Справа № 520/10762/2020
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2021-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

08 жовтня 2021 року справа № 520/10762/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мар`єнко Л.М., розглянувши у письмовому провадженні в м. Харкові заяву Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про зміну способу і порядку виконання судового рішення від 16.03.2021 року №520/10762/2020 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління соціального захисту населення Ізюмської міської ради (вул. Соборна, буд. 20,м. Ізюм, Харківська область,64300) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.03.2021 у справі №520/10762/2020 - позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління соціального захисту населення Ізюмської міської ради (вул. Соборна, буд. 20,м. Ізюм, Харківська область,64300) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії Управління соціального захисту населення Ізюмської міської ради щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік, відповідно ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів, гарантії їх правового захисту», виходячи з восьми мінімальних пенсій за віком.

Зобов`язано Управління соціального захисту населення Ізюмської міської ради Харківської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік, відповідно ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів, гарантії їх правового захисту», виходячи з восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Рішення суду набрало законної сили, видано виконавчий лист.

06.10.2021 року до суду надійшла заява Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в якій заявник просив змінити спосіб і порядок виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.03.2021 у справі №520/10762/2020 шляхом заміни на стягнення з Управління соціального захисту населення Ізюмської міської ради Харківської області на користь ОСОБА_1 суми в розмірі 9464,00 грн.

В обґрунтування заяви зазначено, що на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває виконавче провадження №66069007 з примусового виконання виконавчого листа №520/10762/2020, виданого 09.07.2021 Харківським окружним адміністративним судом. Проте, боржником не виконано рішення суду, сума боргу у розмірі 9464,00 грн. буде виплачена після надходження коштів з Державного бюджету України. Зазначені вище обставини, як вказує заявник, роблять неможливим виконання рішення суду, на підставі якого видано виконавчий лист у визначений рішенням суду спосіб.

Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) просив розглядати подання без участі уповноваженого представника.

Суд, дослідивши доводи подання, надані сторонами докази, дійшов наступного.

Суд вважає за можливе розглянути подання про зміну способу виконання судового рішення без участі представників сторін та заявника.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Частиною 3 статті 378 КАС України передбачено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Тобто, в розумінні наведеної статті 378 КАС України при вирішенні заяв про відстрочення чи розстрочення, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Отже, наведена норма пов`язує можливість зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення у виняткових випадках за умови доведення заявником існування конкретних обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у певний строк.

Суд зазначає, що вищенаведені норми не дають чітких роз`яснень щодо цих підстав, підкреслюючи роль судового розсуду в оцінці заявлених обставин.

Разом з тим, під обґрунтованими підставами слід розуміти наявність виключних обставин, які є об`єктивно непереборними, тобто такими, що ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення суду боржником, зазначення настання обставин, що дозволяють виконати рішення суду протягом визначеного терміну. Наявність таких обставин має бути підтверджено належними та допустимими доказами.

Тобто, для зміни способу і порядку виконання необхідні обставини, які роблять виконання неможливим.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

З матеріалів справи судом встановлено, що виконавчий лист по справі №520/10762/2020 на даний час перебуває на примусовому виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), тобто державним виконавцем не вичерпано всі передбачені законодавством дії щодо примусового виконання рішення суду у справі №520/10762/2020, отже відсутні обставини, які роблять виконання рішення неможливим, доказів існування таких обставин заявником до суду не надано.

Аналізуючи норми статті 378 КАС України у системному зв`язку із нормами, які гарантують право на судовий захист і передбачають форми й способи його реалізації, можна дійти висновку, що в контексті спірних правовідносин обставини, якими обґрунтовується необхідність зміни способу виконання судового рішення, не можуть бути підставами для такої зміни, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не може бути змінений на стадії виконання судового рішення і поза межами судового розгляду позову по суті.

Оскільки зміна на підставі статті 378 КАС України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до статті 245 КАС України при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права, зміна способу і порядку виконання рішення суду про зобов`язання суб`єктів владних повноважень здійснити виплату на стягнення такої виплати є безпідставною та такою, що не охоплюється предметом спору.

Отже, зміна способу і порядку виконання рішення суду про зобов`язання відповідача здійснити виплату суми на стягнення суми, яка була нарахована за наслідками виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду у справі №520/10762/2020, є необгрунтованою та безпідставною, оскільки зміна на підставі статті 378 КАС України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно частини першої статті 5 та частини другої статті 245 КАС України при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що заява стосується не зміни способу і порядку виконання судового рішення, а фактично стосується зміни суті резолютивної частини вказаного рішення суду, оскільки з неї випливає наявність нових позовних вимог, які не були заявлені позивачем під час розгляду справи та неможливості їх заявлення при первинному зверненні до суду, оскільки сума заявлена до стягнення не була нарахована відповідачем.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду України від 11 листопада 2014 року (справи №№ 21-394а14, 21-475а14) та постановах Верховного Суду від 30.07.2019 року (справа №281/1618/14-а), від 10.07.2019 року (справа № 755/7078/16-а).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що зазначені заявником обставини, які обумовили подання вказаної заяви не є винятковими, які б вказували про ускладнення або неможливість виконання судового рішення, відповідно відсутність обґрунтованих та доведених підстав для задоволення заяви про зміну способу виконання судового рішення по справі №520/10762/2020.

Згідно ч.8 ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалу за результатами розгляду питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом.

Керуючись положеннями ст. ст. 5, 241, 248, 256, 293, 295, 297, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про зміну способу і порядку виконання судового рішення від 16.03.2021 року №520/10762/2020 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління соціального захисту населення Ізюмської міської ради (вул. Соборна, буд. 20,м. Ізюм, Харківська область,64300) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Мар`єнко Л.М.