Справа № 480/6330/21
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2021-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 жовтня 2021 року Справа № 480/6330/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Кравченка Є.Д.,
за участю секретаря судового засідання - Нікітас К.В.,
представника позивача - Бузуриної А.В.,
представника відповідача - Боброва В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 480/6330/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Довіра 2008" до Управління Держпраці у Сумській області про визнання протиправним та скасування припису в частині,-
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Довіра 2008" (далі - позивач) звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Держпраці у Сумській області (далі - відповідач), в якій просить визнати протиправним та скасувати припис Управління Держпраці у Сумській області про усунення виявлених порушень законодавства у сферах охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення № СМ 2447/1204/472 від 05 липня 2021 року в частині пункту 33 припису.
Позивач зазначає, що враховуючи положення ст. 21 Закону України «Про охорону праці» та ст.ст. 1, 4, 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», можна дійти висновку, що проектна документація розробляється для будівництва (нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту) об`єктів, зазначених в абз. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме: будинків, будівель, споруд будь-якого призначення, їх комплексів та частин, лінійних об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури.
Разом з тим, паливозаправний пункт моделі «ПЗП2-1-5-1-1» не може відноситися до об`єктів будівництва, оскільки, фактично, є лише резервуаром для зберігання палива. Згідно опису паливозаправного пункту ПЗП-1-5-1-1, який зазначений в паспорті та інструкції по експлуатації № 0055/15, вказаний ПЗП не відноситься до об`єктів будівництва, оскільки являє собою металевий резервуар для зберігання палива 5 м3, який може транспортуватися та переміщатися, а тому, відповідно, наявність проектної документації на такий об`єкт законодавством не вимагається.
Зазначене вище, на думку позивача, свідчить про те, що вимоги про усунення порушень ст. 21 Закону України «Про охорону праці» шляхом виготовлення проектної документації на склад ПММ, як того вимагає Управління держпраці у Сумській області, є незаконними, оскільки виготовлення проектної документації на паливозаправний пункт у вигляді металевого резервуару для зберігання палива, який може транспортуватися та переміщатися, не передбачений Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».
Крім того, ТОВ «АФ «Довіра 2008» не здійснювало щодо складу ПММ будівництва (виготовлення) або реконструкції, капітального ремонту, а тому вимоги Управління Держпраці у Сумській області щодо надання проектної документації на будівництво складу ПММ є протиправними та такими, що не відповідають законодавству.
Ухвалою суду від 19.07.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні.
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав, зазначивши, що відповідно до статті 21 Закону України «Про охорону праці» виробничі будівлі, споруди, машини, механізми, устаткування, транспортні засоби, що вводяться в дію після будівництва (виготовлення) або реконструкції, капітального ремонту тощо, та технологічні процеси повинні відповідати вимогам нормативно-правових актів з охорони праці. Проектування виробничих об`єктів, розроблення нових технологій, засобів виробництва, засобів колективного та індивідуального захисту працюючих повинні провадитися з урахуванням вимог щодо охорони праці. Експертиза проектів будівництва на їх відповідність нормативно-правовим актам з охорони праці проводиться відповідно до статті 31 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".
Зі змісту паспорту та інструкції по експлуатації №0055/15 пункту паливозаправного ПЗП-1-5-1-1, а також з урахуванням норм чинного законодавства, державних будівельних норм, відповідач дійшов висновку, що склад ПММ включає в себе не лише один пункт паливозаправний ПЗП-5-1-1. Так, пункт паливозаправний складається з: одностінного односекційного резервуару для зберігання палива 5м. куб.; трубопроводів, що сполучають технологічну систему; ящика під ПРК; паливо-роздавального насоса; драбини і площадки для обслуговування. Отже, ПЗП не є просто резервуаром для зберігання палива, як стверджує позивач. Виробник ПЗП-1-5-1 визначив за своїми характеристиками ПЗП як АЗС (контейнерна, а не пересувна), а не як просто резервуар для зберігання палива, а отже експлуатація ПЗП регулюється чинними нормативно-правовим актами, які регулюють діяльність АЗС. Отже, на даний момент ПЗП позивача має чітко визначений статус АЗС, яка за своєю конструкцією є контейнерною АЗС, а не блочною, модульною чи пересувною АЗС.
Враховуючи викладене, відповідач вважає пункт 33 припису Управління Держпраці у Сумській області від 05 липня 2021 року № СМ 2447/1204/472 обґрунтованим, правомірним та таким, що не підлягає скасуванню.
Позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій з аргументами, наведеними у відзиві, не погодився, зазначивши, що оскаржуваний пункт припису стосується складу ПММ на якому знаходиться паливозаправний пункт моделі «ПЗП2-1-5-1-1» зав №0055/15, та не стосується інших об`єктів підвищеної небезпеки ТОВ «АФ «Довіра 2008» (інших паливозаправних пунктів), а тому твердження Управління Держпраці про те, що склад паливно-мастильних матеріалів (ПММ) включає в себе не лише один пункт паливозаправний ПЗП2-1-5-1-1 не відповідають дійсності та не підтверджуються жодним доказом, наявним в матеріалах справи. Наявність в комплекті паливозаправного пункту моделі «ПЗП2-1-5-1-1», крім резервуару для зберігання палива, таких складових як: трубопроводи, що сполучають технологічну систему, ящик під ПРК, паливно-роздавальний насос, драбини і площадки для обслуговування, - не свідчать про те, що паливозаправний пункт вказаної моделі відноситься до об`єктів будівництва, для яких частиною 1 статті 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлена обов`язкова розробка проектної документації на будівництво.
Крім того, Управлінням Держпраці вже було встановлено відповідність паливозаправного пункту моделі «ПЗП2-1-5-1-1» зав №0055/15, вимогам законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки, на підставі чого було видано дозвіл № 255.17.59 на експлуатацію вказаного паливозаправного пункту.
Позивач зауважує, що твердження Управління Держпраці про те, що паливозаправний пункт ТОВ «АФ «Довіра 2008» має статус автозаправної станції (АЗС) та має регулюватися чинними нормативно-правовими актами, які регулюють діяльність АЗС не підтверджені жодним положенням законодавства України, а пункти Правил технічної експлуатації стаціонарних, контейнерних і пересувних автозаправних станцій, що зазначені відповідачем у відзиві на позовну заяву, не містять жодних положень про проектну документацію на будівництво.
Таким чином, позивач вважає заперечення відповідача необґрунтованими, не підтвердженими жодними доказами, а тому наполягав на задоволенні позовних вимог.
Ухвалою суду від 28.09.2021 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив суд відмовити у його задоволенні.
Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
У період з 29.06.2021 по 05.07.2021 посадовими особами Управління Держпраці у Сумській області проведено планову перевірку дотримання вимог законодавства у сферах охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення на Товаристві з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Довіра 2008", за результатами якої складено акт від 05.07.2021 № СМ2447/1204.
Надаючи оцінку правовідносинам, що вникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Статтею 21 Закону України "Про охорону праці" врегульовано додержання вимог щодо охорони праці під час проектування, будівництва (виготовлення) та реконструкції підприємств, об`єктів і засобів виробництва.
Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України "Про охорону праці" виробничі будівлі, споруди, машини, механізми, устаткування, транспортні засоби, що вводяться в дію після будівництва (виготовлення) або реконструкції, капітального ремонту тощо, та технологічні процеси повинні відповідати вимогам нормативно-правових актів з охорони праці.
Згідно із ч. 2 ст. 21 Закону України "Про охорону праці" проектування виробничих об`єктів, розроблення нових технологій, засобів виробництва, засобів колективного та індивідуального захисту працюючих повинні провадитися з урахуванням вимог щодо охорони праці. Експертиза проектів будівництва на їх відповідність нормативно-правовим актам з охорони праці проводиться відповідно до статті 31 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".
Згідно із ч. 5 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:
1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;
2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи;
3) затвердження проектної документації;
4) виконання підготовчих та будівельних робіт;
5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів;
6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.
Отже, розроблення проектної документації здійснюється до початку будівництва об`єкту. Законодавство не передбачає можливості підготовки проектної документації після завершення будівництва та реєстрації права власності на новозбудований об`єкт.
Судом встановлено, що 19 жовтня 2015 року між ТОВ АФ «Довіра 2008», як Покупцем, та ТОВ «АБВ Строй», як Продавцем, було укладено договір згідно умов якого Продавець зобов`язувався передати у власність Покупця пункт паливозаправний 5 м.куб. вартістю 105 000,00 грн. з ПДВ (а.с. 112-114).
Факт придбання позивачем у 2015 році паливозаправного пункту підтверджується також копіями рахунку-фактури №СФ-0001039 від 20 жовтня 2015 року та видаткової накладної №РТ-0000615 на відвантаження товару від 01 грудня 2015 року (а.с.115-116).
З умов договору від 19.10.2015 вбачається, що вказаний паливозаправний пункт складається з:
- паливороздавальної колонки (відповідно до п. 2.3. договору, гарантія на паливороздавальну колонку складає 1 рік від виробника);
- резервуару (відповідно до п. 2.2. договору, гарантія на резервуар від виробника складає 2 роки).
Згідно п. 4.1. Технічних умов пункту паливозаправного ПЗП-1-5-1-1 (паспорт та інструкція по експлуатації №0055/15) (а.с.16-21) до складу ПЗП входить резервуар для зберігання палива, технологічне обладнання і паливороздавальні колонки (ПРК), які виконані як єдиний виріб.
ТОВ «АФ «Довіра 2008» використовує вказаний паливозаправний пункт з грудня 2015 року. Введення паливозаправного пункту в експлуатацію відображено в бухгалтерському обліку ТОВ «АФ «Довіра 2008» та підтверджується карткою рахунку 1521 (а.с. 63).
Вказаний паливозаправний пункт є єдиним пунктом, який перебуває на обліку в ТОВ «АФ «Довіра 2008», що підтверджується оборотно-сальдовими відомостями по рахунку 104 за 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020 та 2011 роки (а.с. 117-131).
Належних доказів того, що ТОВ «АФ «Довіра 2008» здійснювало будівництво (виготовлення), реконструкцію або капітальний ремонт складу ПММ відповідач суду не надав, а тому вимоги Управління Держпраці у Сумській області щодо надання проектної документація на будівництво складу ПММ є протиправними та необгрунтованими.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
В ході судового розгляду відповідачем не було належним чином доведено правомірність пункту 33 припису Управління Держпраці у Сумській області від 05 липня 2021 року № СМ 2447/1204/472, а тому суд дійшов висновку, що його прийнято не на підставах, не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, необґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому вказаний пункт припису є протиправним та підлягає скасуванню.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Сумській області судовий збір у розмірі 2270, 00 грн.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Довіра 2008" до Управління Держпраці у Сумській області про визнання протиправним та скасування припису в частині задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати пункт 33 припису Управління Держпраці у Сумській області про усунення виявлених порушень законодавства у сферах охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення від 05 липня 2021 року № СМ 2447/1204/472.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Д. Кравченко

Повний текст рішення складений та підписаний 11.10.2021.