Справа № 621/990/21
Суддя: Філіп'єва В. В.
Дата ухвалення: 2021-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 621/990/21

Провадження 2-а/621/14/21

04 жовтня 2021 року м. Зміїв Харківської області

Зміївський районний суд Харківської області у складі:

головуючий - судя В.Філіп`єва,

за участі секретаря судового засідання А.Лацько,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 (не з`явився)

представник позивача - адвокат Манько Олексій Михайлович

відповідач - Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції (не з`явився)

ІІІ особа - Хачатрян Шаварш Арутюнович (не з`явився)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, третя особа: інспектор взводу № 2 роти № 6 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Хачатрян Шаварш Арутюнович,

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою (з подальшими уточненнями) до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, третя особа - інспектор взводу № 2 роти № 6 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Хачатрян Шаварш Арутюнович, в якій просив скасувати постанову серії ДП18 № 672501 від 06 травня 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, стосовно ОСОБА_1 за ч.8 статті 121 та ч.1 статті 122 КУпАП, винесеної інспектором 6 роти батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Хачатрян Шаваршем Арутюновичем та закрити провадження в адміністративній справі. Просив також стягнути з відповідача судовий збір.

В обґрунтування позову зазначено, що 06 квітня 2021 року позивачеві було вручено вказану Постанову серії ДП18 № 672501 від 06 травня 2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.8 статті 121 та ч.1 статті 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500,00 (вісім тисяч п`ятсот) гривень. З вказаною постановою позивач не погоджується, ввжає її неправомірною, оскільки в порушення вимог статті 268 КУпАП, йому не було роз`яснено належним чином права й обов`язки, не надано для ознайомлення матеріали справи щодо порушення норм Митного кодексу, і при цьому інспектор поліції ухвалив постанову в частині правопорушення, передбаченого ч.8 ст.121 КУпАП, без належних доказів та поза межами повноважень. В постанові зазначена невірна дата «06 травня 2021 року», тоді як постанова була вручена 06 квітня 2021 року. Вважав, що наявність події адміністративного правопорушення не доведена належними доказами, а тому провадження в справі має бути закритим на підставі п.1 статті 247 КУпАП (а.с.1-3, 12-14)

Крім того, в заяві від 01.07.2021, представник позивача зазначив додаткові підстави для скасування оскаржуваної постанови, а саме:

1)В постанові зазначене інше прізвище правопорушника;

2)Інспектором використано швидкість іншого автомобіля;

3)Час правопорушення не підтверджено жодним доказом

4)Відео файл з технічного пристрою не містить ідентифікації;

5)Рапорт подано з порушенням порядку, встановленого законом;

Зокрема вказав, що згідно наданого до матеріалів справи відео, показник швидкості «86 км/год» міститься заздалегідь до того, як з`являється автомобіль на екрані, час події на відео зафіксований о 12 годині 39 хвилин, а в оскаржуваній постанові зазначено час події 12 годин 55 хвилин.

Крім того, представник позивача зазначив, що позивача вже було притягнуто до юридичної відповідальності за порушення переміщення громадянами транспортних засобів особистого користування в митному режимі ТРАНЗИТУ через митну територію України (справа № 1766/80700/18 від 04.10.2018 року) та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 8500,00 гривень, який відповідно до квитанції № N1D8548655 від 29.10.2018 року було сплачено позивачем у повному обсязі (а.с. 52-53)

Відповідач - Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції не погодився з пред`явленим позовом та надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

У відзиві зазначив, що дійсно інспектором 6 роти батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Хачатрян Шаваршем Арутюновичем (ІІІ особа) було складено постанову серії ДП18 № 672501 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, стосовно ОСОБА_1 за ч.8 статті 121 та ч.1 статті 122 КУпАП, в якому помилково замість «квітня» вказано «травня», що є технічною помилкою, яка, відповідно до позиції Верховного Суду України (справа № 459/1801/17 від 24.12.2019 року), за умови доведеності факту вчинення адміністративного правопорушення, не може бути підставою для скасування постанови.

