Справа № 560/9224/21
Суддя: Польовий О.Л.
Дата ухвалення: 2021-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/9224/21
РІШЕННЯ

іменем України

08 жовтня 2021 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Польового О.Л. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області, в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати суддівської винагороди судді за лютий-червень 2021 року, обчисленої виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 01.01.2021 в розмірі 2102,00 грн;

- зобов`язати відповідача провести нарахування та виплату суддівської винагороди судді, починаючи з 01.02.2021 по 30.06.2021 включно, у відповідності до вимог статті 135 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII "Про судоустрій та статус суддів" (далі по тексту - Закон №1402-VIII), виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого на 01.01.2021 складає 2270,00 грн, з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням передбачених законом податків і обов`язкових платежів;

- допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення суддівської винагороди за один місяць;

- зобов`язати відповідача в десятиденний строк подати звіт про виконання рішення суду.

На переконання позивача відповідач повинен був нарахувати суддівську винагороду за період з 01.02.2021 по 30.06.2021 виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2021 в розмірі 2270,00 грн.

Відповідач подав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що виплата позивачу суддівської винагороди здійснена відповідно до Закону України від 15.12.2020 №1082-IX "Про Державний бюджет України на 2021 рік", який не визнаний неконституційним. Відповідно до рішення Верховного Суду від 03.03.2021 у справі №340/1916/20 територіальне управління не могло виплачувати суддівську винагороду понад виділені йому для цього бюджетні асигнування, на власний розсуд вирішуючи який нормативно-правовий акт потрібно виконувати.

Ухвалою від 02.08.2021 Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження у цій справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши докази, суд встановив такі обставини справи.

Указом Президента України від 18.06.2010 №713/2010 ОСОБА_1 призначений на посаду судді Городоцького районного суду Хмельницької області строком на 5 років.

Указом Президента України від 12.06.2017 №157/2017 позивач призначений на посаду судді Городоцького районного суду Хмельницької області безстроково.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати суддівської винагороди судді за лютий-червень 2021 року, обчисленої виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 01.01.2021 в розмірі 2102,00 грн, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Статтею 130 Конституції України встановлено, що держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Відповідно до частини 1 статті 135 Закону №1402-VIII суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці (частина 2 статті 135 Закону №1402-VIII).

За приписами частини 3 статті 135 Закону № 1402-VIII базовий розмір посадового окладу судді становить: 1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 3) судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Частиною 4 статті 135 Закону №1402-VIII визначено, що до базового розміру посадового окладу, визначеного частиною третьою цієї статті, додатково застосовуються такі регіональні коефіцієнти: 1) 1,1 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше сто тисяч осіб; 2) 1,2 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше п`ятсот тисяч осіб; 3) 1,25 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше один мільйон осіб.

У випадку, якщо суд розміщується в декількох населених пунктах, застосовується регіональний коефіцієнт за місцезнаходженням органу, який провів державну реєстрацію такого суду.

Згідно з частиною 9 статті 135 Закону №1402-VIII обсяги видатків на забезпечення виплати суддівської винагороди здійснюються за окремим кодом економічної класифікації видатків.

Отже, Законом №1402-VIII визначений базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду, який становить 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлений на 1 січня календарного року.

Водночас, статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" встановлено у 2021 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня - 2270 гривень.

Разом з тим, у вищевказаній статті також запроваджена нова величина у розмірі 2102 гривні - "прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 1 січня".

Тобто, положення статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" щодо запровадження величини "прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді" не відповідають нормам Конституції України та нормам спеціального Закону №1402-VIII, тому не можуть бути застосовані до визначення розміру виплати суддівської винагороди.

Зокрема, норми спеціального Закону №1402-VIII передбачають базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який з 1 січня 2021 року що складає 2270 гривень.

До спеціального Закону №1402-VIII, а також до статті 130 Конституції України не вносилися жодні зміни після запровадження у Законі України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" такої величини як "прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді".

Більше того, у спеціальному Законі №1402-VIII, як до 01.01.2021, так і після настання цієї дати, розмір посадового окладу судді місцевого суду визначався та визначається виходячи з розміру саме прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а не будь-якої іншої спеціально запровадженої величини.

Однак, відповідач діючи всупереч приписам статей 19 та 130 Конституції України, порушив норми діючого законодавства України та виплатив позивачу винагороду у розмірі меншому, ніж це визначено спеціальним Законом України "Про судоустрій і статус суддів".

Слід також зазначити, що саме з 30.09.2016 набрали чинності зміни, внесені до Конституції України згідно із Законом України від 02.06.2016 №1401-VIII "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)".

Вказаним Законом, з-поміж іншого, стаття 130 Конституції України викладена в новій редакції. У контексті спірних правовідносин потрібно наголосити, що Конституція України у редакції Закону №1401-VIII вперше містить положення, які закріплюють спосіб визначення розміру суддівської винагороди, а саме, що "розмір винагороди встановлюється законом про судоустрій".

З цією конституційною нормою співвідносяться норми частини 1 статті 135 Закону №1402-VIII, які у поєднанні (системному зв`язку) дають чітке розуміння, що єдиним нормативно-правовим актом, яким повинен і може визначатися розмір суддівської винагороди є закон про судоустрій.

Отже, Закон №1402-VIII є спеціальним для правовідносин щодо врегулювання розміру суддівської винагороди, і з врахуванням доктринальних правил подолання змістових колізій, збігу темпоральної та змістовної колізій, збігу ієрархічної та змістовної колізій пріоритет зазвичай віддається спеціальній нормі.

Верховний Суд в постанові від 03.03.2021 у справі №340/1916/20 дійшов висновку про те, що для такої групи правовідносин у сфері організації судової влади (йдеться про суддівську винагороду) закон про судоустрій є спеціальним законом, відповідно він має пріоритет над іншими нормативно-правовими актами не лише змістовний, але й певною мірою ієрархічний. Щодо останнього, то мається на увазі те, що позаяк Конституція України, відповідно до її статті 8, має найвищу юридичну силу, наявність в її тексті прямої вказівки на спосіб визначення суддівської винагороди слугує безапеляційним способом подолання будь-яких протиріч у правовому регулюванні правовідносин на кшталт тих, з яких виник цей спір, на користь спеціального закону (про судоустрій). Норми Конституції України є нормами прямої дії, а отже, при вирішенні спору суд може застосовувати їх безпосередньо, особливо тоді, коли закон чи інший нормативно-правовий акт їм суперечить (частина 4 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України).

Розмір суддівської винагороди визначений у статті 135 Закону №1402-VIII, який є законом про судоустрій в значенні частини 2 статті 130 Конституції України.

Тому до спірних правовідносин спеціальними є норми статті 135 Закону №1402-VIII, які попри те, що в часі цей закон прийнятий раніше, мають пріоритет стосовно пізніших положень Закону України "Про Державний бюджет на 2021 рік".

Закону України "Про Державний бюджет на 2021 рік" не може змінювати правове врегулювання виплати суддівської винагороди, яке визначене Законом №1402-VIII, оскільки не є спеціальним законом в цих правовідносинах.

Водночас, зміни до Закону №1402-VIII в частині, яка регламентує розмір суддівської винагороди у досліджуваний період не вносились, тому законних підстав для обмеження її виплати не було.

Подібні юридичні позиції були сформовані Конституційним Судом України у рішеннях від 09.07.2007 №6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) та від 22.05.2008 №10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України), які суд враховує у цій справі.

Таким чином, обмеження виплати позивачу, починаючи з лютого 2021 року суддівської винагороди (шляхом обчислення її розміру виходячи з показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2102,00 грн) було неправомірним.

Тому відповідач зобов`язаний був при визначенні розміру суддівської винагороди позивача у період з лютого 2021 року по червень 2021 року діяти відповідно до Закону №1402-VIII, та відповідно обчислювати розмір суддівської винагороди виходячи з показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет на 2021 рік", саме у значенні 2270,00 грн.

У зв`язку з цим позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Водночас у задоволенні вимоги позивача щодо негайного виконання рішення суду слід відмовити, оскільки відповідно до пункту 2 частини 1 статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць. Суд не стягує з відповідача на користь позивача суддівську винагороду, а зобов`язує Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області вчинити дії, а саме нарахувати та виплатити таку винагороди в належному розмірі.

У задоволенні вимоги позивача щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення також необхідно відмовити, оскільки останній не надав жодних доказів того, що відповідач може намагатись ухилитись від виконання цього судового рішення.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, тому судові витрати відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 суддівської винагороди судді за лютий-червень 2021 року, обчисленої виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 01.01.2021 в розмірі 2102,00 грн.

Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 суддівської винагороди судді, починаючи з 01.02.2021 по 30.06.2021 включно, у відповідності до вимог статті 135 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII "Про судоустрій та статус суддів", виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого на 01.01.2021 складає 2270,00 грн, з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням передбачених законом податків і обов`язкових платежів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 )
Відповідач:Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області (вул. Соборна, 75,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 26293548)

Головуючий суддя О.Л. Польовий