Справа № 260/4344/21
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2021-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви
08 жовтня 2021 рокум. Ужгород№ 260/4344/21

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Маєцька Н.Д., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, якою просить:

1) Визнати протиправним непродовження дії контракту понад встановлені строки ОСОБА_1 , на виконання вимог абзацу 3 пункту 2) ч. 9 ст. 23 Закон № 2232-ХІІ;

2) Визнати протиправним звільнення з військової служби за контрактом ОСОБА_1 за пп. «а» ч. 2 ч. 5 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із закінченням строку контракту) у період з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації;

3) Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України продовжити строк дії контракту ОСОБА_1 до дня фактичного припинення військового контракту із одночасним внесенням запису про підстави продовження контракту та до пункту 12 контракту в частині дати припинення чинності військового контракту у примірник який зберігається у особовій справі ОСОБА_1 , відповідно до п. 37 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008;

4) Визнати протиправним звільнення з військової служби за контрактом старшого солдата ОСОБА_1 за пп. «а» п. 2 ч. 5 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із закінченням строку контракту) під час дії в Україні особливого періоду;

5) Визнати протиправним наказ командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 02.07.2019 року № 34 (по особовому складу);

6) Скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 02.07.2019 року № 34 (по особовому складу);

7) Визнати протиправним день звільнення з військової служби (припинення військового контракту) - 02.07.2019 року ОСОБА_1 оформленого наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 02.07.2019 року № 34 (по особовому складу);

8) Визнати протиправним перетримання ОСОБА_1 на військовій службі за контрактом строком на один день;

9) Визнати протиправним назву юридичної особи яка видала наказ від 02.07.2019 року № 34 (по особовому складу) в частині «Західного оперативно-територіального об`єднання»;

10) Визнати протиправним звільнення з військової служби за контрактом старшого солдата ОСОБА_1 без дотримання порядку та процедури звільнення - не проведення перед закінченням строку контракту ОСОБА_1 періодичного оцінювання, на виконання вимог абз. 1 п. 7.6 та абз. 2 п. 77 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10 квітня 2009 року №170;

11) Визнати протиправним звільнення з військової служби за контрактом старшого солдата ОСОБА_1 без дотримання порядку звільнення - проведення повного розрахунку по всім видам грошового забезпечення на виконання вимог абзацу 1 п. 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 та ч. З п. 12.8 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10 квітня 2009 року №170;

12) Визнати протиправним звільнення з військової служби за контрактом ОСОБА_1 без дотримання порядку звільнення - проведення документального підтвердження ОСОБА_1 періодів його військової служби, що підлягають зарахуванню до вислуги в календарному та пільговому обчисленні на виконання вимог абзацу 1 пункту 234 Положення затвердженого Указом Президента України за № 1153/2008;

13) Визнати протиправним дії Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо звільнення з військової служби ОСОБА_1 без дотримання порядку звільнення - непроведення звільнення ОСОБА_1 у день закінчення строку контракту - 02.07.2019 року, на виконання вимог п. 34 та 237 Положення № 1153/2008 від 10.12.2008;

14) Визнати протиправним звільнення з військової служби за контрактом старшого солдата ОСОБА_1 наказом командира військової частини Національної гвардії України № 34 від 02.07.2019 року (по особовому складу) та № 143 від 02.07.2019 року без додержання встановленого порядку та процедури звільнення з військової служби;

15) Визнати протиправним звільнення з військової служби за контрактом ОСОБА_1 без дотримання процедури та порядку звільнення - не подання військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України копії розрахунку вислуги років військової служби ОСОБА_1 , що подаються з поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту, на виконання вимог пункту 12.11. Розділу X Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10 квітня 2009 року №170, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19 травня 2009 року за № 438/16454;

16) Поновити на військовій службі за контрактом старшого солдата ОСОБА_1 з 02.07.2019 року на раніше займаній посаді або їй рівнозначній;

17) Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України внести зміни до військової особової справи старшого солдата ОСОБА_1 в частині вислуги років, періоду проходження військової служби та дати виключення із списків особового складу частини;

18) Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України внести запис до пункту 17 військового квитка ОСОБА_1 в частині дати виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України;

19) Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України зарахувати ОСОБА_1 весь період вимушеного прогулу (перебування у списках особового складу частини) до періоду проходження військової служби за контрактом, календарної, пільгової та в обчислені на вихідну допомогу;

20) Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України розглянути питання щодо укладання новою контракту з старшим солдатом ОСОБА_1 про проходження військової служби в Національній гвардії України;

21) Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за займаною посадою, згідно штатного розкладу починаючи з 02.07.2019 року по день поновлення на військовій службі;

22) Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України додаткові види грошового забезпечення на користь ОСОБА_1 із відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів за час вимушеного прогулу з 02.07.2019 року, з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового та начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15.01.2004 року, з наступним розрахунком: компенсація за невикористані основні відпустки: компенсація за невикористані додаткові відпустки передбаченою Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 року № 702 та Законом України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», та передбаченої п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; матеріальні допомоги на оздоровлення; матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань; компенсація за неотримане речове майно.

Ухвалою судді від 27 вересня 2021 року позовна заява була залишена без руху, оскільки така не відповідає вимогам статей 161 Кодексу адміністративного судочинства України та надано строк десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення вказаних недоліків.

Відповідно до вимог вказаної ухвали, позивачу необхідно надати суду заяву про поновлення строку звернення до суду, оформлену відповідно до вимог ст.ст. 161, 167 КАС України із зазначенням інших поважних підстав пропуску строку звернення до суду та доказів на підтвердження таких підстав.

04 жовтня 2021 року до суду надійшла заява позивача про поновлення строку звернення до суду.

