Справа № 420/7184/19
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2021-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7184/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою вiдповiдальнiстю «МИРНЕ» (вул.Леніна,буд.21, с.Северинівка, Іванівський район, Одеська область, 67232) до Головного управління ДФС України в Одеській області (вул.Семінарська,5, м.Одеса, 65044) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС України в Одеській області №, № , №, №, №, № вiд 21.08.209 року,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою вiдповiдальнiстю «МИРНЕ» до Головного управління ДФС України в Одеській області, за результатом якого позивач просить:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № вiд 21.08.2019р. на суму 5 700 460 (п`ять мільйонів сімсот тисяч чотириста шістдесят) грн.;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення № вiд 21.08.2019р. на суму 1 951 097 (один мільйон дев`ятсот п`ятдесят одна тисяча дев`яносто сім) грн.;

визнати протиправним та скасувати податкове подомлення-рішення № вiд 21.08.201р. на суму 20 472 (двадцять тисяч чотириста сімдесят дві) грн.;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № вiд 21.08.201р. на суму 527 759 (п`ятсот двадцять сiм тисяч сімсот п`ятдесят дев`ять) грн. 23 коп.;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення № вiд 21.08.2019р. на суму 26 532 (двадцять шість тисяч п`ятсот тридцять дві) грн. 99 коп.;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення № від 21.08.2019р. на суму 510 (п`ятсот десять) грн.

В обґрунтування вимог позову позивач вказує, що не погоджується з висновками контролюючого органу зробленими в акті перевірки від 24.07.2018р. № 1469/15-32-14-01/03769221, вважає їх необґрунтованими. Та як наслідок прийняті на підставі нього податкові подомлення-рішення є протиправними.

Ухвалою суду від 03.12.2019 року було відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 23 січня 2020 року закрито підготовче провадження у справі. Призначено адміністративну справу до судового розгляду на « 19» лютого 2020 року о « 11» годині « 00» хвилин за участю сторін.

Ухвалою суду від 19 лютого 2020 року зупинено розгляд справи за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МИРНЕ" (вул.Леніна,буд.21, с.Северинівка, Іванівський район, Одеська область, 67232) до Головного управління ДФС України в Одеській області (вул.Семінарська,5, м.Одеса, 65044) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС України в Одеській області №, №, №, №, №, № від 21.08.209 року до моменту надання представником позивача додаткових письмових доказів чи клопотань по справі.

У судове засідання по справі №420/7184/19 призначене на 31 березня 2021 року на 12:00 oсоби, які беруть участь у справі не з`явились. Згідно Рішення зборів суддів та Розпорядження Голови Одеського окружного адміністративного суду був введений особливий порядок роботи суду, який виключає можливість проведення судових засідань за участю учасників справи, таким чином відкласти проведення судового засідання на 22 квітня 2021 року на 11.00 год.

У судове засідання по справі №420/7184/19 призначене на 22 квітня 2021 року на 11:00 oсоби, які беруть участь у справі не з`явились. Згідно Рішення зборів суддів та Розпорядження Голови Одеського окружного адміністративного суду був введений особливий порядок роботи суду, який виключає можливість проведення судових засідань за участю учасників справи, таким чином відкласти проведення підготовчого судового засідання на 20 травня 2021 року на 12.00 год.

У судове засідання по справі №420/7184/19, призначене на 20 травня 2021 року на 12:00 oсоби, які беруть участь у справі не з`явились. Здійснено повторний виклик в судове засідання сторін по справі, відкласти проведення судового засідання на 04 серпня 2021 року на 12.00 год.

У судове засідання по справі №420/7184/19 призначене на 04 серпня 2021 року на 12:00 oсоби, які беруть участь у справі не з`явились. Повторити виклик в судове засідання сторін по справі, відкласти проведення судового засідання на 31 серпня 2021 року на 11.00 год.

У судове засідання по справі №420/7184/19 призначене на 31 серпня 2021 року на 11:00 oсоби, які беруть участь у справі не з`явились. Представник позивача надав до суду заяву про участь у справі в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференц-прийому "EasyCon". Повторити виклик в судове засідання сторін по справі, клопотання представника позивача задовольнити - провести наступне судове засідання в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференц-прийому "EasyCon", відкласти проведення судового засідання на 28 вересня 2021 року на 10.00 год..

В судовому засіданні у справі №420/7184/19 за позовом ТОВ "Мирне" про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень рішень від 21.08.2019 року призначене на 28 вересня 2021 року продовжити розгляд справи у письмовому провадженні, рішення по справі буде прийнято 11 жовтня 2021 року.

У відзиві на позовну заяву (від 19.12.2019 року за вх.№48342/19) представник відповідача зазначив, що під час проведення перевірки встановлено наступні порушення позивача:

- п. 198.5, ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI iз змінами та доповненнями, що призвело до завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на загальну суму 20 472 грн.

- п. 198.5, ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI i3 змінами та доповненнями, що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 5 269 963 грн.

- п. 201.1, п. 201.10, ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 No2755-VI iз змiнами та доповненнями, в результаті чого ТОВ «МИРНЕ» не складено та не зареєстровано в ЄРПН податкові накладнi на загальну суму 5 290 435 грн., у т. ч. по періодах:

ст. 51, п.176.2 ст. 176 Податкового Кодексу України від 02.12.2010р. №2755-31. Наказу МДЗ України від 21.01.2014 № 49 «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку сум утриманого з них податку» (зареєстрованого в Мінюсті України 05 лютого 2014 р. за № 228/25005). Наказу МФ України від 13.01.2015 № 4 «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, i сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку" (зареєстрованого в Мінюсті України 30 січня 2015 р. за № 111/26556), а саме підприємством у податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, i сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) включені вiдомостi з недостовiрними даними, а саме до податкових розрахунків не включені відомості про суми виплачених (нарахованих) доходів у вигляді поворотної фінансової допомоги за ознакою доходу « 153»; у ГУ кв. 2016 року не в повному обсязі включенi вiдомостi за ознакою « 106» (сума не вказаного, але нарахованого та сплаченого податку склала 161 221,33 грн.), але вказана сума увійшла до податкового розрахунку за Ф № 1ДФ I кв. 2017 року та не в повному обсязі по 1 кв. 2017 року включені відомостi за ознакою « 106» (сума не вказаного, але нарахованого та сплаченого податку склала 2393.61 грн.); у розділі II "Оподаткування процентів, виграшів (призів) у лотерею та військовий збір" Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку у 2015 році, встановлено порушення ст. 51, п.176.2, ст. 176 Податкового кодексу України від 02.122010р. № 2755-VI iз змінами та доповненнями. Наказу Міністерства фінансів України від 13.01.2015 року №4 «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма N 1ДФ) та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку» (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30 січня 2015 р. за N 111/2655);

- п.163.1, ст.163, п. п.164.2.5, п. п. «e» п. п.164.2.17 п.164.2, п.164.5, ст.164, п.167.1 ст.167, п. п. «а» п.176.2 ст.176 Податкового Кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI, донарахований податок на доходи фізичних осіб у сумі - 335063,93 грн.

- п. п. 1.2, п.16, прим.1 підрозділу 10 Роздiлу ХХ Перехідних положень, пп.163.1.1 п.163.1 ст.163, п. п. «е» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, пп. 168.1.1 п. 168.1, ст.168, п. 171.2 ст.171, п. п. «а» п.176.2 ст.176 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI зі змінами та доповненнями у результаті чого відбулось неутримання та неперерахування до бюджету сум військового збору за період, що перевірявся, у розмiрi - 18448,19 грн.

Таким чином відповідач зазначає, що прийняті податкові повідомленні-рішення прийнято відповідно до зазначених порушень.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

Судом встановлено, що на підставі направлень. виданих Головним управлінням ДФС в Одеській області, відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.77.1 ст.77 Податкового кодексу України, плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2019 рік, на підставі наказу Головного управління ДФС в Одеській області від 06.06.2019 № 4258, проведена планова виїзна документальна перевірка ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МИРНЕ" (скорочено - ТОВ «МИРНЕ»), з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018. валютного законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період 01.01.2016 по 31.12.2018, відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної перевірки (додаток 1 до акта перевірки, який є його невід`ємною частиною).

17.07.2019 Головним управлінням ДФС в Одеській області складено акт про ненадання первинних документів до перевірки № 747/15-32/14-01/03769221.

За результатом документальної планової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «МИРНЕ» складено акт перевірки від 24.07.2018p. № 1469/15-32-14-01/03769221, яким встановлено наступні порушення:

- п. 198.5, ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI iз змінами та доповненнями, що призвело до завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на загальну суму 20 472 грн.

- п. 198.5, ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI i3 змінами та доповненнями, що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 5 269 963 грн.

- п. 201.1, п. 201.10, ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 No2755-VI iз змiнами та доповненнями, в результаті чого ТОВ «МИРНЕ» не складено та не зареєстровано в ЄРПН податкові накладнi на загальну суму 5 290 435 грн., у т. ч. по періодах:

ст. 51, п.176.2 ст. 176 Податкового Кодексу України від 02.12.2010р. №2755-31. Наказу МДЗ України від 21.01.2014 № 49 «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку сум утриманого з них податку» (зареєстрованого в Мінюсті України 05 лютого 2014 р. за № 228/25005). Наказу МФ України від 13.01.2015 № 4 «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, i сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку" (зареєстрованого в Мінюсті України 30 січня 2015 р. за № 111/26556), а саме підприємством у податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, i сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) включені вiдомостi з недостовiрними даними, а саме до податкових розрахунків не включені відомості про суми виплачених (нарахованих) доходів у вигляді поворотної фінансової допомоги за ознакою доходу « 153»; у ГУ кв. 2016 року не в повному обсязі включенi вiдомостi за ознакою « 106» (сума не вказаного, але нарахованого та сплаченого податку склала 161 221,33 грн.), але вказана сума увійшла до податкового розрахунку за Ф № 1ДФ I кв. 2017 року та не в повному обсязі по 1 кв. 2017 року включені відомостi за ознакою « 106» (сума не вказаного, але нарахованого та сплаченого податку склала 2393.61 грн.); у розділі II "Оподаткування процентів, виграшів (призів) у лотерею та військовий збір" Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку у 2015 році, встановлено порушення ст. 51, п.176.2, ст. 176 Податкового кодексу України від 02.122010р. № 2755-VI iз змінами та доповненнями. Наказу Міністерства фінансів України від 13.01.2015 року №4 «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма N 1ДФ) та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку» (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30 січня 2015 р. за N 111/2655);

- п.163.1, ст.163, п. п.164.2.5, п. п. «e» п. п.164.2.17 п.164.2, п.164.5, ст.164, п.167.1 ст.167, п. п. «а» п.176.2 ст.176 Податкового Кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI, донарахований податок на доходи фізичних осіб у сумі - 335063,93 грн.

- п. п. 1.2, п.16, прим.1 підрозділу 10 Роздiлу ХХ Перехідних положень, пп.163.1.1 п.163.1 ст.163, п. п. «е» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, пп. 168.1.1 п. 168.1, ст.168, п. 171.2 ст.171, п. п. «а» п.176.2 ст.176 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI зі змінами та доповненнями у результаті чого відбулось неутримання та неперерахування до бюджету сум військового збору за період, що перевірявся, у розмiрi - 18448,19 грн.

Не погодившись із інформацією, що міститься у Актi, Позивач, подав Контролюючому органу свої заперечення листом №570 від 08.08.2019р.

Листом № 17113/10/15-32-14-01-10 вiд 10.08.2019р. Позивачеві було надіслано Відповідь на заперечення до Акту перевірки, яким його було повідомлено, що до Акту було внесено зміни, у відповідності до яких було збільшено суму податкового зобов`язання, нарахованого перед тим у Акті (п. 5 висновків).

- № від 21.08.2019р. на суму 5 700 460 (п`ять мільйонів сімсот тисяч чотириста шістдесят) грн.;

- № вiд 21.08.2019р. на суму 1 951 097 (один мільйон дев`ятсот п`ятдесят одна тисяча дев`яносто сiм) грн.;

- № вiд 21.08.2019р. на суму 20 472 (двадцять тисяч чотириста сiмдесят двi) грн.

02 вересня 2019 року ТОВ «МИРНЕ» засобами поштового зв`язку (поштовий ідентифікатор 684) отримало податкові повідомлення-рішення (далі - ППР), прийняті ГУ ДФС в Одеській області:

- № вiд 21.08.2019р. на суму 527 759 (п`ятсот двадцять сім тисяч сімсот п`ятдесят дев`ять) грн. 23 коп.;

- № від 21.08.2019р. на суму 26 532 (двадцять шість тисяч п`ятсот тридцять дві) грн. 99 коп.;

- № вiд 21.08.201р. на суму 510 (п`ятсот десять) грн.

Позивачем у відповідності до вимог ст. 56 Податкового кодексу України було направлено до ДПС України скарги на зазначені ППР.

Рішеннями про результати розгляду скарги ДПС України від 05.11.2019p. № 8263/6/99-00-08-01-05-01 та вiд 07.11.2019р. № 8667/6/99-00-08-01-05-04 (далі Рішення ДФС) Позивачу було відмовлено у задоволенні Скарг та залишено оскаржувані ППР без змін. Зазначені рішення отримані Позивачем засобами поштового зв`язку 08.11.2019р. (поштовий ідентифікатор 04 5) та 10.11.2019р. (поштовий ідентифікатор 04 5) відповідно.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Згідно з п. 77.1 ст. 77 Податкового кодексу України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

Відповідно до п. 77.2 ст. 77 Податкового кодексу України до плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи. Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік. Порядок формування та затвердження плану-графіка, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Платники податків - юридичні особи, що відповідають критеріям, визначеним пунктом 43 підрозділу 4 розділу XX Перехідні положення цього Кодексу, та у яких сума сплаченого до бюджету податку на додану вартість становить не менше п`яти відсотків від задекларованого доходу за звітний податковий період, а також самозайняті особи, сума сплачених податків яких становить не менше п`яти відсотків від задекларованого доходу за звітний податковий період, включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки. Зазначена норма не поширюється на таких платників податків у разі порушення ними статей 45, 49, 50, 51, 57 цього Кодексу.

В силу п. 77.4 статті 77 Податкового кодексу України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Таким чином, наведені правові норми передбачають два способи повідомлення особи про проведення перевірки - вручення під розписку копії наказу та письмового повідомлення не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки або надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення таких документів не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки.

Отже, платник податків має право бути повідомлений належним чином про дату та час проведення перевірки до початку проведення такої.

Відповідно до пункту 77.6 статті 77 Податкового кодексу України допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно зі статтею 81 цього Кодексу.

Пунктом 81.1 статті 81 Податкового кодексу України встановлено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Таким чином законодавцем визначені чіткі розмежування щодо порядку допуску до позапланових виїзних та невиїзних перевірок, а також щодо місця проведення зазначених перевірок.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Пунктом 85.9 статті 85 Податкового кодексу України передбачено, що, у разі коли до початку або під час проведення перевірки оригінали первинних документів, облікових та інших регістрів, фінансової та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів, а також виконання вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, були вилучені правоохоронними та іншими органами, зазначені органи зобов`язані надати для проведення перевірки контролюючому органу копії зазначених документів або забезпечити доступ до перевірки таких документів.

Такі копії, засвідчені печаткою та підписами посадових (службових) осіб правоохоронних та інших органів, якими було здійснено вилучення оригіналів документів, або яким було забезпечено доступ до перевірки вилучених документів, повинні бути надані протягом трьох робочих днів з дня отримання письмового запиту контролюючого органу.

У разі якщо документи, зазначені в абзаці першому цього пункту, було вилучено правоохоронними та іншими органами, терміни проведення такої перевірки, у тому числі розпочатої, переносяться до дати отримання вказаних копій документів або забезпечення доступу до них.

Стосовно податкового повідомлення-рішення № від 21.08.2019р. на суму 5 700 460 (п`ять мільйонів сімсот тисяч чотириста шістдесят) грн. суд зазначає наступне.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Приписами п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України визначено, що господарською діяльністю є діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (14.1.36.); доходами є загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами (14.1.56.); постачанням товарів є будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду (14.1.191.); розумною економічною причиною (ділова мета) є причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності (14.1.231.).

Відповідно до абзацу 1 пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України визначено, що витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку (підпункт 139.1.9 пункт 139.1 статті 139 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 185.1 ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Приписами п. 186.1 ст. 186 ПК України встановлено, місцем постачання товарів є: а) фактичне місцезнаходження товарів на момент їх постачання (крім випадків, передбачених у підпунктах "б" і "в" цього пункту); б) місце, де товари перебувають на час початку їх перевезення або пересилання, у разі якщо товари перевозяться або пересилаються продавцем, покупцем чи третьою особою; в) місце, де провадиться складання, монтаж чи встановлення, у разі якщо товари складаються, монтуються або встановлюються (з випробуванням чи без нього) продавцем або від його імені.

