Справа № 333/6959/21
Суддя: Стоматов Е. Г.
Дата ухвалення: 2021-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер справи 333/6959/21
Номер провадження 2-а/333/141/21
УХВАЛА

про залишення адміністративного позову без руху

07 жовтня 2021 року місто Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Стоматов Е.Г., вивчивши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського УПП в Запорізькій області інспектора лейтенанта поліції Татевосян Євгенія Павловича, поліцейського УПП в Запорізькій області інспектора лейтенанта поліції Бадло Романа Володимировича про скасування постанов про накладення адміністративних стягнень, -

ВСТАНОВИВ:

07 жовтня 2021 року, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд: скасувати постанову серії АЕО № 4781371 від 16.09.2021 року о18 год. 21 хв. та скасувати постанову серії ЕАО № 4781418 від 16.09.2021 року о 18.35 хв.

Відповідно до пунктів 3 та 6 частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 КАС України та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Вивчивши подану заяву та долучені документи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. ст.. 160, 161, 172 КАС України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вручені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішується за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи позивача, або за адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Якщо така особа не має місця проживання (перебування, знаходження) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходження відповідача.

Стаття 160 КАС України містить вичерпний перелік вимог до форми та змісту позовної заяви.

В порушення вимог ч. 5ст.. 160 КАС України, в позовній заяві не зазначено:

- повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти;

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

- відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

- відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

- перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

- власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

В порушення вимог ч. 5 ст. 160 КАС України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивачем не надано доказів, про які йому відомо і які можуть бути використані судом, а саме: копії технічного паспорту на автомобіль.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Відповідно до тексту позовної заяви вбачається, що постанови, які оскаржуються, були винесені 16 вересня 2021 року, а з позовною заявою про їх скасування позивач звернувся тільки 06 жовтня 2021 року, відповідно до штемпеля вхідної кореспонденції суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Так, згідно з ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.6 ЗУ «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Частиною 4ст. 288 КУпАП передбачено, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Відповідно до ч. 5ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як зазначено в постанові Великої Палати Верховного суду від 18.03.2020 року, ухваленої у справі №543/775/17, Велика Палата Верховного Суду відступила від раніше прийнятого висновку, який передбачав, що судовий збір при оскарженні постанов про адміністративне правопорушення сплаті не підлягає, та зазначила, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення.

Також в постанові від 18.03.2020 року у справі №543/775/17 Великої Палати Верховного суду зазначено, що разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З 01 січня 2021 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб в Україні складає 2379 грн. 00 коп. Тобто, судовий збір, що підлягає сплаті за звернення до суду з даним адміністративним позовом складає 454 грн. 00 коп. за кожну вимогу немайнового характеру.

Враховуючи те, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд повинен враховувати висновки щодо застосування норм права, викладені у зазначеній постанові Верховного Суду, позивачу пропонується сплатити судовий збір за звернення до суду з даними позовними вимогами в розмірі 908 грн. 00 коп. або надати докази, за якими він звільнений від сплати судового збору (підстави звільнення від сплати судового збору при зверненні до суду передбачені ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір»).

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Кодексом адміністративного судочинства України. Подання позовної заяви має відбуватись з дотриманням певних умов, які в цьому кодексі встановлені.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 9 частини першої статті 4 КАС України, встановлено, що відповідач це суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Згідно з положень статті 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Так, чинним законодавством України уповноваженим працівникам Департаменту правового забезпечення Запорізької міської ради, які займають посади інспекторів, надано право від імені органів Департаменту розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення зокрема за адміністративні правопорушення, передбачені статтею 122 КУпАП.

Частиною третьою статті 288 КУпАП, якою визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені статтею 122 КУпАП, інспектори відповідного орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органу, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме - від імені Департаменту правового забезпечення Запорізької міської ради.

Отже, відповідні інспектори не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачені цим кодексом Кодексу.

Використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені центрального органу виконавчої влади із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», «розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 - 244-20 КУпАП» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових (службових) відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 грудня 2019 року по справі № 724/716/16-а.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 КАС України, суд першої інстанції, встановивши, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, до ухвалення рішення по справі за згодою позивача може замінити належним відповідачем первісного відповідача.

Як вбачається з матеріалів адміністративного позову, відповідачами у справі виступають посадові особи суб`єкта владних повноважень, а саме інспектора УПП в Запорізькій області.

Проте, в даних спірних правовідносинах Управління патрульної поліції в Запорізькій області до участі у справі в якості належного відповідача позивачем залучено не було, тому позивачу слід уточнити склад відповідачів, а посадові особи суб`єкта владних повноважень повинні бути залучені в якості третіх осіб, направивши до суду уточнену позовну заяву із додатками у необхідній кількості примірників для їх вручення сторонам.

За таких обставин, суддя позбавлений можливості відкрити провадження за матеріалами даної позовної заяви у їх первісному вигляді, як такими, що складені в неналежному обсязі, необхідному для правильного і своєчасного розгляду і вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 169 КАС суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 160 КАС України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Таким чином, оскільки суд розглядає адміністративні справи в межах позовних вимог, то суддя приходить до висновку про необхідність надати позивачу термін для усунення зазначених недоліків.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст.. 122, 123, 160, 169, 241, 248, 256, 286 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до поліцейського УПП в Запорізькій області інспектора лейтенанта поліції Татевосян Євгенія Павловича, поліцейського УПП в Запорізькій області інспектора лейтенанта поліції Бадло Романа Володимировича про скасування постанов про накладення адміністративних стягнень залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали суду, усунути недоліки заяви.

Роз`яснити позивачу, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя Е.Г.Стоматов