Справа № 280/2306/21
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2021-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 жовтня 2021 року м. Дніпросправа № 280/2306/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22.06.2021 року (суддя Конишева О.В., м. Запоріжжя, повний текст рішення виготовлено 22.06.2021 року) у адміністративній справі №280/2306/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання рішення протиправним та його скасування, зобов`язання зарахувати до стажу роботи певний період та здійснити перерахунок довічного грошового утримання судді, суд -

в с т а н о в и в:

У березні 2021 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі по тексту відповідач) та, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила визнати протиправними дії та рішення відповідача при визначенні їй стажу у вигляді 23 років 4 місяців та перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді на відповідній посаді у розмірі 56%; скасувати рішення відповідача від 07.12.2020 року №28; зобов`язати відповідача зарахувати до її стажу роботи, який надає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, стаж її роботи на посаді судді, стаж роботи на посаді помічника прокурора Токмацького району Запорізької області, половину строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі на денній формі навчання, та здійснити перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із розрахунку стажу роботи у вигляді 35 років 2 місяці 28 днів здійснити перерахунок, вже призначеного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді за довідкою ТУ ДСА в Запорізькій області від 13.03.2020 року №08-02/959, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020 року та здійснити нарахування та виплату компенсації інфляційних втрат на час виплати перерахунку відповідно до вимог ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»; зобов`язати відповідача надати звіт про виконання судового рішення у місячний строк з моменту набрання законної сили.

Рішенням Запорізького оружного адміністративного суду від 22.06.2021 року позовні вимоги задоволено частково; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо зменшення стажу ОСОБА_1 з 35 років 2 місяців 28 днів до 23 років 4 місяців 4 днів (період з 23.06.1987 по 26.10.2010) та зменшення відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання з 80% до 56% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді; скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 07.12.2020 року №13, на підставі якого було проведено перерахунок ОСОБА_1 ; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 як судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, період роботи з 01.09.1972 року по 01.07.1976 року (половину строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі на денній формі навчання) та з 27.06.1977 року по 22.06.1987 (стаж роботи на посаді помічника прокурора Токмацького району Запорізької області) та здійснити перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із розрахунку стажу роботи як судді 35 років 2 місяців 28 днів; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити з 19.02.2020 року перерахунок щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 , виходячи із 80% суддівської винагороди судді, на підставі довідки, виданої ТУ ДСА України в Запорізькій області, про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 13.03.2020 року №08-02/959 та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області виплатити ОСОБА_1 внаслідок перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці заборгованість за період з 19.02.2020 року з урахуванням раніше проведених виплат та компенсації інфляційних втрат на час виплати перерахунку відповідно до вимог ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

З рішенням суду першої інстанції не погодилась позивач ОСОБА_1 та подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення; ухвалити нове рішення, яким визнати протиправними дії відповідача та зобов`язати його здійснити з 19.02.2020 року перерахунок щомісячного довічного грошового утримання їй, виходячи з 90% суддівської винагороди, на підставі довідки, виданої ТУ ДСА в Запорізькій області, про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 13.03.2020 року №08-02/959 та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум; зобов`язати відповідача виплати їй внаслідок перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці заборгованість за період з 19.02.2020 року з урахуванням раніше проведених виплат та компенсації інфляційних втрат на час виплати перерахунку відповідно до вимог ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати». Свої вимоги обґрунтувала тим, що рішення є незаконним та необґрунтованим, судом неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права. Апелянт зазначала, що при прийняті нових законів чи внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності судді: п.11 Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції чинній до 28.03.2015 року передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом. Згідно з ч.4 ст.43 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 року №2862-ХІІ, за яким апелянт йшла у відставку та який діяв на день набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.10.2010 року, судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на 2% заробітку, але не більше ніж 90% заробітку судді. Апелянт, посилаючись на рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 року №2-р/2020, зазначала, що щомісячне довічне грошове утримання судді має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує діючий суддя, вважала помилковим висновок суду про розмір грошового утримання 80%, оскільки судом необґрунтовано застосовано ст.142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402 від 02.06.2016 року, без урахування ст.43 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 року №2862, та суд вирішив позовні вимоги, які нею не заявлялись.