Згідно пп. 186.2.1 п. 186.2. ст. 186 Податкового кодексу України, місце фактичного постачання послуг, пов`язаних з рухомим майном, а саме: а) послуг, що є допоміжними у транспортній діяльності: навантаження, розвантаження, перевантаження, складська обробка товарів та інші аналогічні види послуг; б) послуг із проведення експертизи та оцінки рухомого майна; в) послуг, пов`язаних із перевезенням пасажирів та вантажів, у тому числі з постачанням продовольчих продуктів і напоїв, призначених для споживання; г) послуг із виконання ремонтних робіт і послуг із переробки сировини, а також інших робіт і послуг, що пов`язані з рухомим майном.

Відповідно до п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення.

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань.

До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.

У випадках, передбачених статтею 189 цього Кодексу, база оподаткування визначається з урахуванням положень статті 189 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з частиною 2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Одним із основних принципів, на яких ґрунтується бухгалтерський облік та фінансова звітність, відповідно до статті 4 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", є принцип превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Згідно із ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Відповідно до ч 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно з пунктом 1.2 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за №168/704 (далі "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку"), записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів.

Відповідно до пункту 2.1 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку" первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платниками податків вносяться відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

В акті перевірки зазначається про встановлення факту заниження податкових зобов`язань з ПДВ на загальну суму ПДВ 5 290 435 грн., в тому числі:

2 301 205 грн. ПДВ (використання паливно-мастильних матеріалів у операціях, що не є господарською діяльністю платника податку);

911 505 грн. ПДВ (використання будівельних матеріалів у операціях, що не е господарською діяльністю податку);

1 629 538 грн. ПДВ (використання насіння і садивного матеріалу у операціях, що не є господарською дiяльнiстю платника податку);

93 670 грн. ПДВ (використання власної сільськогосподарської продукції у операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (списання);

354 517 грн. ПДВ (використання власної сільськогосподарської продукції у операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (списадходів).

На що суд зазначає, що в таблиці, що міститься в п.3.1.5 Акту зазначається кількість земель, які перебувають в оренді ТОВ «МИРНЕ», що свідчить про наявність у Позивача земельних ділянок, які перебувають в обробці: за 2016 рік - 2447,9116 га; за 2017 рiк -2921,8496 га; за 2018 рік - 2976,1854 га.

З зазначеного випливає, що позивач володіє достатньою кількістю сільськогосподарської техніки та земельних угідь для здійснення господарської діяльності, пов`язаної із сільськогосподарським товаровиробництвом.

Крім того, факт реалізації сільськогосподарської продукції власного виробництва протягом 2016-2018 років на загальну суму ПДВ 10 681 453 грн. зафіксований і в Акті перевірки.

Для здійснення господарської діяльності сільськогосподарським виробником використовуються такі матеріальні ресурси, як паливно-мастильні матеріали, необхідні для заправлення та обслуговування транспорту та сiльськогосподарської техніки; запчастини для використовуваної техніки; насіння та iншi садивні матеріали, яві витрачаються під час посівних кампаній.

Для підтвердження зазначеного факту, Позивач надає документи, які надавалися під час проведення перевірки: накази про закріплення техніки; відомості списання ПММ; лімітно-заборнi карти; вiдомості витрат.

Контролюючий орган зазначає, що Позивачем було надано до перевірки видаткові накладнi та виписки банків, що свідчить про реальність господарських операцій, а також вiдповiднi податкові накладні.

Жодних претензій до ланцюжка контрагентів-постачальників тa правомірності віднесення сум ПДВ до складу податкового кредиту у Контролюючого органу не виникло.

Контролюючий орган на с.19 Акту зазначає, що запчастини та будівельні матерiали були списані, а на момент проведення перевірки встановлено їх відсутність, що не відповідає дійсним обставинам справи. Крім того, всупереч дійсним обставинам, Контролюючий орган зазначає, що посадовими особами не надано до перевірки первинних документів, які б підтверджували використання зазначених ТМЦ у власній господарській діяльності Позивача.

Позивач зазначає, що відповідні акти списання надавалися Контролюючому органу під час проведення перевірки, були проігноровані під час складання Акту та винесення оскаржуваних ППР.

