Справа № 280/548/20
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2021-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
07 жовтня 2021 року Справа № 280/548/20 провадження м.Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Лазаренко М.С., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про визнання дій протиправними, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем, на виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вичинити певні дії, -
В провадженні Запорізького окружного адміністративного суду перебувала зазначена справа.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19.03.2020 по справі №280/548/20 позовні вимоги ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 задоволено повністю.

Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 21.06.2002 року по 07.11.2005 року.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 провести розрахунок та виплатити ОСОБА_1 невиплачену індексацію грошового забезпечення за період з 21.06.2002 року по 07.11.2005 року.

Вказане рішення 02.09.2020 набрало законної сили.

Для виконання рішення суду позивачем отримано виконавчий лист, який 13.08.2021 пред`явлено до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). 17.08.2021 відкрито виконавче провадження №66527572. 06.05.2021 позивачу надійшли кошти в сумі 0,99 грн. Листом військової частини НОМЕР_2 повідомлено позивача, що на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.03.2020 у справі №280/548/20 йому виплачена 1 грн.

02.09.2021 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про визнання дій протиправними, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем, на виконання рішення суду у справі №280/548/20 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вичинити певні дії.

Ухвалою суду від 02.09.2021 повернуто без розгляду заяву ОСОБА_1 про визнання дій протиправними, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем, на виконання рішення суду у справі №280/548/20.

21.09.2021 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про визнання дій протиправними, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем, на виконання рішення суду у справі №280/548/20 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вичинити певні дії, яка в цілому є аналогічною раніше поданій, але із зазначенням відомостей про наявність/відсутність відкрито касаційного провадження, а також доданою квитанцією про сплату судового збору.

Так, у поданій заяві ОСОБА_1 просить суд:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 , вчинені на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.03.2020 року у справі №280/548/20, щодо нарахування та виплати на користь ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 21.06.2002 року по 07.11.2005 року в розмірі 1,00 грн.;

- постановити окрему ухвалу про виявлені під час розгляду заяви порушення закону, яку довести до відома суб`єкта владних повноважень - Військової частини НОМЕР_2 , для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 повідомити Запорізький окружний адміністративний суд про вжиті заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, у визначений законодавством строк.

Ухвалою суду від 22.09.2021 призначено заяву до судового розгляду без виклику учасників справи в порядку письмового провадження.

30.09.2021 до суду від відповідача надійшов лист (вх.№56397), відповідно до якого просить залишити подану заяву без розгляду.

Відповідно до положень частини п`ятої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

Суд вважає за можливе розглянути вказану заяву в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи та поданої заяви, суд дійшов наступних висновків.

За правилами статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Наведена норма кореспондується із положеннями статті 370 КАС України, згідно якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Також, Конституційний Суд України, розглядаючи справу №1-7/2013 у Рішенні від 26.06.2013, звернув увагу, що вже неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 №11-рп/2012).

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» вказав, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі «Піалопулос та інші проти Греції», пункт 68).

Конституційний Суд України бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Як зазначалось вище, згідно резолютивної частини рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.03.2020 по справі №280/548/20 зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 провести розрахунок та виплатити ОСОБА_1 невиплачену індексацію грошового забезпечення за період з 21.06.2002 по 07.11.2005.

Відповідачем на виконання вказаного рішення позивачу було виплачено 1 грн. Представником відповідача зазначено, що дані грошового забезпечення ОСОБА_1 знаходяться в галузевому архіві Міністерства оборони України. Тобто, у військової частини НОМЕР_2 відсутні жодні дані щодо розрахунку грошового забезпечення ОСОБА_1 за вищезазначений період у зв`язку з їх знищенням за строком давності, що унеможливлює розрахунок індексації грошового забезпечення за рішенням суду. З наведених підстав вважає, що рішення суду відповідачем виконано у повному обсязі.

Проте суд зазначає, що відповідачем не надано до суду розрахунку нарахованої суми індексації за період з 21.06.2002 по 07.11.2005. Також суду не надано жодних доказів знищення відповідних даних щодо розрахунку грошового забезпечення ОСОБА_1 , звернення до галузевого архіву Міністерства оборони України за отриманням таких даних.

Тому суд вважає, що виплата 1 грн. на користь позивача свідчить про занадто формальний підхід відповідача до виконання рішення суду.

Також суд не приймає до уваги наданий заявником висновок спеціаліста, здійснений на підставі довідки про доходи позивача за 2002-2005 роки. Так, за розрахунком якого при розрахунку індексації грошового забезпечення за періоди служби у військовій частині НОМЕР_4 командира взводу, старшого лейтенанта ОСОБА_1 , з 21.06.2002 по 07.11.2005 повинен бути взятий базовий місяць: вересень 2002 року 443,22 грн.; грудень 2002 року 471,42 грн.; січень 2003 року 686,41 грн.; лютий 2003 року 754,88 грн.; серпень 2003 року 837,79 грн.; вересень 2003 року 921,57 грн., та виплату у розмірі 1472,83 грн.

Оскільки при розгляді справи №280/548/20 судом не досліджувались складові доходу позивача за спірний період, необхідність застосування базового місяця та не були наведені будь-які розрахунки суми індексації грошового забезпечення, а лише встановлено наявність права позивача на нарахування та виплату індексації грошового забезпечення.

Проаналізувавши наведене, суд дійшов висновку, що рішення суду не виконане як то передбачено резолютивною частиною.

Отже, судом встановлено, що під час виконання рішення суду відповідачем у справі проігноровано зміст резолютивної частини рішення суду у справі №280/548/20 та допущено протиправну бездіяльність, а не дії, як вважає заявник.

Відтак, вимоги заяви позивача є частково обґрунтованими.

Як вже було зазначено вище, згідно частини шостої статті 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що наявні підстави для прийняття у справі окремої ухвали.

Приписи частин першої, другої статті 249 КАС України визначають, що суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви частково.

Керуючись статтями 249, 256, 294, 295, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання дій протиправними, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем, на виконання рішення суду у справі №280/548/20,- задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо невиконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.03.2020 по справі №280/548/20 в частині нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 21.06.2002 по 07.11.2005.

В іншій частині в задоволенні заяви, - відмовити.

Копію окремої ухвали направити заявнику до відома, Військовій частині НОМЕР_2 та Міністерству оборони України для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Встановити Військовій частині НОМЕР_2 та Міністерству оборони України місячний строк з дня отримання ухвали для надання відповіді про результати розгляду окремої ухвали та вжиті заходи.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня її постановлення.

Суддя М.С. Лазаренко