової міліції, яка враховується при виплаті відсоткової надбавки за вислугу років, а також для одноразових виплат та призначення пенсії, із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби (позовна вимога 1);

- визнання протиправним та скасування наказу від 15.01.2018 №10-0 «Про затвердження стажу, необхідного для нарахування винагороди за вислугу років», у відповідності до якого затверджено стаж служби для виплати винагороди за вислугу років особам начальницького складу податкової міліції Волинської області станом на 01.01.2018 згідно висновків комісії з визначення стажу служби для виплати винагороди за вислугу років особам начальницького складу податкової міліції Головного управління ДФС у Волинської області, згідно якого ОСОБА_1 протиправно, в порушення вимог чинного законодавства, не зараховано до стажу служби час навчання у цивільному закладі вищої освіти із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби (позовна вимога 2);

- зобов`язання шляхом видачі відповідного наказу, зарахувати період навчання у цивільному вищому навчальному закладі (Волинському державному університеті імені Лесі Українки) до вислуги років начальницькому складу податкової міліції, яка враховується при виплаті відсоткової надбавки за вислугу років, а також для призначення пенсії, із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби, встановивши, станом на 30 березня 2020 року вислугу років позивача, як особи начальницького складу податкової міліції в розмірі 25 років 00 місяців 00 днів (позовна вимога 3);

- зобов`язання провести перерахунок з 01 квітня 2020 року по дату звільнення зі служби та здійснити доплату ОСОБА_1 належного йому грошового забезпечення: відповідної надбавки за вислугу років, як складової грошового забезпечення, в розмірі 50 відсотків посадового окладу з Урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням, а також одноразових виплат, пов`язаних з відпусткою, лікарняним, виплатами матеріальної допомоги на оздоровлення та грошової допомоги при звільненні зі служби, як особі начальницького складу податкової міліції, яка має вислугу 25 років і більше (позовна вимога 4).

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу 10-денний строк з моменту отримання даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду: 1) заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовними вимогами 1, 2, 3 та докази поважності причин його пропуску, 2) оригіналу документу про сплату судового збору в розмірі 908 грн.

01.10.2021 на адресу суду надійшла заява позивача про поновлення строку звернення до суду, до якої було долучено оригінал квитанції про сплату судового збору в сумі 908 грн.

У зазначеній заяві вказано про те, що строк на звернення до суду пропущено з поважних причин, оскільки про причини, що стали умовою звернення до адміністративного суду стало відомо лише 16.08.2021 після отримання листа ГУ ДФС у Волинській області №192д/6/03-97-10-04 від 16.07.2021 у відповідь на звернення від 22.06.2021, про що свідчить відмітка про отримання на примірнику листа, наявного у ГУ ДФС у Волинській області. Крім того, в період з 17.08.2021 по 20.08.2021 позивач перебував на лікарняному, про що долучено копію листка непрацездатності.

Надаючи оцінку аргументам позивача щодо поважності причин пропуску строку на звернення до суду з адміністративним позовом, в тому числі й дотримання вимог частини п`ятої статті 122 КАС України, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Положеннями статті 122 КАС України встановлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не можна вважати поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Процесуальна можливість для звернення з позовом до суду пов`язана з певним часовим проміжком, протягом якого така особа може реалізувати право на звернення без застосування до неї наслідків пропуску такого строку. В той же час, у випадку звернення до суду поза межами такого строку, до неї підлягають застосуванню відповідні правові наслідки встановлені законом, в даному випадку статтею 123 КАС України.

Визначення початку або встановлення такого строку виходить з того, що такий початок починає своє обчислення з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. В цьому випадку, законодавцем встановлена альтернативність такого обчислення, при чому в одному випадку це день об`єктивно достовірної та беззаперечної обізнаності такої особи, в іншому випадку таке обчислення повинно здійснюватися із можливості бути обізнаним про ті чи інші обставини, що можуть впливати на порушення прав, свобод чи інтересів (умовно), тобто встановлена так би мовити можлива обов`язковість бути обізнаним про ті обставини, що впливають або мають безпосередній вплив на відповідне порушення прав.

При чому, суд зауважує, що законодавець пов`язує початок обчислення строку з не з тим, коли особа суб`єктивно з`ясувала для себе або почала усвідомлювати, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а про те, коли вона об`єктивно повинна була дізнатися про ці рішення, дії чи бездіяльність, що мають вплив на неї, чи мала особа реальну можливість дізнатися про наявність порушення раніше.

Суд також звертає увагу, що дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Дотримання строків звернення до суду з адміністративним позовом є однією з обов`язкових передумов ефективності адміністративних проваджень щодо строку розгляду адміністративних справ, оскільки захист прав, свобод та інтересів осіб безпосередньо залежить від меж їх реалізації у часі.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При цьому необхідно враховувати, що практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс та інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

Суд зазначає, що поновлення строку звернення до суду може здійснюватися з ініціативи та в межах наведених доводів особи, яка подала заяву. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися, або хибна помилка про не пропуск строку, не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Разом з цим, поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 15.05.2019 року у справі № 804/4217/18.

Відлік строків для звернення до суду (у випадку незгоди особи з відповідним рішенням, дією чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду зазначеної заяви) розпочинається з моменту коли особа дізналася або повинна була дізнатися про таке порушення своїх прав, крім випадків якщо інше прямо не передбачено законом.

При цьому, встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, звернувшись до суду 16.09.2021 щодо визнання протиправними дій відповідача, вчинених 16.07.2021, а також наказу від 15.01.2018, тобто вчинених та прийнятих за 2 місяці та 2 роки 8 місяців відповідно до їх оскарження позивачем, позивач пропустив місячний строк звернення до суду.

Суд критично оцінює надані позивачем докази поважності причин такого пропуску строку, оскільки з фотокопії частини листа ГУ ДФС у Волинській області №192д/6/03-97-10-04 від 16.07.2021 вбачається що напис «Отримав 16.08.2021» містить виправлення у зазначенні місяця, в той час як позивачем особисто у розділі ІІ позовної заяви стверджується, що про зазначені обставини йому стало відомо 17.07.2021.

Жодних інших належних та допустимих доказів чи пояснень щодо причин пропуску шестимісячного строку звернення до адміністративного суду, які б унеможливлювали і не залежали б від волі позивача своєчасно звернутись за судовим захистом, ніж тих, що зазначені в заяві від 01.10.2021, позивачем до суду не надано, відповідно судом не встановлено обставин та поважних причин, що свідчать про наявність об`єктивних перешкод для подання позову у встановлений законодавством строк та пропущення строку звернення до суду.

Згідно пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Оскільки з позовними вимогами позивач звернувся до суду поза межами встановленого статтею 122 КАС України, зазначені позивачем в заяві від 01.10.2021 підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду визнані неповажними та необґрунтованими, суд вважає за необхідне повернути адміністративний позов позивачеві.

Відповідно до частини п`ятої статті 169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків, а відтак, з огляду на отримання позивачем ухвали про залишення позовної заяви без руху 24.09.2021, 10-денний строк на усунення недоліків завершився 04.10.2021, а отже ухвала про повернення позовної заяви повинна бути постановлена до 09.10.2021.

Керуючись статтями 122, 123, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії, - повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня підписання ухвали суддею до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Суддя В.В. Дмитрук