В обґрунтування пропущеного строку звернення до суду позивач зазначає, що наказ про звільнення від 02 липня 2019 року № 34 він вперше отримав 13 вересня 2021 року як додаток до листа військової частини НОМЕР_1 від 25 серпня 2021 року за № 50/02/33-1362. У зв`язку з цим, позивач зазначає, що ним не порушено встановлений ст. 233 Кодексу законів про працю України місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення для оскарження такого наказу.

У відповідності до ч.2 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 4 КАС України судове рішення - рішення, постанова, ухвала суду будь-якої інстанції;

Ухвала про залишення позовної заяви без руху від 27 вересня 2021 року набрала законної сили з моменту її підписання та є обов`язковою для виконання.

Суд зазначає, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Процесуальна можливість для звернення з позовом до суду пов`язана з певним часовим проміжком, протягом якого така особа може реалізувати право на звернення без застосування до неї наслідків пропуску такого строку. В той же час, у випадку звернення до суду поза межами такого строку, до неї підлягають застосуванню відповідні правові наслідки встановлені законом, в даному випадку ст. 123 КАС України.

Визначення початку або встановлення такого строку виходить з того, що такий початок починає своє обчислення з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. В цьому випадку, законодавцем встановлена альтернативність такого обчислення, при чому в одному випадку це день об`єктивно достовірної та беззаперечної обізнаності такої особи, в іншому випадку таке обчислення повинно здійснюватися із можливості бути обізнаним про ті чи інші обставини, що можуть впливати на порушення прав, свобод чи інтересів (умовно), тобто встановлена так би мовити можлива обов`язковість бути обізнаним про ті обставини, що впливають або мають безпосередній вплив на відповідне порушення прав.

Слід зауважити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини набувають ознак стабільності.

Разом з цим, поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій, в тому числі звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Як вбачається із матеріалів справи, з даною позовною заявою позивач звернувся до суду засобами поштового зв`язку 20 вересня 2021 року, та до суду вказана позовна заява надійшла 23 вересня 2021 року.

З прохальної частини позовної заяви вбачається, що позовні вимоги, стосується питання протиправного, на думку позивача, звільнення з військової служби за контрактом, виключення зі списків частини та поновлення його на службі.

Так, позивач зокрема просить визнати протиправним звільнення його з військової служби за контрактом наказом командира військової частини Національної гвардії України № 34 від 02.07.2019 року (по особовому складу) та № 143 від 02.07.2019 року без додержання встановленого порядку та процедури звільнення з військової служби. Інші позовні вимоги є похідними від вимоги про визнання протиправним звільнення позивача з військової служби.

Отже, за характером спірних правовідносин даний спір стосується питань, пов`язаних з проходженням публічної служби. А тому, спеціальною нормою, якою врегульовано питання строку звернення з позовом до адміністративного суду, є положення ч.5 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Позивач в клопотанні про поновлення строку звернення до суду вказує на те, що наказ № 34 від 02 липня 2019 року він вперше отримав 13 вересня 2021 року, як додаток до листа відповідача за № 50/02/33-1362 від 25 серпня 2021 року, та вважає, що саме із дати отримання наказу починається обчислення строку звернення до суду.

При цьому, у клопотанні про поновлення строку звернення до суду, позивачем підтверджено факт обізнаності про його звільнення з військової служби.

Однак, суд зауважує, що законодавець пов`язує початок обчислення строку з не з тим, коли особа суб`єктивно з`ясувала для себе або почала усвідомлювати, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а про те, коли вона об`єктивно повинна була дізнатися про ці рішення, дії чи бездіяльність, що мають вплив на неї, чи мала особа реальну можливість дізнатися про наявність порушення раніше.

Як встановлено судом і з відомостей із КП "Діловодство спеціалізованого суду" 11 березня 2021 року ОСОБА_1 звертався до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, яким нарахувати та виплатити йому середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні (невиплату компенсації за не отримане речове майно за період з 02.07.2019 року (день звільнення) по день фактичного розрахунку 16.02.2021 року у відповідності до пп. "л" п. 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100. Також просив витребувати від Військової частини НОМЕР_1 витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (по стройовій частині) № 143 від 02.07.2019 року, яким його виключено ОСОБА_1 зі списків особового складу частини.

Отже, позивач знав про звільнення його з військової служби та виключення його зі списків особового складу та всіх видів забезпечення на підставі наказів від 02 липня 2019 року № 34 (по особовому складу) та № 143 (по стройовій частині).

При цьому, у разі відсутності у нього копій вказаних наказів позивач мав можливість звернутись з запитом до відповідача про їх надання.

В той же час, доводів, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до суду з позовом за захистом порушеного права, протягом установленого законом строку, позивачем суду не наведено.

Вказане дає суду підстави вважати, що позивач мав можливість вжити своєчасних заходів щодо захисту порушених своїх прав в межах установленого КАС України місячного строку звернення до адміністративного суду, але не скористався таким за відсутності поважних причин. Доказів протилежного суду не надано.

Статтею 123 КАС України визначено наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду.

Згідно ч.ч.1, 2 вказаної статті, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею в заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Оскільки з позовними вимогами позивач звернувся до суду поза межами встановленого статтею 122 КАС України, зазначені позивачем в заяві від 04 жовтня 2021 року підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду визнані неповажними та необґрунтованими, суд вважає за необхідне повернути адміністративний позов позивачеві.

Згідно ч.8 ст.169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст.ст.169, 243, 248 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:
1. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду відмовити.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії повернути позивачеві.

3. Копію ухвали разом з позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка подала позовну заяву.

4 Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями). Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.Д. Маєцька