З рішенням суду першої інстанції не погодилось Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги обґрунтувало тим, що рішення є незаконним та необґрунтованим. Апелянт, посилаючись на положення статей 137, 142 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» №1402, п.11 Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції до 28.03.2015 року) та Закон України «Про статус суддів» від 15.12.1992 року №2862, постанову Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року №865 зазначав про розмежування таких понять як «стаж роботи на посаді судді» та «стаж роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання». Апелянт вважав невірним зарахування до стажу судді половину строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі на денній формі навчання та стаж роботи на посаді помічника прокурора. Апелянт зазначав, що позовні вимоги щодо компенсації у зв`язку з несвоєчасною виплатою грошового утримання є передчасними, оскільки щомісячне грошове утримання позивачу як судді у відставці на час прийняття рішення не перераховувалось та не виплачувалось.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що до стажу роботи судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 входять періоди: з 01.09.1972 року до 01.07.1976 року навчання на денному відділенні Харківського юридичного інституту; з 13.07.1976 року до 27.06.1977 року - стажера помічника прокурора Токмацького району Запорізької області; з 27.06.1977 року до 22.06.1987 року - помічника прокурора Токмацького району Запорізької області; з 21.06.1987 року до 07.10.2010 року судді Токмацького міського, районного суду Запорізької області, всього стаж 35 років, 02 місяці, 28 днів. Суд зазначив, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17.06.2020 року у справі №280/1581/20, яке залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 28.09.2020 року, було встановлено, що до стажу роботи ОСОБА_1 , який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, зараховується стаж роботи на посаді судді, стаж роботи на посаді помічника прокурора Токмацького району Запорізької області, половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі на денній формі навчання, всього 35 років 2 місяців 28 днів. На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05.11.2020 по справі № 280/5276/20 відповідачем було здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача з 19.02.2020 року на підставі довідки ТУ ДСА України в Запорізькій області від 13.03.2020 року № 08-02/959. Суд керувався ч.3 ст.142 Закону № 1402-УШ від 02.06.2016 року «Про судоустрій і статус суддів», згідно якої щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. Рішенням відповідача від 07.12.2020 року №13 був зроблено перерахунок ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання згідно з довідкою ТУ ДСА в Запорізькій області від 13.03.2020року №08-02/959 в розмірі 56 % від заробітку. Відповідач зарахував лише стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судді, який складає 23 роки 04 місяці 04 дні, що є меншим стажу роботи судді, який дає право позивачу на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання зазначений у поданні ТУ ДСА у Запорізькій області від 27.10.2010 №08-05/2082, який становив 35 років 02 місяці 28 днів. Суд посилаючись на положення ст.43 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 року №2862-ХІІ, за яким ОСОБА_1 йшла у відставку та який діяв на день набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року, зазначав, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та утримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах судців і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському та Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років. За змістом абзацу 2 п.3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» (із доповненнями згідно постанови Кабінету Міністрів України від 11.06.2008 року №545), до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менше ніж як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби. Суд врахував, що ОСОБА_1 відпрацювала на посаді судді повних 35 роки, її щомісячне довічне грошове утримання повинно виплачуватись в розмірі 50% (повних 20 років) + 30% (15 років х 2 %)= 80% відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Суд вважав за необхідне застосувати Закон України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», оскільки ОСОБА_1 має право на виплату їй компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 перебуває з 27.10.2010 року на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Як вбачається з розрахунку стажу роботи судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, наданого ТУ ДСА в Запорізькій області для оформлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , стаж останньої складає 35 років, 02 місяці, 28 днів, а саме: Ѕ навчання на денному відділенні Харківського юридичного інституту з 01.09.1972 року по 01.07.1976 року 01 рік, 11 місяців; на посаді помічника прокурор Токмацького району прокуратури Запорізької області з 27.06.1977 року по 22.06.1987 року 09 років. 11 місяців. 28 днів; на посаді Токмацького міського. Районного суду Запорізької області 23 роки, 04 місяці, всього 35 років. 02 місяці. 28 днів.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17.06.2020 року у справі №2280/1581/20, в якій розглядалися позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про перерахунок її щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та яке залишено без змін постаново Третього апеляційного адміністративного суду від 28.09.2020 року, встановлено стаж роботи ОСОБА_1 , який дає їй право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання : половину строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі на денній формі навчання, стаж роботи на посаді помічника прокурора Токмацького району прокуратури Запорізької області, що складає 35 років, 02 місяці, 28 днів.

Крім того, рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05.11.2020 року у справі №280/5276/20, яким розглядалися позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про відмову у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 та яке набрало законної сили 08.12.2020 року, встановлено право ОСОБА_1 на перерахунок її щомісячного довічного грошового утримання згідно довідки ТУ ДСА в Запорізькій області від 13.03.2020 року №08-02/959.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Встановлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05.11.2020 року у справі №280/5276/20 своїм рішенням від 07.12.2020 року №13 було здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 згідно довідки ТУ ДСА в Запорізькій області від 13.03.2020 року №08-02/959, при цьому враховано стаж на посаді судді Токмацького міського, районного суду Запорізької області, що складає 23 роки, 04 місяці, 04 дні, з розрахунку 56% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Отже, спірним є відсоток, з якого перераховується щомісячне довічне грошове утримання ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.3 ст.142 Закону № 1402-УШ «Про судоустрій і статус суддів» щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 року №2-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення п.25 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідних положень Закону України від 02.06.2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» зі змінами. Конституційний Суд України зазначив, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує діючий суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності. Запровадження згідно із положеннями пункту 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402 різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, суперечить положенням ч.1 ст.126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів Конституцією і законами України.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що після прийняття рішення Конституційним Судом України від 18.02.2020 року №2-р/2020 умови призначення щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці є однаковими, як для суддів, які не проходили кваліфікаційне оцінювання, так і тих, які пройшли кваліфікаційне оцінювання, що, у свою чергу, не порушує гарантії незалежності суддів.

Враховуючи обставини у справі та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці ОСОБА_1 має бути перераховане відповідно до довідки ТУ ДСА України в Запорізькій області від 13.03.2020 року №08-02/959 з 19.02.2020 року, виходячи зі стажу, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці 35 років (50% + 15х2)=80% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з урахуванням Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Не передбачено повернення судових витрат здійснених сторонами, у разі відмови у задоволенні апеляційної скарги.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального законодавства.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22.06.2021 року у адміністративній справі №280/2306/21 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду відповідно до статей 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова