Справа № 300/1154/21
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2021-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2021 рокуЛьвівСправа № 300/1154/21 пров. № А/857/13205/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Глушко І.В.,

суддя Запотічний І.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 червня 2021 року (головуючий суддя Панікар І.В., м.Івано-Франківськ, письмове провадження) у справі № 300/1154/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій,

В С Т А Н О В И В:

25 березня 2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся в суд першої інстанції з позовом до Головного управління ДПС у Івано-Франківській області (далі - відповідач), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача в частині невнесення відомостей до інтегрованої автоматизованої інформаційно-аналітичної системи про скасування вимоги №5159-55 від 2 травня 2019 року зі сплати ЄСВ в сумі 5 211,36 грн. та вимоги №Ф5159-55 від 07 листопада 2019 року на суму 5 508, 36 грн.;

- зобов`язати внести відомості до інтегрованої автоматизованої інформаційно-аналітичної системи та картки облікового рахунку щодо скасування вимоги №5159-55 від 12 травня 2019 року зі сплати ЄСВ в сумі 5 211, 3 грн. та вимоги №5159-55 від 07 листопада 2019 року на суму 5 508, 36 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року у справі №300/601/20, та рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29вересня 2020 року у справі №300/602/20 скасовано податкові вимоги про сплату позивачем боргу з ЄСВ від 12 травня 2019 року № Ф5159-55У, та № Ф5159-55У від 07 листопада 2019 року. Після набрання вказаними рішеннями законної сили, 21 січня 2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення коригування показників інтегрованої картки платника податків, проте відповідач відмовив у коригування показників зазначивши, що рішення були прийняті про скасування вимог і не передбачали скасування нарахувань в інтегрованій картці платника.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 червня 2021 року позов задоволено:

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДПС в Івано-Франківській області щодо не внесення відомостей до інтегрованої автоматизованої інформаційно-аналітичної системи про скасування вимоги № Ф5159-55У від 12.05.2019 року зі сплати ЄСВ в сумі 5211,36 грн. та вимоги № Ф5159-55У від 07.11.2019 року зі сплати ЄСВ в сумі 5508,36 грн.;

- зобов`язано Головне управління ДПС в Івано-Франківській області внести до інтегрованої автоматизованої інформаційно-аналітичної системи щодо ОСОБА_1 відомості про скасування вимоги № Ф5159-55У від 12.05.2019 року зі сплати ЄСВ в сумі 5211,36 грн. та вимоги № Ф5159-55У від 07.11.2019 року зі сплати ЄСВ в сумі 5508,36 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відображення контролюючим органом в інтегрованій картці платника податків відомостей щодо своєчасного нарахування та сплати податкових зобов`язань створює певні наслідки для платника податків та наявність у останнього матеріально-правового інтересу, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом. Відповідно, у разі скасування вимоги про сплату податкового боргу, контролюючий орган повинен вчинити дії щодо відображення/коригування у особовій картці позивача дійсного стану зобов`язань перед бюджетом. Відтак, на думку суду першої інстанції у спірній ситуації наявні всі підстави для вчинення відповідачем дій щодо коригування показників інтегрованої картки платника задля відображення дійсного стану зобов`язань перед бюджетом.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, Головне управління ДПС в Івано-Франківській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що він виконав рішення судів по справах № 300/601/20 та № 300/602/20. На думку скаржника, подання ОСОБА_1 позову у цій справі є безпідставним та необґрунтованим, оскільки відсутній предмет спору, та відповідно не має порушеного права позивача. Водночас, відповідач зазначає, що скасування вимоги не призводить до скасування боргу з ЄСВ, такий і надалі обліковується за платником, та на кінець кожного місяця контролюючим органом може бути сформовано вимогу про його сплату. Звернуто увагу суду, що у судових рішеннях по справах № 300/601/20 та № 300/602/20 предметом спору є виключно скасування вимоги, а не скасування боргу як такого.

У відповідь на апеляційну скаргу позивач подав відзив, в якій покликаючись на висновки Верховного Суду у справі №826/9288/18, заперечує проти вимог відповідача та просить суд залишити скаргу без задоволення.

На підставі ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи проводиться у письмовому провадженні.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступне.

Як становлено судом Головне управління ДПС в Івано-Франківській області, відповідно до статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», сформувало вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф5159-55У від 10 травня 2019 року, згідно якої станом на 12 липня 2019 року за позивачем рахується недоїмка по єдиному соціальному внеску в сумі 5211,36 грн.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року у справі № 300/601/20 позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області задоволено - визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про сплату боргу від 10.05.2019 № Ф5159-55У (а.с.17-25).

Рішення суду набрало законної сили 13 січня 2021 року.

В подальшому, 07 листопада 2019 року, Головним управління ДПС в Івано-Франківській області, відповідно до статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф5159-55У, згідно якої станом на 02 січня 2020 року за позивачем рахується недоїмка по єдиному соціальному внеску в сумі 5508,36 грн.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.09.2020 року у справі № 300/602/20 позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області задоволено - визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про сплату боргу від 07 листопада 2019 року № Ф5159-55У.

Рішення суду набрало законної сили 24 листопада 2020 року.

У зв`язку із скасуванням вищевказаних вимог про сплату боргу (недоїмки) та з метою врегулювання розбіжності в інтегрованій картці платника, позивач 22 січня 2021 року звернувся до відповідача із відповідною заявою.

За результатом розгляду вказаної заяви Головне управління ДПС в Івано-Франківській області, листом № 696/6/09-19-13-08-14 від 04 лютого 2021 року, повідомило позивача, що згідно рішень Івано-Франківського окружного адміністративного суду по справах №300/602/20 та №300/601/20 вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 07 листопада. 2019 року № Ф5159-55У та від 10 травня 2019 року №Ф5159-55У вважаються скасованими. Проте, в резолютивній частині рішень Івано-Франківського окружного адміністративного суду не зазначено щодо необхідності скасування нарахувань в інтегрованій картці платника.

Позивач, вважаючи таку відмову відповідача протиправною, за захистом своїх прав звернувся з позовною заявою до суду.

Перевірячи правильність висновків суду першої інстанції колегія суддів враховує наступні міркування.

10 червня 2016 року набрав чинності Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджений наказом Міністерства фінансів України від № 422 (далі - Порядок № 422).

Відповідно до пункту 2 Розділу I Порядку № 422 інтегрована картка платника - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.

Згідно з пунктом 3 Розділу I Порядку № 422, оперативний облік податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску здійснюється органами ДФС в інформаційній системі органів ДФС.

Пунктом 4 Розділу I означеного Порядку встановлено, що відповідальними за достовірність відображення в інформаційній системі органів ДФС первинних показників є працівники структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи. За змістом пункту 2 Глави 1 Розділу II Порядку № 422, з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.

Пунктом 1 Глави 1 Розділу III Порядку № 422 передбачено, що для забезпечення контролю за повнотою та своєчасністю розрахунків платників органи ДФС проводять оперативний облік надходжень за податками, зборами на підставі документів, визначених порядком взаємодії органів ДФС та органів Казначейства у процесі виконання державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями, а саме: відомостей про зарахування та повернення коштів з аналітичних рахунків за надходженнями у вигляді технологічного файла @B; виписок з рахунків у вигляді електронного реєстру розрахункових документів; звітів про виконання державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями.

Тобто, у картках особових рахунків відображається повна хронологія нарахувань податкових зобов`язань, їх сплата тощо.

Контроль достовірності первинних показників за податками і зборами, митними та іншими платежами до бюджетів та єдиним внеском здійснюється керівниками структурних підрозділів органів ДФС за напрямками роботи.

Загальний контроль за достовірністю відображення в ІКП облікових показників забезпечується підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень.

Дії працівників органів ДФС при відображенні в інформаційній системі органів ДФС первинних показників фіксуються із зазначенням ідентифікатора користувача, дати та часу дії.

При виявленні некоректних базових записів структурними підрозділами за напрямками роботи готується коригуючий документ, з обов`язковим посиланням на первинний документ, показники якого виправляються. Коригування даних в інформаційній системі органів ДФС здійснюється підрозділами, відповідальними за введення таких даних з первинних документів, за поточною датою.

При цьому, відповідно до змісту пункту 5 розділу I Порядку № 422, у разі необхідності коригування облікових показників ІКП у ручному режимі таке коригування здійснюється виключно за рішенням керівника (заступника керівника) органу ДФС, підготовленим відповідним структурним підрозділом за напрямом роботи.

Таким чином, аналіз вказаної норми дає підстави для висновку, що відповідач має можливість здійснювати відповідні коригування облікових показників ІКП у ручному режимі у разі необхідності.

Відсутність відповідних коригувань у картці позивача призводить до негативних наслідків для нього, що потребує вжиття ефективних заходів захисту, в тому числі, в судовому порядку.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду викладену у постанові від 25 березня 2020 року у справі №826/9288/18 зазначив, що аналіз положень пунктів 1, 2 розділу 2 Порядку № 422 свідчить про те, що відображення контролюючим органом в інтегрованій картці платника податків відомостей щодо своєчасного нарахування та сплати податкових зобов`язань створює певні наслідки для платника податків та наявність у останнього матеріально-правового інтересу, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом. Відповідно, у разі скасування вимоги про сплату податкового боргу, контролюючий орган повинен вчинити дії щодо відображення/коригування у особовій картці позивача дійсного стану зобов`язань перед бюджетом.

Подібна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19 лютого 2019 року (справа №825/999/17) та від 26 лютого 2019 року (справа №805/4374/15-а).

Отже, враховуючи те, що рішеннями Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справах: №300/601/20 та № 300/602/20 визнано протиправними та скасовано вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 10.05.2019 року № Ф5159-55У на суму 5211,36 грн., та від 07.11.2019 року № Ф5159-55У на суму 5508,36 грн. суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для вчинення відповідачем дій щодо коригування показників інтегрованої картки платника задля відображення дійсного стану зобов`язань перед бюджетом.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Апеляційний суд критично оцінює доводи відповідача викладені в апеляційній скарзі та зазначає, що зі змісту облікової картки позивача встановлено відсутність відповідних коригувань у картці позивача на виконання даних рішень, внаслідок чого, такі не можуть братися судом до уваги. До того ж колегія суддів вважає позицію відповідача про те, що скасування податкової вимоги не є підставою для внесення змін до інтегрованої картки недобросовісною, оскільки така поведінка зумовлює систематичне виникнення однорідних спірних відносин, у яких позивач змушений неодноразово звертатись до суду за захистом його прав від рішень податкового органу з одного й того ж предмету.

Крім того апеляційний суд звертає увагу скаржника на те, що правовідносини тотожні тим, що розглядаються у цій справі, неодноразово були предметом дослідження у численних справах по всій території України та по них сформована усталена судова практика включно з позицією Верховного Суду. Разом з тим, відповідач у цій справі у доводах своєї апеляційної скарги доводить свою позицію формально покликаючись на норми нормативно-правових актів не вдаючись до їх ґрунтовного аналізу та не звертаючи увагу на судову практику. Відтак, на переконання колегії суддів, такі доводи не є ґрунтовними, позбавлені цілісності та переконливості.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України перерозподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 червня 2021 року у справі № 300/1154/21- без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. В. Глушко
І. І. Запотічний