Справа № 500/5405/21
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2021-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №500/5405/21

07 жовтня 2021 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мартиць О.І. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження

ВСТАНОВИВ:

27 серпня 2021 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.07.2021 №66333228.

В обґрунтування позову зазначено, що 26.08.2021 позивачу стало відомо, що 29.07.2021 старший державний виконавець Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Крушанська О.Р. в рамках виконавчого провадження №47830261, на підставі заяви стягувача повернула виконавчий лист Тернопільського міськрайонного суду від 08.10.2013 у справі №607/13131/13-ц, про що прийняла відповідну постанову та виділила стягнення виконавчого збору в окреме провадження, а 30.07.2021 відкрила виконавче провадження №66333228 про стягнення з позивача виконавчого збору в розмірі 18088,03 грн.

Крім того, 26.08.2021 з Автоматизованої системи виконавчих проваджень позивачу також стало відомо, що 17.08.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Амельченком Віталієм Петровичем, на підставі заяви стягувача (ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 12 квітня 2021 року проведено заміну стягувача у виконавчому провадженні з ПАТ "КБ "Надра" на ТОВ "ФК "Еліт Фінанс"), якою він повторно пред`явив виконавчий лист до виконання, відкрито виконавче провадження №66532947 з виконання виконавчого листа Тернопільського міськрайонного суду від 08.10.2013 у справі №607/13131/13-ц та прийнято 17.08.2021 постанову про стягнення з боржника основної винагороди в розмірі 59987,08 грн.

Таким чином за одним і тим самим виконавчим листом Тернопільського міськрайонного суду від 08.10.2013 у справі №607/13131/13-ц, різними виконавцями (державним і приватним) фактично двічі стягується з позивача виконавчий збір в розмірі 10% від суми стягнення та 10% основної винагороди приватного виконавця.

Ухвалою суду від 01.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.07.2021 №66333228.

Справу визначено розглядати суддею одноособово, з урахуванням особливостей, визначених статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Призначено у справі судове засідання на 13.09.2021.

13.09.2021 відповідачем по справі через відділ документального забезпечення Тернопільського окружного адміністративного суду подано відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 , оскільки оскаржувана постанова винесена на підставі Закону України "Про виконавче провадження" з врахуванням всіх обставин.

Так, на виконанні у відповідача перебувало провадження АСВП №47830262 з примусового виконання виконавчого листа №607/13131/13-ц виданого 08.10.2013 Тернопільським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Надра" заборгованості за кредитним договором в розмірі 22405,79 дол. США, що еквівалентно 179089,47 грн, судовий збір в розмірі 1790,89 грн.

13.06.2015 державним виконавцем керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

23.06.2015 винесено постанову про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження на підставі статті 57 Закону України "Про виконавче провадження".

Керуючись статтею 56 Закону України "Про виконавче провадження" внесено відомості до Державного реєстру обтяжень рухомого майна та Державного реєстру речових прав на нерухоме.

Державним виконавцем сформовано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав па нерухоме майно де боржнику належить: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 . та 2 земельні ділянки загальними площами 0,0296 га та 0,0317 га.

24.07.2017 державним виконавцем направлено вимогу зобов`язати ОСОБА_1 з`явитися на місце проведення виконавчих дій, забезпечити безперешкодний доступ до майна, за адресою АДРЕСА_1

23.11.2017 сформовано та направлено запит в Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області про наявність будь-якого майна, що зареєстроване за боржником.

19.01.2018 державним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

23.01.2018 державним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

26.06.2018. торги не відбулися по 1/4 частині житлового будинку загальною площею 44.9 кв. м. та земельна ділянка площею 0,296 га за адресою АДРЕСА_1 .

24.02.2020 державним виконавцем сформовано виклик державного/приватного виконавця ОСОБА_1 з`явитись до виконавця 06.03.2020 щодо сплати боргу за вказаним виконавчим документом або надання підтверджуючих документів.

24.02.2020 державним виконавцем сформовано запит ТзОВ "МБТІ".

13.11.2020 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника.

19.07.2021 на адресу відділу надійшла заява про заміну сторони виконавчого провадження та заява про повернення виконавчого документа стягувану.

29.07.2021 державним виконавцем винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження та постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

30.07.2021 державним виконавцем відкрито провадження ВП №66333228 про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 в сумі 18088,03 грн.

В судовому засіданні 13.09.2021 розгляд справи відкладено на 22.09.2021 для надання часу для ознайомлення з відзивом.

22.09.2021 в судовому засіданні у зв`язку з неявкою представника відповідача розгляд справи відкладено на 04.10.2021.

Ухвалою суду від 04.10.2021 визначено перейти до розгляду адміністративної справи №500/5405/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, суд при прийнятті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, що 30.07.2021 керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження" старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Крушанською О.Р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №66333228 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 18088,03 грн.

Перед цим передувало винесення 29.07.2021 постанови про повернення виконавчого документа стягувачу у ВП №47830262, а саме виконавчого листа №607/13131/13-ц виданого 08.10.2013 Тернопільським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Надра" заборгованості за кредитним договором в розмірі 22405,79 дол. США, що еквівалентно 179089,47 грн, судовий збір в розмірі 1790,89 грн згідно пункту 1 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Витрати на виконавче провадження та виконавчого збір винесено в окреме провадження.

Також 17.08.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Амельченком Віталієм Петровичем, на підставі заяви стягувача відкрито виконавче провадження №66532947 з виконання виконавчого листа №607/13131/13-ц Тернопільського міськрайонного суду від 08.10.2013 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Надра" заборгованості за кредитним договором в розмірі 22405,79 дол. США, що еквівалентно 179089,47 грн, судовий збір в розмірі 1790,89 грн та прийнято 17.08.2021 постанову про стягнення з боржника основної винагороди в розмірі 59987,08 грн.

Позивач, вважаючи, що стягнення державним виконавцем виконавчого збору призводить до подвійного стягнення під час виконання одного рішення суду, звернувся до суду з цим позовом.

Згідно частини першої статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Основного Закону судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частинами другою, четвертою статті 372 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження".

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (частина перша статті 5 Закон №1404-VIII).

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень (пункт перший частини першої статті 3 Закону №1404-VIII).

Пунктом 5 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Частинами першою, п`ятою статті 26 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно частин першої, другої статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

За положеннями частини четвертої статті 27 Закону №1404-VIII державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Стягнутий виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Відповідно до пункту 5 частини п`ятої статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір не стягується у разі виконання рішення приватним виконавцем.

Частиною восьмою статті 27 Закону №1404-VIII визначено, що під час передачі виконавчого документа від органу державної виконавчої служби приватному виконавцю виконавчий збір не стягується, якщо він не був стягнутий на момент передачі.

У разі стягнення частини виконавчого збору на момент передачі виконавчого документа приватному виконавцю стягнута частина виконавчого збору поверненню не підлягає.

Разом з цим частиною третьою статті 40 Закону №1404-VIII визначено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за №489/20802 затверджено Інструкцією з організації примусового виконання рішень (далі - Інструкція), пунктом 1 розділу І якої визначено, що ця Інструкція розроблена відповідно до Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон), інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України і визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 2 розділу І Інструкції визначено, що примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 Закону, здійснюють державні виконавці та приватні виконавці (крім рішень, передбачених частиною другою статті 5 Закону) (далі - виконавці).

Так, положення частиною третьою статті 40 Закону №1404-VIII зобов`язують державного виконавця у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстави, передбаченої, зокрема, пунктом 1 частини першої1 статті 37 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа винести постанову про стягнення виконавчого збору, яка виконується в порядку, встановленому цим Законом, що кореспондуються з нормами пункту 8 розділу III Інструкції.

При цьому пункт 22 розділу ІІІ Інструкції встановлює, що у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 Закону.

При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу, виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця.

Відмітка на виконавчому документі засвідчується підписом виконавця та скріплюється печаткою.

Виходячи зі змісту наведених вище приписів Інструкції у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу виконавець вказує результати виконання (суму, яку фактично стягнуто), а на виконавчому документі робить відповідну відмітку щодо залишку нестягнутої суми та суми стягнутого виконавчого збору. Відтак законодавець, передбачивши зазначені дії виконавця, встановив, що виконавчий збір стягується лише з фактично стягнутої на користь стягувача суми за виконавчим листом.

Крім цього, пунктом 20 розділу ІІІ Інструкції визначено, що повернення виконавчого документа стягувачу здійснюється за наявності підстав та в порядку, визначеному в статті 37 Закону. У постанові про повернення виконавчого документа стягувачу обов`язково роз`яснюється порядок повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання.

За таких обставин, суд доходить висновку, що при стягненні виконавчого збору відповідно до частини третьої статті 40 Закону №1404-VIII без реального стягнення суми боргу з боржника у разі повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою створюються умови для стягнення з боржника подвійної суми виконавчого збору або ж стягнення його без реального виконання рішення суду.

Отже, умовами стягнення виконавчого збору є: 1) фактичне виконання виконавчого документа; 2) вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень. За своїм змістом виконавчий збір є винагородою за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи привели до виконання рішення.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.03.2020 у справі №2540/3203/18, що відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, враховується судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Враховуючи те, що виконавчий документ, у межах виконавчого провадження з виконання якого державним виконавцем прийнято постанову про стягнення виконавчого збору від 30.07.2021, повернуто стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 37 Закону №1404-VIII, тобто без стягнення заборгованості з боржника за пред`явленим до примусового виконання виконавчим листом №607/13131/13-ц, виданим 08.10.2013 Тернопільським міськрайонним судом, суд вважає, що відсутні правові підстави для стягнення виконавчого збору у примусовому порядку..

Зважаючи, що початком примусового виконання відповідного виконавчого документу є відкриття виконавчого провадження шляхом винесення постанови 17.08.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Амельченком Віталієм Петровичем, а також ураховуючи наявність постанови приватного виконавця від 17.08.2021 про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 59987,08 грн, суд доходить висновку про необхідність скасування постанови відповідача про відкриття виконавчого провадження від 30.07.2021 (ВП №66333228) як протиправної.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. (частина друга статті 77 КАС України)

За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Беручи до уваги приписи зазначених норм, оцінюючи наявні в матеріалах докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити.

Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 10 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", підстави для стягнення з відповідача витрат зі сплати судового збору відповідно до статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про відкриття виконавчого провадження від 30.07.2021 ВП №66333228.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів статей 272, 287 та підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 07 жовтня 2021 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

відповідач:

- Відділ державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (місцезнаходження: вул. Кн.Острозького, 14, м. Тернопіль, 46025, ).

Головуючий суддя Мартиць О.І.