Отже, ІІІ особою по справі Ш.Хачатряном, в оскаржуваній постанові було встановлено, що 06 квітня 2021 року, близько 12.55 години, по проспекту Льва Ландау, № 27 в місті Харків, позивач ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВМW-530, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 86 км/год, перевищивши встановлене Правилами дорожнього руху обмеження на 36 км/год. Швидкість руху вимірювалась лазерним вимірювачем транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 № ТС000709, застосування якого вказано в постанові. Під час зупинки вказаного автомобіля в зв`язку з перевищенням швидкості, та перевірки його документів, було також встановлено, що позивач керував автомобілем ВМW-530, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з порушенням обмежень, встановлених Митним кодексом України, а саме - порушено строки його переміщення в митному режимі транзиту. Статтею 95 Митного кодексу України встановлено строк транзитного перевезення автомобільного транспорту в 10 діб, тоді як вказаний транспортний засіб було ввезено на територію України позивачем 13.06.2018 року, що підтверджується відомостями ІТС Інформаційного порталу Національної поліції України.

Посилаючись на норми ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», Закону України «Про дорожній рух», відповідач наполягав, що ІІІ особа по справі - інспектор 6 роти батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Хачатрян Шаварш Арутюнович діяв виключно в межах повноважень та у спосіб і порядок, встановлений законом.

Також вказав, що позивачем не надано жодних доказів, що спростовували б сам факт скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч.8 статті 121 та ч.1 статті 122 КУпАП, а отже позов є безпідставним і необґрунтованим, в зв`язку з чим просив відмовити у його задоволенні. (а.с. 41-47)

В судове засідання представник відповідача не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі

ІІІ особа по справі - інспектор 6 роти батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Хачатрян Шаварш Арутюнович - в судове засідання не з`явився, пояснень по суті позову не надавав, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч.1 статті 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат О.Манько підтримав позов та просив його задовільнити в повному обсязі з підстав, викладених вище. Наголосив, що поліцейський при розгляді справ про адміністративні правопорушення має діяти в межах своїх повноважень,у спосіб і в порядку, встановленому законом, забезпечити дотримання права особи на захист. Під час фіксації і розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача ОСОБА_4 були допущені численні порушення, вказані, в тому числі, письмово в заявах по суті, що, на його погляд, є підставою для скасування оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення.

Заслухавши представника позивача, дослідивши зміст позовних вимог та заперечень проти позову, судом встановлено наступне:

Як вбачається з Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 № 672501, складеній 06.05.2021 року, о 13.05 годині, в місті Харків по проспекту Льва Ландау, 27, інспектором 6 роти батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Хачатряном Шаваршем Арутюновичем, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , керуючи транспортним засобом ВМW-530, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належним Польща, порушив встановлене обмеження швидкості в населеному пункті на 36 км/год, рухаючись зі швидкістю 86 км/год (Трукам 000709) Водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВМW-530, реєстраційний номер НОМЕР_1 , щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, порушено строки його переміщення в митному режимі транзиту. Згідно ІПНП даний транспортний засіб ввезено 13.06.2018 року через пункт пропуску Гоптівка - Нехотєєвка, чим ОСОБА_1 порушив вимоги ст.. 381, 95 Митного кодексу України та пункту 12.4 Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.8 статті 121 та ч.1 статті 122 КУпАП.

Вказаною постановою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500,00 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Додатками до постанови зазначено відео Трукам 000709 та відео бодікам ВН-01345

Позивачеві роз`яснено права за статтею 268 КУпАП, порядок та строки оскарження за статтею 289 КУпАП та вручено копію вказаної постанови, що підтверджується його особистим підписом (а.с.48)

Згідно рапорту інспектора Ш.Хачатряна, ним під час складання постанови ДП18 № 672501 помилково зазначено невірну дату події «06 травня 2021 року», тоді як подія відбулася «06 квітня 2021 року» (а.с.49)

До відзиву на позовну заяву відповідачем надано CD-диск, досліджений безпосередньо в судовому засіданні, який містить файлові записи відео та документи в текстовому форматі, згідно якого зафіксовано рух транспортного засобу 06.04.2021 року по проспекту Льва Ландау, час 12:39:16, засобом TruCam TC000709, вимірна швидкість 86 км/год, вимірна дистанція 188,9м (а.с.57-58)

Представником позивача надано заперечення щодо відеофайлів, розміщених на CD-диску, оскільки на ньому відсутній цифровий підпис як автора зйомки, так і особи, уповноваженої на виготовлення копії файлу. Крім того, зазначено, що заміри швидкості засобом TruCam, як вбачається, проводилися не на стаціонарно закріпленому приладі, а з рук інспектора, що свідчить про більш ймовірну похибку у вимірах приладу та суперечить вимогам ст..40 Закону України «Про Національну поліцію» (а.с.78-79)

Згідно з ст.ст. 31, 40 Закону України „Про Національну поліцію", Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 №100, поліція використовує технічні засоби - нагрудні відеокамери (відеореєстратори). Використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів), як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції (п. 1.3 Розділу І Інструкції).

Відповідно до п.3.3. Розділу III вищенаведеної Інструкції, нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активовуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди; при перевірці документів; при поверхневому огляді; при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї; при наданні допомоги особам; у випадках, коли усвідомлення особою факту відеофіксації поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації.

Відповідно достатті 251 КУпАП, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції відеозапису, є одними із доказів в справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст.74 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В судовому засіданні під час перегляду електронного доказу - відеофайлу, яким зафіксовано рух транспортного засобу позивача 06.04.2021 року по проспекту Льва Ландау засобом TruCam TC000709, встановлено, що вимірна швидкість вже з початку відео зафіксована на позначці 86 км/год, а не з нульової відмітки, та вбачається одночасно рух інших транспортних засобів, що ставить під сумнів фіксацію перевищення швидкості саме автомобілем під керуванням позивача.

Відеозапису події з боді-камер інспекторів патрульної служби, якими зафіксовано обставини правопорушення, та на які посилається відповідач у відзиві, до матеріалів справи не надано.

Відповідно до Акту комісії Управління патрульної поліції № 4-21 від 27.05.2021 року, медіафайли з номерів відеореєстраторів за період з 02.03.2021 по 20.04.2021 року знищено як такі, що втратили актуальність (а.с.59-60)

Одночасно з цим, в судовому засіданні встановлено і не оспорюється представником позивача, що Відповідно до відомостей Інформаційного Порталу Національної Поліції (ІПНП), транспортний засіб EZG 32799, ввезено на територію України 13.06.2018 року через митний пост «Щербаківка», пункт пропуску «Гоптівка-Нехотєєвка», в транзитному режимі позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.50)

З постанови ДФС України в справі про порушення митних правил № 1766/80700/18 вівд 04.10.2018 року вбачається, що 13.06.2018 року ОСОБА_1 через МАПП «Гоптівка» Харківської митниці на митну територію України з метою особистого користування в митному режимі «транзит» було ввезено автомобіль ВМW-530, реєстраційний номер НОМЕР_1 , (країна реєстрації Польща). 22.06.2018 року ОСОБА_1 подав заяву про неможливість завершення режиму «транзит» в зв`язку з поломкою автомобіля, однак документів, що підтверджують факт аварії чи ремонту автомобіля не надав, в зв`язку з чим останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 Митного кодексу України та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу 8500,00 гривень (а.с.56)

Позивачем сплачено штраф по постанові митниці в повному обсязі, що підтверджується наданою квитанцією № N1D8548655 від 29.10.2018 року (а.с.54).

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, ґрунтуючись на засадах справедливості, виваженості та законності, суд зазначає наступне:

Відповідно до п.1 ч.1 статті 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно ч.1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

За змістом статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби, якщо водій порушив Правила дорожнього руху, та зобов`язаний зупиняти транспортні засоби якщо є інформація, що свідчить про порушення власником транспортного засобу митних правил, виявлені митними органами відповідно до Митного кодексу України, а саме: порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту іншого транспортного засобу особистого користування, використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, розкомплектування чи передачу у володіння, користування або розпорядження такого транспортного засобу особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Відповідно до положень статті 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, зокрема, ч.ч. 1,2,3,5,6,8,10,11 статті 121 та ч.ч.1,2,3,4,6,7 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ІІІ особа - інспектор 6 роти батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Хачатрян Шаварш Арутюнович - мав відповідні повноваження, встановлені законом, на розгляд справи про адміністративні правопорушення, передбачене ч.8 статті 121 та ч.1 статті 122 КУпАП

Частиною 1 статті 122 КУпАП визначено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 12.4 Правил дорожнього руху дозволено рух транспортних засобів у населених пунктах зі швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідачем до матеріалів справи не надано належних і допустимих доказів, які б поза обґрунтованим сумнівом свідчили про вчинення позивачем порушення пункту 12.4 ПДР, а саме перевищення саме його транспортним засобом встановленої законом швидкості 86 км/год.

Відповідно до ч.2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, відповідно до закріпленого в статті 62 Конституції України принципу, особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви » від 24 листопада 2000 року ).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 07 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь - які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

Відповідно до ч.ч.1,2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З вказаної норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, чиї рішення, дії чи бездіяльність оскаржуються, доки відповідач не спростує їх.

Тому посилання відповідача на те, що докази в оскаржуваній справі про адміністративне правопорушення не збереглися (знищені), не звільняє відповідача від обов`язку доведення правомірності свого рішення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, суд приходить до висновку про недоведеність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 статті 122 КУпАП в діях позивача, а тому рішення, прийняте відповідачем в цій частині, підлягає скасуванню.

Одночасно з цим, суд не вбачає підстав для скасування постанови про адміністративне правопорушення ДП18 № 672501 в частині притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.8 статті 121 КУпАП з наступних підстав:

Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначає Закон України "Про дорожній рух".

Відповідно достатті 1 Закону України "Про дорожній рух", цей закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Стаття 14 Закону України "Продорожній рух" зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Положеннями статті 16 Закону України "Про дорожній рух" встановлено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.

Відповідно до ст.31 Закону України «Про дорожній рух», тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам. Транспортні засоби, зареєстровані відповідними органами іноземних держав, які ввезені на територію України та перебувають під митним контролем, підлягають вивезенню або поміщенню в інший митний режим у строки, визначені законодавством з питань державної митної справи.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п.30.1 Правил дорожнього руху, власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати (перереєструвати) їх в уповноваженому органі МВС або провести відомчу реєстрацію в разі, якщо законом установлена обов`язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів.

За змістом статті 95 Митного кодексу України, строк транзитного перевезення для автомобільного транспорту встановлено 10 діб.

Згідно ч.4 статті 380 Митного кодексу України, тимчасове ввезення громадянами-резидентами на митну територію України таких транспортних засобів дозволяється на строк до 10 діб за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, та із застосуванням до них заходів гарантування, передбачених розділом X цього Кодексу. Строки, передбачені абзацами першим, другим, третім та п`ятим цієї частини, можуть бути продовжені митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.

Представником позивача в судовому засіданні не оспорювалося, що транспортний засіб ВМW-530, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належним Польща, ввезено позивачем 13.06.2018 року і він користується (керує) ним до теперішнього часу без дотримання вимог, встановлених Митним кодексом України.

Посилання представника на те, що позивач вже сплатив за вказане порушення штраф, а тому не може бути двічі притягнутим до адміністративної відповідальності за одне й те саме правопорушення, є безпідставним, оскільки ч. 8 статті 121 КУпАП передбачено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.

Відповідальність за ч.9 цієї ж статті настає за вчинення вище зазначеного правопорушення повторно протягом року після притягнення до адміністративної відповідальності.

Позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення митних правил постановою ДФС України № 1766/80700/18 від 04.10.2018 року, яка набрала чинності, та за якою позивачем сплачено штраф в сумі 8500,00 гривень.

Однак при цьому, позивач, всупереч положенням Митного кодексу України, Правил дорожнього руху, продовжив користуватися транспортним засобом з порушенням вимог митного режиму транзиту, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про обґрунтованість постанови ДП18 № 672501 в частині притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.8 статті 121 КУпАП.

Відповідно до ч.1, ч.3 статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право:залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову ОСОБА_4 в частині скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 672501 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 статті 122 КУпАП, та про відмову в задоволенні іншої частини позовних вимог.

Відповідно ч.3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Отже, з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 5, 20, 72, 139, 229, 241-246, 255, 286, 295 КАС України, ст. 293 КУпАП, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, третя особа: інспектор взводу № 2 роти № 6 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Хачатряна Шаварша Арутюновича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 672501, складену інспектором взводу № 2 роти № 6 батальйону №2 УПП в Харківській області Департаменту патрульної поліції Хачатряном Шаваршем Арутюновичем в частині притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 статті 122 КУпАП - скасувати та закрити провадження по справі в цій частині.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з відповідача - Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції - на користь позивача ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 18,16 (вісімнадцять гривень 16 коп)

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду (м.Харків, майдан Театральний,1) протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1

Відповідач: Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, юридична адреса: 61033, місто Харків, вул..Шевченка, буд.315А.

Третя особа: інспектор взводу № 2 роти № 6 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Хачатрян Шаварш Арутюнович, адреса місця знаходження: 61033, місто Харків, вул..Шевченка, буд.315А.

Повний текст рішення складено 08 жовтня 2021 року.

Головуючий: суддя В. Філіп`єва