Справа № 420/8918/21
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2021-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/8918/21
Головуючий в 1 інстанції: Бойко О.Я.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Зуєвої Л.Є.,

суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.

при секретарі Цехмейстренко Ю.В..,

за участі позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив визнати протиправним та нечинним рішення Краснянської сільської ради Тарутинського району Одеської області від 07 серпня 2019 року №221-VII «Про затвердження тарифів на централізоване водопостачання в межах Краснянської сільської ради».

В обґрунтування позову зазначалось, що відповідач спірним рішенням необґрунтовано затвердив підвищення розміру тарифів на централізоване водопостачання, оскільки не дотримався порядку розгляду розрахунку тарифів на комунальні послуги. Зокрема, не взяв до уваги, що суб`єкт господарювання, який звернувся з пропозицією перерахувати тарифи, подав заяву, що не відповідає встановленій формі, не додав до неї повний пакет документів, які б обґрунтовували зміну тарифів, не проінформував споживачів про намір зміни тарифів. Відповідач не врахував, що на дату прийняття спірного рішення у суб`єкта господарювання сплинув строк дії ліцензії на право діяльності щодо централізованого водопостачання. Тобто з огляду на всі перелічені недоліки відповідач зобов`язаний був прийняти рішення про відмову в розгляді заяви щодо зміни тарифів на централізоване водопостачання.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року, ухвалене в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження у м. Одесі у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_1 надала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. Доводами апеляційної скарги зазначено, що суб`єктом господарювання не подано жодного документу, який би підтверджував зміну вартості окремих складових тарифів у разі коригування тарифів. Апелянт звертає увагу, що відповідач не надав доказів про інформування споживачів про намір ФОП ОСОБА_2 змінити розмір тарифу на централізоване водопостачання. Апелянт звертає увагу, що оскаржує рішення відповідача яке було прийнято у той яас коли дія ліцензії ФОП закінчилась.

Відповідачем відзив на апеляційну скаргу до суду не подано.

Згыдно п.1 ч.1 ст. 306 АС України суддя-доповідач в порядку підготовки справи до апеляційного розгляду з`ясовує склад учасників судового процесу. У разі встановлення, що рішення суду першої інстанції може вплинути на права та обов`язки особи, яка не брала участі у справі, залучає таку особу до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

В апеляційній скарзі апелянт просить залучити до розгляду справи, як 3-ю особу ФОП ОСОБА_2 , в свою чергу ОСОБА_1 необгурунтовую такого клопотання та не зазначає яким чином рішення у цій справі впливає на права та обов`язки ФОП ОСОБА_2 та в свою чергу, судом встановлено, що повідомлення (заява) про розгляд питання щодо підвищення тарифів на централізоване водопостачання подана до відповідача ФОП ОСОБА_3 , який є іншою особою.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, 08.07.2019 до Красненської сільської ради Тарутинського району Одеської області надійшло повідомлення (заява) від ФОП ОСОБА_3 про розгляд питання щодо підвищення тарифів на централізоване водопостачання. На момент звернення ОСОБА_3 в нього була чинною ліцензія серії АЕ №271386, що надавала йому право на централізоване водопостачання строком до 22.07.2019 (а.с.20).

У повідомленні суб`єкт господарювання вказував на тривалий строк протягом якого, починаючи з 22.09.2016, відсутні зміни тарифів на водопостачання. Через зміну собівартості складових на послуги водопостачання ( заробітна плата, енергоносії) чинні тарифи на відповідні послуги не відповідають рівню фактичних витрат на виробництво послуг, що ставить під загрозу їх надання на належному рівні. За час дії тарифів змінився: розмір тарифу на електроенергію з 2,16 грн. за 1 кВт/год до 2.94 грн за 1 кВт/год; мінімальна заробітна плата з 1450 грн. до 4173 грн., вартість палива з 20 грн./л до 30грн./л. Також на підвищення собівартості має значний вплив зростання цін на паливно-мастильні матеріали та обладнання, підвищення податкового навантаження (а.с.17).

До вказаного повідомлення суб`єкт господарювання подав розрахунок собівартості 1 куб. м води за 2019 рік.

08.07.2019 виконавчий комітет VII скликання Красненської сільської ради Тарутинського району Одеської області прийняв рішення №31 «Про схвалення проекту рішення «Про затвердження тарифів на централізоване водопостачання в межах Красненської сільської ради» (а.с.12-16).

07.08.2019, розглянувши звернення ФОП ОСОБА_3 , Красненська сільська рада вирішила затвердити тарифи на централізоване водопостачання. Зокрема, для споживачів, у яких встановлені прилади обліку води за 1 куб для населення 15,45 грн., бюджетних установ і організацій 18,10 грн; інших суб`єктів господарювання 31,63 грн. Для споживачів, у яких не встановлені прилади обліку води за календарний місяць - 44,25 грн. на особу; 12,16 грн. - за голову великої рогатої худоби; 4,42 - за 1 голову молодняка великої рогатої худоби; 2,88 грн.- за 1 голову вівці та кози (плата за 6 місяців); 33,20 грн.- за 1 автотранспортну одиницю (плата раз на рік).

В рішенні відповідач зазначив, що він, розглянувши звернення ФОП ОСОБА_3 , прийняв рішення про встановлення тарифів у зв`язку із зміною собівартості складових на послуги водопостачання (заробітна плата, енергоносії та інше) та з метою приведення тарифів у відповідність до економічно обґрунтованих витрат, поліпшення якості надання суб`єктом господарювання послуг з водопостачання (а.с.6-7).

09.12.2020 Тарутинська селищна рада Тарутинського району Одеської області прийняла рішення №25-VIII реорганізувати Красненську сільську раду шляхом приєднання до Тауртинської селищної ради (а.с.8-10).

18.02.2021 Тарутинська селищна рада прийняла рішення №104VIII перейменувати Тарутинську селищну раду Тарутинського району Одеської області у Тарутинську селищну раду Болградського району Одеської області (а.с.11).

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Щоб адміністративний позов був прийнятий до провадження судом першої інстанції, позивачу необхідно дотримуватись порядку подання позовної заяви в межах реалізації права на звернення до суду та кореспондуючого права на повноважний суд з урахуванням положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 55 Конституції України, частини четвертої статті 5 КАС України.

Крім того, пунктами 6, 7 частини п`ятої статті 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасника справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом, упродовж визначених для цього строків.

Отже, учасник справи, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на звернення з позовом до суду, повинен забезпечити неухильне і своєчасне виконання своїх процесуальних обов`язків, вимог закону і суду, зокрема стосовно звернення до суду з позовною заяву у строки встановлені законом.

Строк звернення до адміністративного суду регламентовано статтею 122 КАС України, за приписами частин першої, другої якої, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

З огляду на принцип верховенства права у демократичному суспільстві національне законодавство має забезпечувати достатній рівень доступу до суду в аспекті права на суд. Для того, щоби право на доступ до суду було ефективним, особа має мати зрозумілу та реальну можливість оскаржити дію, що порушує її права (див. mutatismutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі Белле проти Франції (Bellet v. France) від 4 грудня 1995 року, заява № 23805/94, § 36).

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див. mutatismutandis рішення у справі Перетяка та Шереметьев проти України (PeretyakaAndSheremetyev v. Ukraine) від 21 грудня 2010 року, заяви № 17160/06 та №35548/06, § 33).

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Процесуальний кодекс установлює обмеження щодо відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Одним із механізмів забезпечення реалізації гарантованого Конвенцією права особи на доступ до правосуддя, з урахуванням принципу правової визначеності, є поновлення судом пропущеного з поважних причин строку на звернення до суду з дотриманням засад оптимальності і пропорційності.

Виходячи з наведеного, можна дійти висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку для звернення до адміністративного суду здійснюється у виняткових, особливих випадках, виключно за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав, свобод або законних інтересів.

Судом встановлено, що 28.05.2021 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області та просила визнати протиправним та нечинним рішення Краснянської сільської ради Тарутинського району Одеської області від 07 серпня 2019 року №221-VII «Про затвердження тарифів на централізоване водопостачання в межах Краснянської сільської ради».

З зазначеного вбачається, що позивачем подано позовну заяву, в якій оскаржено рішення Краснянської сільської ради Тарутинського району Одеської області прийняте 07.08.2019 р., тобто майже через два роки після його прийняття. Однак, ОСОБА_1 у відповідності до вимог Кодексу адміністративного судочинства України клопотання про поновлення строку звернення до суду з позовною заяву до суду першої інстанції не надано, в апеляційній сказі підстав пропуску строку не зазначено, в свою чергу суд першої інстанції при відкритті адміністративного провадження також не звернув увагу на пропуск позивачем строку звернення до суду з позовною заявою про оскарження рішення відповідача від 07.08.2019 р.

Таким чином, питання поновлення строку звернення позивача до суду з цим позовом судом першої інстанції не вирішувалось ні під час відкриття провадження у справі, ні в ході її розгляду.

Під час апеляційного розгляду справи в суді апеляційної інстанції у відкритому судовому засіданні колегією суддів було з?ясовано питання щодо причин пропуску строку звернення до суду з позовною заявою, про що ОСОБА_1 повідомила , що фактично дізналась про порушення своїх прав коли почала отримувати квитанції про оплату водопостачання.

В свою чергу коли саме позивач дізналась про оскаржуване рішення ради повідомити не змогла та зазначила, що дізналась приблизно у кінці літа у 2020 року.

Крім того, позивач пояснюючи причини пропуску строку звернення до суду вказала, що звернулась до суду з позовом про оскарження рішення Краснянської сільської ради Тарутинського району Одеської області від 07 серпня 2019 року №221-VII, оскільки відповідачем у травні 2021 року були підвищені тарифи на водопостачання.

Слід зазначити, що поняття "повинна була дізнатись", використане у ст. 122 КАС України слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про прийняття оскаржуваного рішення та знала про обставини його прийняття. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Як вбачається з рішення Краснянської сільської ради від 07 серпня 2019 року №221-VII рішення набрало чинності з 01.09.2019 р., тобто з вересня 2019 р. затверджено нові тарифи на централізоване водопостачання, тому з огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що позивач повинна була дізнатись про наявність оскаржуваного рішення саме з вересня 2019 року, після отримання квитанцій з оплати комунальних послуг.

Доводи позивача про те, що вона дізналась про рішення приблизно в кінці літа 2020 року та про те що остання хворіла не підтверджуються жодними доказами, а також позивачем не конкретизовано в який саме період часу вона хворіла, та яким чинном зазначена хвороба не надавала їй змогу звернутись до суду з позовом

Таким чином, позивачем не зазначено об`єктивно непереборних обставин, які б не залежали від її волевиявлення або пов`язані з істотними перешкодами чи труднощами, що позбавили її можливості звернутися до адміністративного суду з даним позовом, у встановлений процесуальним законодавством строк.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених ч.ч.3 та 4 ст.123 цього Кодексу.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду визначені у статті 123 КАС України, відповідно до якої у разі якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, наслідки пропуску позивачем строку звернення до суду можуть бути застосовані судом на будь-якій стадії судового розгляді навіть після визнання судом поважними причин пропуску строку звернення поновлення.

Згідно ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Враховуючи встановлені в ході розгляду даної справи обставини, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції та залишення позову без розгляду, а також наголошує на не наведенні позивачем обставин, які б давали підстави для висновку про наявність об`єктивних, тобто таких, що не залежали від волі позивача, обставин, які би зумовили поважність пропуску встановленого процесуальним законом строку звернення до суду.

Керуючись ст. ст.122, 123, 240. 308, 310, 315, 319, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Відповідно до ст. 325-328 КАС України постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає крім випадків: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Повний текст складено та підписано 07.10.2021 року

Головуюча суддя: Л.Є. Зуєва

Суддя: М.П. Коваль

Суддя: О.О. Кравець