З огляду на вищезазначене, всi податковi зобов`язання з ПДВ на суму 4 560 368 грн., донараховані позивачеві та штраф у розмірі 1 140 092 грн. є нарахованими безпідставно та необґрунтовано, а ППР № від 21.08.2019р. на суму 5 700 460 грн. підлягає скасуванню, як протиправна.

Стосовно податкового повідомлення-рішення № від 21.08.2019р. - на суму 1 951 097 грн. суд зазначає наступне.

З урахуванням зазначеного у позивача не виникали податкові зобов`язання з ПДВ, а отже не виникав і обов`язок з реєстрації податкових накладних у ЄРПН. Таким чином, безпідставним є твердження стосовно необхідності реєстрації податкових накладних і необґрунтованим є нарахування штрафних санкцій відповідно до п. 120-1.2 ст.120-1 ПК України у розмірі 50% суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість.

З огляду на вищезазначене, штрафні санкції за нереєстрацію податкових накладних у ЄРПН є розмірі 1 951 097 грн. є нарахованими позивачеві безпідставно та необґрунтовано, а ППР № від 21.08.2019р. на суму 1 951 097 грн. підлягає скасуванню, як протиправна.

Стосовно податкового повідомлення-рішення № від 21.08.2019р. - на суму 1 951 097 грн. суд зазначає наступне.

З огляду на викладене Контролюючий орган зробив висновок про завищення суми вiд`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звiтного року таким чином, спираючись на власнi розрахунки, які ґрунтуються на положеннях п.3.1.3.1. Акту перевірки, яким встановлено факт заниження податкових зобов`язань з ПДВ на загальну суму ПДВ 5 290 435 грн.

Таким чином, висновок про завищення суми від ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звiтного року на 20 472 грн. є безпідставним, оскільки ґрунтується на хибних даних.

З огляду на вищезазначене, ППР № вiд 21.08.2019р. - щодо завищення суми від ємного значення, що зараховується до податкового кредиту на суму 20 472 грн. підлягає скасуванню, як протиправна.

Стосовно податкового повідомлення-рішення № від 21.08.2019р. на суму 527 759 грн. 23 коп. суд зазначає наступне.

Контролюючим органом було донараховано податкові зобов`язання 3 податку на доходи фізичних осіб на суму 335 063,93 грн. та накладено штрафні санкції у розмірі 192 695,30 грн., що разом становить 527 759,23 грн.

У розрахунку податку та штрафних санкцій, який додається до оскаржуваної ППР, Контролюючий орган надає розрахунок на іншу суму, зокрема, в стовпчику «донараховано податку за результатами перевірки» зазначається всього 336 488,93 грн., що на 1425,00 грн. бiльше, ніж зазначено у оскаржуванiй ППР. В той же час, сума штрафних санкцій, нарахованих за п.127.1 ст.127 ПК України співпадає у розрахунку та оскаржуваній ППР та становить 192 695,30 грн.

Донараховуючи суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, Контролюючий орган виходив з такого:

- Позивач невірно визначив суму податкових зобов`язань з ПДФО при виплаті орендодавцям сум орендної плати за орендованi земельні ділянки у негрошовій формі, тим самим занизивши податкове зобов`язання на суму 77 685,51 грн.;

- Позивач повинен був нарахувати податкові зобов`язання з ПДФО на суму 1 429 879,55 грн., яка була зарахована ОСОБА_1 і Акту зарахування зустрічних однорідних вимог між ним та Позивачем. На зазначену суму було донараховано податкових зобов`язань на суму 257 378,32 грн.

Контролюючий орган в п.3.2.2.2. Акта перевірки (с.44) зазначає, що «розрахунки по договорам оренди з громадянами проводилися у грошовій та натуральній (не грошовій) формі, а саме громадянам було надано пшеницю, ячмінь, кукурудзу та соняшник».

Відповідно до пп. 14.1.47 п.14.1 ст. 14 ПК України, додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Вiдповiдно до пп. 164.2.5 п.164.2 ст. 164 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід від надання майна в лізинг, оренду або суборенду (строкове володіння та/або користування), визначений у порядку, встановленому пунктом 170.1 статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до пп. 170.1.1 п.170.1 ст. 170 ПК України, податковим агентом платника податку орендодавця щодо його доходу від надання в оренду (емфітевзис) земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар.

Отже, коефіцієнт, який визначається за формулою п.164.5 ст. 164 ПК України не може бути застосований, оскільки розрахунки у негрошовій формі, здійснювалися за договорами оренди, а не передавалися в якості додаткових благ.

В даному випадку Контролюючий орган припускається грубої помилки та безпідставно донараховує податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 77 685,51 грн.

Актом перевірки встановлено, що громадянин ОСОБА_2 має перед Позивачем непогашене грошове зобов`язання, яке виникло на підставі договорів безвідсоткової позики вiд 2015 та 2016 років. Позивач, в свою чергу, має перед громадянином. ОСОБА_3 непогашене грошове зобов`язання на підставі договорів суборенди від 2015 та 2016 років.

Між позивачем та ОСОБА_4 укладені акти зарахування зустрічних однорідних вимог вiл 30.07.2016р., 31.07.2017р. та 22.09.2017р. на загальну суму 1 429 879,55 грн.

Контролюючим органом було зроблено висновок, що зазначена сума є оподаткованим доходом ОСОБА_3 на підставі пп. 164.2.5 п.164.2 ст. 164 пк України, за яким до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід від надання майна в лізинг, оренду або суборенду (строкове володіння та/або користування), визначений у порядку, встановленому пунктом 170.1 статті 170 цього Кодексу.

В зв`язку із цим, Контролюючий орган донарахував позивачеві податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за ставкою 18% на суму 257 378,32 грн.

Надання безвідсоткової позики здійснювалося На підставі договорів поворотної фінансової допомоги між ОСОБА_5 (позичальник) та Позивачем (позикодавець), отже Позивач є кредитором, а ОСОБА_3 боржником за цими договорами.

За договорами суборенди, укладеними між ОСОБА_3 (орендар) та Позивачем (суборендар), у Позивача виникли боргові зобов`язання перед ОСОБА_6 .

Таким чином, Позивач водночас виступає у якості боржника за договорами суборенди та кредитора за договорами поворотної безвідсоткової фінансової допомоги.

В той же час, ОСОБА_3 водночас виступає у якості кредитора за договорами суборенди та боржника за договорами поворотної безвої фінансової допомоги.

Отже, ОСОБА_7 та Позивач мають по відношенню один до одного непогашені грошові зобов`язання (однорідні вимоги).

У зв`язку із цим, Позивач та ОСОБА_2 дійшли до згоди про можливість зарахуванням зустрічних однорідних вимог

Відповідно до ч.1 ст. 601 ЦК України, зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Поворотна фінансова допомога визначена у абз.8 пп. 14.1.257 п.14.1 ст. 14 ПК України як сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.

Базою оподаткування податком на доходи фізичних осіб є загальний оподатковуваний дохід, який визначається на підставі норм ст. 164 ПК України.

Вiдповідно до пп. 165.1.31 п. 165.1 ст. 165 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включається основна сума поворотної фінансової допомоги, наданої платником податку іншим особам, яка повертається йому, основна сума поворотної фінансової допомогиИ, що отримується платником податку.

Таким чином, з огляду на зазначене, у позивача не виникало обов`язку із нарахування податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму, 1 429 879,55 грн., оскільки у відповідності до пп. 165.1.31 п.165.1 ст. 165 ПК України відноситься до бази оподаткування цим податком.

Стосовно застосування штрафних санкцій за ставками 25%, 50% та 75%, суд зазначає наступне.

Відповідальність за правопорушення, передбачене статтею 127 Податкового кодексу України, може наставати у разі коли платник податків, у тому числі податковий агент, допускає бездіяльність щодо нарахування, утримання та/або сплати (перерахування) податків до або під час виплати доходу на користь іншого платника, тобто взагалі відсутній факт виконання вказаних обов`язків платником податків (податковим агентом).

В контексті норми в діях позивача не вбачається ознак повторності, оскільки порушення податкового законодавства, в ході проведення однієї перевірки, відтак, разі наявності a у податкового правопорушення, має бути застосована штрафна санкція в розмірі 25 % на суму виявлених порушень.

Розміри штрафів у разі повторного виявлення податкових порушень (50% та 75% суми податку) застосовуються не за сам факт виявлення будь-якого податкового порушення, а за повторне вчинення діянь. Застосування штрафу більшого розміру можливе у разі встановлення контролюючим органом повторності порушення протягом 1095 днів, яке зафіксоване в акті перевірки та у податковому повідомленні-рішенні.

Стосовно податкового повідомлення-рішення № від 21.08.2019р. - на суму 26 532 грн. 99 коп. суд зазначає наступне.

Контролюючий орган, посилаючись на інформацію, яка міститься у пп.3.2.2 Акту перевірки, дійшов до висновку про необхідність донарахувати позивачу військового збору на суму 18 448,19 грн. В оскаржуваному ППР на цю суму нараховані також штрафні санкції на суму 8 084,8 у відповідності до розрахунку, який додається до ППР. Проте з урахуванням того, що суд дійшов до висновку, що Контролюючим органом було зроблено помилкові висновки щодо необхідності донарахування податкових зобов`язань з ПДФО, то не можуть вважатися правомірним та обґрунтованим і його рішення про донарахування військового збору.

Стосовно податкового повідомлення-рішення № від 21.08.2019р. - на суму 510 грн. суд зазначає наступне.

Контролюючий орган прийняв ППР про накладення на Позивача штрафу в розмірі 510 грн. на підставі пп.54.3.3 пп.54.3 ст. 54 та пп.119.2 ст.119 ПК України.

Відповідно до пп.119.2 ст.119 ПК України, неподання, подання 3 порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми отриманої оплати від фізичних осіб за товари (роботи, послуги), якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов`язань платника податку та/або до змiни платника податку тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 510 гривень.

Оскільки з викладеного у п.п. 4,5 цієї позовної заяви випливає, що позивачем не було вчинено порушень податкового законодавства, передбачених пп.119.2 ст.119 ПК України, застосування до нього штрафних санкцій на підставі цієї норми є необґрунтованими і протиправним.

Факт невизнання Контролюючим органом первинних документів, які вимагалися під час перевірки, що спростовується копіями актів приймання-передачі документів від 16.07.2019р. та 17.07.2019р., свідчить про упередженість ревізорів-інспекторів Контролюючого органу.

Як визначено частиною 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищенаведене, суд прийшов до висновку, що наведені в позовній заяві обставини підтверджуються достатніми доказами та свідчать про обґрунтованість позовних вимог, відповідачем не доведено правомірність прийняття спірного податкового повідомлення-рішення та не надано доказів, які б спростовували доводи позивача. А тому суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню повністю.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов фізичної особи Товариства з обмеженою вiдповiдальнiстю «МИРНЕ» (вул.Леніна,буд.21, с.Северинівка, Іванівський район, Одеська область, 67232) до Головного управління ДФС України в Одеській області (вул.Семінарська,5, м.Одеса, 65044) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС України в Одеській області №, № , №, №, №, № вiд 21.08.209 року - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № вiд 21.08.2019р. на суму 5 700 460 (п`ять мільйонів сімсот тисяч чотириста шістдесят) грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення № вiд 21.08.2019р. на суму 1 951 097 (один мільйон дев`ятсот п`ятдесят одна тисяча дев`яносто сім) грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № вiд 21.08.201р. на суму 20 472 (двадцять тисяч чотириста сімдесят дві) грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № вiд 21.08.201р. на суму 527 759 (п`ятсот двадцять сiм тисяч сімсот п`ятдесят дев`ять) грн. 23 коп.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення № вiд 21.08.2019р. на суму 26 532 (двадцять шість тисяч п`ятсот тридцять дві) грн. 99 коп.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення № від 21.08.2019р. на суму 510 (п`ятсот десять) грн.

Стягнути з Головного управління ДФС України в Одеській області (вул.Семінарська,5, м.Одеса, 65044, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою вiдповiдальнiстю «МИРНЕ» (вул. Леніна, буд. 21, с. Северинівка, Іванівський район, Одеська область, 67232, ) суму сплаченого судового збору у розмірі 19210 (дев`ятнадцять тисяч двісті десять) гривень 00 копійок.

Повернути надміру сплачений судовий збір шляхом стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області на користь Товариства з обмеженою вiдповiдальнiстю «МИРНЕ» (вул.Леніна,буд.21, с.Северинівка, Іванівський район, Одеська область, 67232, ) судовий збір за подачу адміністративного позову в розмірі 32889 (тридцять дві тисячі вісімсот вісімдесят дев`ять) гривень 39 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С. Єфіменко