Справа № 161/7996/21
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2021-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2021 рокуЛьвівСправа № 161/7996/21 пров. № А/857/15742/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.;

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 липня 2021 року, прийняте суддею Присяжнюк Л.М. у м.Луцьк, в порядку письмового провадження, у справі № 161/7996/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом, в якому просить скасувати постанову поліцейського взводу № 2 роти № 4 БУПП у Волинській області ДПП Дуди Д.І. серії ДПО18 № 666806 від 15.04.2021 про притягнення його до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 340 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП, як незаконну.

В обґрунтування вимог позовної заяви зазначає, що дана постанова є протиправною, а притягнення його до адміністративної відповідальності безпідставним, оскільки факт порушення вимог п.12.4 ПДР не підтверджується належними та зібраними доказами по справі.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 липня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, з підстав порушення норм матеріального та процесуального права та неповного з`ясування обставин справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано на те, що інкримінованого порушення не вчиняв.

Доказів вчинення будь-якого порушення як на місці інцинденту так і у відділенні поліції йому не пред`являли, окрім, копії скріншоту з невідомового приладу.

Поліцейським порушено вимоги ст.268, 280 КУпАП.

Крім того, долучене до оскаржуваної постанови відповідачем фото з TruCAM може бути визнане допустимим доказом лише у тому випадку, якщо відповідачем буде доведено законність використання TruCAM LTI 20/20 № ТС001006, яким здійснювалось вимірювання швидкості руху транспортного засобу під керуванням позивача, а також відповідність його вимогам, які ставляться законодавством до доказів.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою позов задоволити.

Відповідачем відзиву на апеляційну скаргу не подано, що не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 15 квітня 2021 року поліцейським Управління патрульної поліції у Волинській області була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №666806, в якій зафіксовано, що позивач 11 квітня 2021 року на автодорозі Н-22 «Устилуг Луцьк Рівне», 118 км, у населеному пункті с. Дерно, рухався на автомобілі Opel Zafira, НОМЕР_1 , зі швидкість 86 км/год, при цьому перевищивши встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 36 км/год, чим порушив п.12.4 ПДР. У зв`язку з цим, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятою постановою відповідача, позивач звернувся з позовом до суду.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідачем належними та допустимими доказами доведений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП

Відповідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП визначено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Доказами в адміністративному судочинстві, згідно ст. 72 КАС України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Статтею 40 Закону України "Про національну поліцію" встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як встановлено зі змісту оскаржуваної постанови, позивач керуючи транспортним засобом в населеному пункті перевищив встановлене обмеження швидкості руху більше як на 20 км, чим порушив п. 12.4 ПДР.

На підтвердження правомірності свого рішення відповідач надавав до суду відеозапис з пристрою TruCam, а також нагрудних камер поліцейських з яких вбачається, що автомобіль Opel Zafira НОМЕР_1 під керуванням позивача дійсно 11 квітня 2021 року рухався із швидкість 86 км/год, при цьому перевищивши встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 36 км/год, чим порушив п.12.4 ПДР.

З долученої до справи схеми встановлення інформаційно-вказівних дорожніх знаків 5.70 «Фото-відео фіксація порушення правил дорожнього руху» перед населеним пунктом с.Дерно на км117+800 праворуч км 121+250 ліворуч автодороги Н-22 «Устилуг-Луцьк-Рівне» вбачається, що дана дорога від початку населеного пункту і до кінця, обладнана знаками з обох сторін 5.70, а також наявні знаки 5.45 (населений пункт Дерно) .

Посилання позивача на те, що дії поліцейського були незаконними, оскільки вимірювання швидкості руху було здійснено приладом із функцією фото- та відео фіксації TruCam, який йому не пред`явлено і таке суперечить ч. 1 ст. 40 Закону України "Про національну поліцію", спростовуються свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки ДП «Укрметртестстандарт» від 15.10.2020 № 22-01/20052, відповідно до якого лазерний вимірювач ТruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань.

Колегія суддів вважає, що різниця між зафіксованою швидкістю і допустимою швидкістю руху в населеному пункті 86 км/год. 50 км/год. = 36 км/год. значно перевищує допустимі норми відхилення передбачені технічними характеристиками пристрою TruCam, а тому суд не приймає до уваги з цих підстав, посилання позивача про недостовірність визначення швидкості визначної даним пристроєм.

Також, з наявного у справі відеозапису вбачається, що при зупинці транспортного засобу, яким керував позивач, поліцейським було роз`яснено права, що спростовує твердження позивача.

Крім того, з матеріалів справи убачається, що за клопотанням позивача, розгляд матеріалів проводився з участю адвоката, що додатково стверджує відсутність порушень прав позивача.

Частиною 2 ст. 77 КАС України вказано, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, відповідачем надано суду докази вчинення адміністративного правопорушення саме позивачем та правомірності розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 122 КУпАП, а винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ДПО18 № 666806 від 15.04.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не підлягає скасуванню.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги позивача не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Апеляційний суд відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а, відтак, не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.

Керуючись ст.ст.243, 272, 286, 308, 313, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 липня 2021 року, у справі № 161/7996/21, - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя М. П. Кушнерик
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула