Справа № 420/5884/19
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2021-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/5884/19
Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Шляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,

секретар П`ятіна В.В.,

за участю сторін:

представників КП Великодолинське - Лук`ян С.Г., Гончарова С.В.

представника ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області - Єгорова О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Комунального підприємства Великодолинське на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 березня 2021 року у справі за адміністративним позовом Комунального підприємства Великодолинське до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області, третя особа на стороні позивача без самостійних вимог щодо предмета спору - Великодолинська селищна рада Овідіопольського району Одеської області, про визнання протиправним та скасування рішення, припису,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У квітні 2018 року Комунальне підприємство Великодолинське звернулось з вищевказаним адміністративним позовом, у якому просило визнати протиправним та скасувати :

- рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення законодавства про ціни та ціноутворення № 8 від 16.09.2019;

- припис Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області № 763 від 16.09.2019 про виконання законних вимог щодо усунення порушень порядку формування, встановлення та застосування державних (регульованих) цін.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що у період з 28.08.2019 по 10.09.2019, на підставі наказу № 3889 від 27.08.2019, представникам ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області було проведено позапланову перевірку на території КП Великодолинське з питань дотримання вимог порядку формування, встановлення та застосування тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. 16.09.2019 на адресу КП Великодолинське надійшов акт без дати № 3445 перевірки дотримання КП Великодолинське вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін та позивач, не погоджуючись із прийняттям вказаного акту подав відповідні заперечення. На адресу позивача 19.09.2019 надійшли такі документи: рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення законодавства про ціни та ціноутворення № 8 від 16.09.2019, припис № 763 від 16.09.2019, з якими позивач не погоджується та просив суд скасувати їх.

Позивач вказав, що не погоджується із встановленим під час перевірки порушення вимог п.18 Порядку, зазначивши, що наявність інвестиційної програми призведе лише до збільшення тарифу, а рішенням Великодолинської селищної ради доручено КП Великодолинське здійснювати розрахунок економічно обґрунтованих тарифів із врахуванням не включення до нього інвестиційної програми (з метою не допущення зростання тарифів). Більш того, як зазначив позивач, КП Великодолинське створено з метою отримання прибутку та позивачем правомірно було включено розмір планового прибутку до тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення. Також, позивач вказав, що рішення Великодолинської селищної ради від 22.02.2019 № 731, яким встановлено тарифи для позивача, є чинним, не скасовано, а отже підлягає виконанню, а із прийняттям нового рішення попереднє вважалося таким, що втратило чинність. Отже, як вказав позивач, відповідач мав під час перевірки здійснювати аналіз на предмет економічної обґрунтованості лише діючого тарифу, затвердженого вказаним рішенням від 22.02.2019 № 731.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, надав до суду першої інстанції відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що у зв`язку з надходженням до ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області звернення ОСОБА_1 та після отримання погодження на проведення позапланової перевірки, на підставі наказу № 3889 від 27.08.2019 та направлення на проведення позапланової перевірки № 3406 від 27.08.2019, ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області було проведено позапланову перевірку на предмет дотримання порядку формування, встановлення та застосування тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення КП Великодолинське. Відповідач вказав, що при перевірці формування тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення встановлено економічно обґрунтовані плановані тарифи на послуги з водопостачання та водовідведення склали: по рішенню від 06.09.2017 № 437-VII: на послуги з водопостачання з урахуванням ПДВ: 12,91 грн./мЗ замість: 15,37 грн./мЗ (населення); 16,07 грн./мЗ (бюджетні установи); 20,96 грн./мЗ (інші споживачі); на послуги з водовідведення з урахуванням ПДВ: 10,22 грн./мЗ; замість: 12,49 грн./мЗ (населення); 13,06 грн./мЗ (бюджетні установи); 17,04 грн./мЗ (інші споживачі). Тарифи на вказані послуги підприємство застосовувало з 29.09.2017 по 22.02.2018. За вказаний період зайво нарахована сума, на яку підприємство повинно здійснити перерахунки споживачам склала: по водопостачанню - 688 253,55 грн.; по водовідведенню -111 074,53грн.; по рішенню від 02.02.2018 № 515-VII: на послуги з водопостачання з урахуванням ПДВ: 14,89 грн./мЗ замість 15,87 грн./мЗ (населення); 17,38 грн./мЗ (бюджетні установи); 22,67 грн./мЗ (інші споживачі) на послуги з водовідведення з урахуванням ПДВ: 11,20 грн./мЗ замість: 13,01 грн./мЗ населення; 14,25 грн./мЗ (бюджетні установи); 18,59 грн./мЗ (інші споживачі). Тарифи на вказані послуги підприємство застосовувало з 23.02.2018 по 31.12.2018. За вказаний період зайво нарахована сума, на яку підприємство повинно здійснити перерахунки споживачам склала: по водопостачанню 1 356 911,86 грн.; по водовідведенню 359 694,17 грн.; по рішенню від 21.12.2018 №692-VІІ:на послуги з водопостачання з урахуванням ПДВ: 14,64 грн. замість 16,49 грн./мЗ (населення); 18,06 грн./мЗ (бюджетні установи); 23,56 грн./мЗ (інші споживачі); на послуги з водовідведення з урахуванням ПДВ: 11,41 грн.; замість 13,25 грн./мЗ (населення); 14,52 грн./мЗ (бюджетні установи); 18,93 грн./мЗ (інші споживачі).Тарифи на вказані послуги підприємство застосовувало з 01.01.2019 по 15.03.2019. За вказаний період зайво нарахована сума, на яку підприємство повинно здійснити перерахунки споживачам склала: по водопостачанню - 217 871,85 грн.; по водовідведенню 96 910,18 грн.; по рішенню від 22.02.2019 №731-VІІ:на послуги з водопостачання з урахуванням ПДВ: 15,89 грн. замість: 17,77 грн./мЗ (населення); 19,46 грн./мЗ (бюджетні установи); 25,39 грн./мЗ (інші споживачі);на послуги з водовідведення з урахуванням ПДВ: 13,63 грн. замість: 15,47 грн./мЗ населення); 16,94 грн./мЗ (бюджетні установи); 22,09 грн./мЗ (інші споживачі).Тарифи на послуги підприємство застосовувало з 15.03.2019 по 01.09.2019. За вказаний період зайво нарахована сума, на яку підприємство повинно здійснили перерахунки споживачам склала: по водопостачанню - 1 057 650,16 грн.; по водовідведенню - 198 744,14 грн. (розрахунки зайво нарахованих сум споживачам в додатках № 2-№ 5). Загальна сума яка підлягає перерахункам споживачам за період 01.10.2017 по 11.09.2019 склала: за послуги водопостачання - 3 320 687,41 грн.; за послуги з водовідведення - 766 423,02 грн.

Внаслідок встановлених порушень, за особовими рахунком фізичної особи, на підставі звернення якої була проведена позапланова перевірка, в період з 01.12.2017 по 01.09.2019 було нараховано за послуги водопостачання та водовідведення загальна сума -1 962,16грн., слід було нарахувати 1 740,15грн. За зазначений період фізична особа оплатила послуги в повному обсязі, зайво нараховано та сплачено позивачем 250,15 грн підлягає поверненню споживачу. У зв`язку з встановленими порушеннями Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області прийняло рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення законодавства про ціни та ціноутворення № 8 від 16.09.2019 та припис №763 від 16.09.2019 про виконання законних вимог щодо усунення порушень порядку формування, встановлення та застосування державних (регульованих) цін.

Також відповідач надав до суду першої інстанції письмові пояснення, згідно яких просив суд вважати наданий позивачем висновок експерта № 219 від 24.12.2019 таким, що є неналежним, недопустимим, недостовірним та недостатнім. Так, представник відповідача вказав, що висновок експерта про відсутність у матеріалах перевірки документального підтвердження включення Комунальним підприємством Великодолннське прибутку від здійснення ліцензованої діяльності без визначення джерел фінансування, графіка здійснення інвестиційних заходів, тощо є помилковим не відповідає дійсним обставинам справи. Також представник відповідача зазначав, що у висновку експерта взагалі не досліджено обґрунтованість розрахунку витрат з електроенергії. Натомість у висновку на сторінці 32 міститься посилання, що за даними наданих на дослідження документів визначається незмінного показника споживання кВт з витрачання електричної енергії для технологічних потреб при роботі артсвердловин та водонасосних станцій і тому обґрунтування порушення пунктів 5,18,22 і 24 Порядку № 869 в частині завищення відсотку розподілення загальновиробничих витрат та витрат на збут за порядком формування, встановлення та застосування цін і тарифів з урахуванням включення КП Великодолинське планових витрат на електроенергію документально не підтверджується. Висновком експерта не надано обґрунтування щодо питання можливості включення до тарифу прибутку у випадку відсутності інвестиційної програми. Натомість, Порядок формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, який затверджений Постановою Кабінета Міністрів України від 01.06.2011 № 869 Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги (в редакціях, які діяли в період, що перевірявся) визначає механізм формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення для суб`єктів природних монополій та суб`єктів господарювання на суміжних ринках, які провадять або мають намір провадити господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. Порядком № 869 не передбачено включення до складу тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення рівня рентабельності у відсотковому виразі. Крім того, висновок експерта не відповідає вимогам пункт 4.14. Інструкції № 53/5, зокрема, експертом не зазначено точну кількість об`єктів з посиланням на точну кількість сторінок, які подавались КП Великодолинське для дослідження та відсутній запис про відповідність матеріалів та об`єктів, що надійшли до експертної установи (експерта), матеріалам, зазначеним у документі про призначення експертизи (залучення експерта).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 06 березня 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовив.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з даним рішенням суду, КП Великодолинське подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- суд першої інстанції не надав правовий аналіз тому факту, що відповідачем під час здійснення перевірки порушено строки проведення перевірки, чим порушило пункт 4 статті 6 Закона України № 877;

- суд першої інстанції не надав оцінку тому, чи мав право позивач включати розмір планового прибутку до тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, враховуючи відсутність інвестиційної програми у розрахунку таких тарифів;

- суд першої інстанції не дослідив, що відповідач врахував суму прибутку, яку необхідно за оскаржуваним рішенням повернути споживачам із аналізу запланованих витрат, не аналізувавши їх з даними вказаних позивачем регістрів, не зіставивши їх з фактично наданими послугами;

- відповідач мав під час перевірки здійснювати аналіз на предмет економічної обґрунтованості лише діючого тарифу, затвердженого рішенням Великодолинської селищної ради від 22.02.2019 № 731;

- судом першої інстанції взагалі не зроблено аналізу порушення вимог п.22 Порядку № 869.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що у період з 28.08.2019 по 10.09.2019 посадовими особами Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області проведено позапланову перевірку дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, на підставі наказу № 3889 від 27.08.2019 та направлення на перевірку № 3406 від 27.08.2019, за результати якої складено акт № 3445 від 10.09.2019 (а.с. 61-64, т.1).

Підставою для проведення позапланового заходу стала скарга ОСОБА_1 адресована начальнику Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області № Т-296 від 05.03.2019, в якій скаржник повідомив, що починаючи з 2017 року тарифи на послуги: центральне постачання холодної води та з водовідведення є завищені порівняно з цінами в інших населених пунктах, в тому числі в м.Одеса (а.с.154-155, т.1).

У ході проведення перевірки встановлено порушення КП Великодолинське:

В порушення вимог п. 22 Порядку до прямих матеріальних витрат, пов`язаних з використанням електроенергії для технологічних потреб, необґрунтовано включені завищені обсяги електроенергії. Тобто, до розрахунку витрат з електроенергії були включені загальновиробничі норми питомих витрат з електроенергії (кВт/год за куб. метр) замість розрахункового обсягу потреби електричної енергії (кВт/год), виходячи з обсягів підйому та/або подачі води, пропускання стічних вод, їх очищення.

Підприємство здійснює наступні види господарської діяльності - централізоване водопостачання та водовідведення, поводження з побутовими відходами, утримання будинків і споруд, послуги для бюджету. Ліцензіат повинен здійснювати розподіл витрат між всіма видами господарської діяльності.

Однак, в порушення вимог п.5 Порядку розподіл витрат здійснювався не між усіма видами господарської діяльності підприємства, а лише між послугами з централізованого водопостачання та водовідведення, поводження з побутовими відходами, утриманням будинків і споруд, та частково (лише адміністративні витрати) послугами для бюджету.

Вказане призвело до завищення відсотку розподілення загальновиробничих витрат та витрат на збут, чим порушено вимоги пунктів 22 і 24 Порядку.

Крім того, в порушення вимог п. 18 Порядку підприємство врахувало до планованої собівартості послуг з централізованого водопостачання та водовідведення прибуток від здійснення ліцензійної діяльності за відсутності затвердженої в установленому порядку інвестиційної програми, без визначення джерел фінансування, графіка здійснення інвестиційних заходів, тощо. Фактично інвестиційна програма у підприємства відсутня, інвестиційні заходи не проводилися (довідка додається).

Разом з тим, наказом № 630 визначений порядок розроблення, погодження та затвердження інвестиційних програм суб`єкта господарювання у сфері централізованого водопостачання та водовідведення, що враховується при формуванні та встановленні державних регульованих цін. (розрахунки економічно обґрунтованих тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в додатках № 1 -№1.8).

В результаті економічно обґрунтовані плановані тарифи на послуги з водопостачання та водовідведення склали:

- по рішенню від 06.09.2017№437-VII: на послуги з водопостачання з урахуванням ПДВ: 12,91 грн./мЗ замість: 15,37 грн./мЗ (населення); 16,07 грн./мЗ (бюджетні установи); 20,96 грн./мЗ (інші споживачі); на послуги з водовідведення з урахуванням ПДВ: 10,22 грн./мЗ; замість: 12,49 грн./мЗ (населення); 13,06 грн./мЗ (бюджетні установи); 17,04 грн./мЗ (інші споживачі). Тарифи на вказані послуги підприємство застосовувало з 29.09.2017 по 22.02.2018. За вказаний період зайво нарахована сума, на яку підприємство повинно здійснити перерахунки споживачам склала: по водопостачанню - 688 253,55 грн.; по водовідведенню -111 074,53грн.;

- по рішенню від 02.02.2018 № 515-VII: на послуги з водопостачання з урахуванням ПДВ: 14,89 грн./мЗ замість 15,87 грн./мЗ (населення); 17,38 грн./мЗ (бюджетні установи); 22,67 грн./мЗ (інші споживачі) на послуги з водовідведення з урахуванням ПДВ: 11,20 грн./мЗ; замість: 13,01 грн./мЗ населення; 14,25 грн./мЗ (бюджетні установи); 18,59 грн./мЗ (інші споживачі). Тарифи на вказані послуги Підприємство застосовувало з 23.02.2018 по 31.12.2018. За вказаний період зайво нарахована сума, на яку Підприємство повинно здійснити перерахунки споживачам склала: по водопостачанню 1 356 911,86 грн; по водовідведенню 359 694,17 грн;

- по рішенню від 21.12.2018 № 692-VІІ: на послуги з водопостачання з урахуванням ПДВ: 14,64 грн. замість 16,49 грн./мЗ (населення); 18,06 грн./мЗ (бюджетні установи); 23,56 грн./мЗ (інші споживачі);на послуги з водовідведення з урахуванням ПДВ: 11,41 грн.; замість 13,25 грн./мЗ (населення); 14,52 грн./мЗ (бюджетні установи); 18,93 грн./мЗ (інші споживачі).Тарифи на вказані послуги Підприємство застосовувало з 01.01.2019 по 15.03.2019. За вказаний період зайво нарахована сума, на яку Підприємство повинно здійснити перерахунки споживачам склала: по водопостачанню - 217 871,85 грн.; по водовідведенню 96 910,18 грн.;

- по рішенню від 22.02.2019 № 731-VІІ: на послуги з водопостачання з урахуванням ПДВ: 15,89 грн. замість: 17,77 грн./мЗ (населення); 19,46 грн./мЗ (бюджетні установи); 25,39 грн./мЗ (інші споживачі);на послуги з водовідведення з урахуванням ПДВ: 13,63 грн.; замість: 15,47 грн./мЗ населення); 16,94 грн./мЗ (бюджетні установи); 22,09 грн./мЗ (інші споживачі).Тарифи на послуги Підприємство застосовувало з 15.03.2019 по 01.09.2019. За зказаний період зайво нарахована сума, на яку Підприємство повинно здійснили перерахунки споживачам склала: по водопостачанню - 1 057 650,16 грн.;

- по водовідведенню - 198 744,14 грн. (розрахунки зайво нарахованих сум споживачам в додатках № 2-№5). Загальна сума яка підлягає перерахункам споживачам за період 01.10.2017 по 11.09.2019 склала: за послуги водопостачання - 3 320 687,41 грн.; за послуги з водовідведення - 766 423,02 грн.

Внаслідок встановлених порушень, за особовими рахунком фізичної особи, на підставі звернення якої була проведена позапланова перевірка, в період з 01.12.2017 по 01.09.2019 було нараховано за послуги водопостачання та водовідведення загальна сума 1 962,16грн., слід було нарахувати 1 740,15грн. За зазначений період фізична особа оплатила послуги в повному обсязі, зайво нараховано сплачено позивачем 250,15грн. підлягає поверненню споживачу..

Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області рішенням №8 від 16.09.2019 застосувало до КП Великодолинське штраф у розмірі 250,15грн. та зобов`язало повернути споживачу суму необґрунтовано одержаної виручки у розмірі 250,15грн. (а.с.58, т.1).

16.09.2019 Головне управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області склало припис № 765 про виконання законних вимог щодо усунення порушень порядку формування, встановлення та застосування державних (регульованих) цін, пунктами 1,2 якого: в двомісячний термін здійснити перерахунок ОСОБА_1 , а також всім споживачам послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, повернути зайво нараховану плату згідно з актом перевірки, тим самим усунути порушення при застосуванні державних регульованих цін/тарифів; - сформувати економічно обґрунтовані тарифи на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у відповідності до вимог Порядку формування тарифів па централізоване водопостачання та водовідведення, затвердженого постановою Кабінета Міністрів України від 01.06.2011 № 869 Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово- комунальні послуги (а.с.56, т.1).

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач правомірно прийняв спірний Припис та рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій.

Колегія суддів частково не погоджується із висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності від 5 квітня 2007 року № 877-V.

Частиною 1 статті 6 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності визначено, що підставами для здійснення позапланового заходу є звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності).

Згідно із частиною 6 статті 7 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право вимагати від суб`єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог законодавства; надавати (надсилати) суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків.

Частиною 6 ст.7 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності встановлено, що в останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.

Механізм формування тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення для суб`єктів природних монополій, які провадять або мають намір провадити господарську діяльність з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення визначений Порядком формування тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 року № 869

Згідно положень п.22, 24 Порядку №869 по складу планованої виробничої собівартості включаються: прямі матеріальні витрати:- витрати, пов`язані з використанням електроенергії для технологічних потреб, що визначаються виходячи з обсягів підйому та/або подачі води, пропускання стічних вод, їх очищення, норм питомих витрат паливно-енергетичних ресурсів, установлених відповідно до галузевих нормативів та вимог законодавства з урахуванням особливостей технологічних процесів, які застосовуються на відповідному підприємстві, діючих цін (тарифів) на паливно-енергетичні ресурси. Обсяг таких витрат визначається з урахуванням витрат на зумовлену електромагнітною незбалансованістю електроустановок технологічно шкідливу циркуляцію електричної енергії між джерелами електропостачання та приймачами змінного електричного струму (у разі відсутності приладів обліку її потужність визначається відповідно до нормативів);- витрати на придбання води в інших підприємств та/або очищення власних стічних вод іншими підприємствами, які плануються відповідно до укладених договорів виходячи з необхідного обсягу подачі питної води та обсягу відведення стічних вод, передбачених річним планом ліцензованої діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення, і діючих цін підприємств-постачальників;- витрати на придбання реагентів для очищення і знезараження питної води та стічних вод. Обсяг таких витрат визначається виходячи з планованих обсягів подачі води, пропускання стічних вод, доз реагентів та цін на них у планованому періоді з урахуванням транспортно-заготівельних витрат. Потреба в реагентах визначається відповідно до технологічного регламенту, затвердженого в установленому законодавством порядку, з урахуванням якості води, технологічних схем очищення, що застосовуються на підприємстві, та фактичних витрат реагентів у попередніх роках;- інші прямі матеріальні витрати, пов`язані з використанням сировини, основних і допоміжних матеріалів, запасних частин, придбаних комплектувальних виробів, напівфабрикатів та інших матеріальних ресурсів, необхідних для забезпечення основного технологічного процесу, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат (відповідно до виду діяльності). Обсяг таких витрат визначається згідно з нормами використання відповідних ресурсів з урахуванням фактичних витрат за попередні періоди та цін на них у планованому періоді, за винятком вартості зворотних відходів;прямі витрати на оплату праці (заробітна плата та інші виплати працівникам, безпосередньо залученим до технологічного процесу централізованого водопостачання та водовідведення) відповідно до Закону України "Про оплату праці":- основна заробітна плата виробничого персоналу відповідно до встановлених норм праці (норм часу, виробітку, обслуговування), тарифних ставок (окладів), відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для керівників, фахівців, технічних службовців;- додаткова заробітна плата за працю понад установлені норми, трудові досягнення, особливі умови праці у вигляді доплат і надбавок до тарифних ставок і окладів (за роботу у важких та шкідливих умовах, надурочний час, святкові, неробочі та вихідні дні, нічний час, класність, керівництво бригадами, інші виплати, встановлені законодавством), премій, пов`язаних з виконанням виробничих завдань і функцій, та компенсаційних виплат (за невідпрацьований час, включаючи основні та додаткові відпустки, виконання державних і громадських обов`язків, інші виплати, встановлені законодавством);- інші заохочувальні та компенсаційні виплати виробничому персоналу (винагороди за підсумками роботи за рік, вислугу років у галузі, інші виплати, встановлені законодавством). Планування витрат на оплату праці для включення до тарифів здійснюється в установленому порядку із забезпеченням мінімальної заробітної плати та інших гарантій з оплати праці, передбачених законодавством;інші прямі витрати:- внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування для виробничого персоналу;- амортизація основних засобів, інших необоротних матеріальних і нематеріальних активів виробничого призначення, розрахунок яких проводиться відповідно до вимог Податкового кодексу України;- інші прямі витрати виробничої собівартості, до складу яких включаються всі необхідні виробничі витрати, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат (відповідного виду діяльності, що підлягає ліцензуванню);змінні загальновиробничі та постійні розподілені загальновиробничі витрати:- витрати на управління виробництвом (оплата праці, розрахована згідно з вимогами цього пункту, та відрахування на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, оплата службових відряджень апарату управління цехами, дільницями тощо);- амортизація основних засобів, інших необоротних матеріальних і нематеріальних активів загальновиробничого (цехового, дільничного) призначення, розрахована відповідно до вимог Податкового кодексу України;- витрати на утримання, експлуатацію, ремонт, страхування, операційну оренду основних засобів та інших необоротних активів загальновиробничого призначення;- витрати на удосконалення технології та організації виробництва;- витрати на опалення, освітлення, дезінфекцію, дератизацію, вивезення сміття та інші заходи, пов`язані з утриманням виробничих приміщень;- витрати на обслуговування виробничого процесу (оплата праці, розрахована відповідно до цього пункту, відрахування на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, оплата службових відряджень виробничого персоналу, крім апарату управління цехів; витрати на здійснення технологічного контролю за виробничими процесами та якістю централізованого водопостачання та водовідведення);- витрати на охорону праці, дотримання вимог техніки безпеки і охорону навколишнього природного середовища;- витрати на пожежну і сторожову охорону об`єктів виробничого та загальновиробничого призначення, утримання санітарних зон;- витрати на оплату послуг спеціалізованих підприємств з проведення планових перевірок стану обладнання, виконання регламентних робіт, зокрема ремонтно-налагоджувальних та інших, передбачених проектно-технічною документацією, освоєння нових потужностей, необхідних для забезпечення централізованого водопостачання та водовідведення;- витрати на обслуговування засобів вимірювальної техніки (огляд, опломбування/розпломбування, періодичну повірку та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж), які є власністю ліцензіата та/або перебувають в його користуванні (крім вузлів комерційного та розподільного обліку води) і використовуються у технологічному процесі виробництва/надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення;- сплата податків, зборів;- інші витрати загальновиробничого призначення.Змінні загальновиробничі та постійні розподілені загальновиробничі витрати розподіляються між видами діяльності пропорційно прямим витратам. Обсяг витрат, що включаються до виробничої собівартості, визначається із застосуванням нормативного методу на підставі результатів аналізу витрат за попередні роки з урахуванням змін, які передбачаються у планованому періоді, та цін (тарифів) у такому періоді.

До складу витрат на збут включаються витрати, безпосередньо пов`язані із збутом послуг з централізованого водопостачання та водовідведення споживачам, а саме:витрати на оплату праці персоналу, що безпосередньо здійснює збут послуг з централізованого водопостачання та водовідведення споживачам, розраховані відповідно до пункту 22 цього Порядку;відрахування на загальнообов`язкове державне соціальне страхування персоналу, що безпосередньо здійснює збут послуг з централізованого водопостачання та водовідведення споживачам, обсяг яких визначається виходячи із планованих витрат на оплату праці;оплата службових відряджень, витрати на підготовку та перепідготовку персоналу, що безпосередньо здійснює збут послуг з централізованого водопостачання та водовідведення споживачам;амортизація основних засобів, інших необоротних матеріальних і нематеріальних активів підрозділів, що безпосередньо здійснюють збут послуг з централізованого водопостачання та водовідведення споживачам, яка розраховується відповідно до вимог Податкового кодексу України;витрати на утримання основних засобів, інших необоротних матеріальних активів, безпосередньо пов`язаних із збутом послуг з централізованого водопостачання та водовідведення (плата за оренду, страхування, ремонт, опалення, освітлення, охорону);витрати на оплату інформаційних послуг, безпосередньо пов`язаних із збутом послуг з централізованого водопостачання та водовідведення;витрати на оплату послуг банків та інших установ з приймання і перерахування коштів споживачів за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення;витрати на канцелярські товари і виготовлення розрахункових документів про оплату послуг з централізованого водопостачання та водовідведення.Обсяг витрат на збут послуг з централізованого водопостачання та водовідведення визначається із застосуванням нормативного методу на підставі результатів аналізу витрат за попередні роки з урахуванням змін, які передбачаються у планованому періоді, та цін (тарифів) у такому періоді. Витрати на збут послуг з централізованого водопостачання та водовідведення розподіляються між видами діяльності пропорційно виробничій собівартості.

Пунктом 5 Порядку № 869 визначено, що ліцензіат здійснює розподіл витрат між видами господарської діяльності, зокрема пов`язаних з централізованим водопостачанням та водовідведенням, в установленому законодавством порядку.

Так, згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань до видів діяльності КП Великодолинське відносяться: 38.11 Збирання безпечних відходів (основний); 43.22 Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування; 58.13 Видання газет; 68.32 Управління нерухомим майном за винагороду або на основі контракту; 36.00 Забір, очищення та постачання води; 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель; 42.21 Будівництво трубопроводів; 81.10 Комплексне обслуговування об`єктів.

До прямих матеріальних витрат, пов`язаних з використанням електроенергії для технологічних потреб, КП Великодолинське включені загальновиробничі норми питомих витрат з електроенергії (кВт/год за куб. метр), замість розрахункового обсягу потреби електричної енергії (кВт/год), виходячи з обсягів підйому та/або подачі води, пропускання стічних вод, їх очищення.

Так, як встановлено перевіркою та не спростовано позивачем, підприємство здійснює наступні види господарської діяльності - централізоване водопостачання та водовідведення, поводження з побутовими відходами, утримання будинків і споруд, послуги для бюджету.

В свою чергу, ліцензіат повинен здійснювати розподіл витрат між всіма видами господарської діяльності.

Оскільки КП Великодолинське розподіл витрат здійснювався не між усіма видами господарської діяльності підприємства, а лише між послугами з централізованого водопостачання та водовідведення, поводження з побутовими відходами, утриманням будинків і споруд, та частково (лише адміністративні витрати) послугами для бюджету, правильним є по суті висновок суду, що вказане призвело до некоректного (необґрунтованого) визначення (завищення) відсотку розподілення загальновиробничих витрат та витрат на збут.

Також, за правилами пункту 18 Порядку № 869, до тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення включається планований прибуток.

Планований прибуток визначається як сума коштів, що перевищує суму повної планованої собівартості і спрямовується на здійснення необхідних інвестицій, погашення основної суми запозичень та/або інвестування за рахунок власного капіталу в необоротні матеріальні та нематеріальні активи для провадження ліцензованої діяльності, забезпечення необхідного рівня прибутковості капіталу власників (нарахування дивідендів), відрахування до резервного капіталу та нарахування податку на прибуток.

Планування складової частини зазначеного прибутку, що передбачається для здійснення необхідних інвестицій для провадження ліцензованої діяльності, провадиться відповідно до інвестиційної програми ліцензіата, затвердженої згідно з його установчими документами і погодженої в установленому уповноваженими органами порядку.

В свою чергу, статтею 31 Закону України Про житлово комунальні послуги від 24 червня 2004 року № 1875-IV ( в редакції, чинної на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що до складу економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг включається інвестиційна складова - витрати на відшкодування інвестиційних ресурсів, залучених за інвестиційними програмами, та їх вартість.

Порядок розроблення, погодження і затвердження інвестиційних програм (комплекс заходів для підвищення рівня надійності та забезпечення ефективної роботи/експлуатації систем централізованого теплопостачання, водопостачання та водовідведення, конструктивних елементів житлових будинків і гуртожитків, внутрішньобудинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення та зливової каналізації і технічних пристроїв будинків, який містить зобов`язання виконавця/виробника щодо будівництва чи реконструкції або модернізації об`єктів у цій сфері, поліпшення якості послуг), що реалізуються із залученням бюджетних коштів, коштів державних підприємств, установ та організацій, а також за рахунок кредитів, наданих під державні гарантії, порядок контролю за їх реалізацією, а також граничний рівень вартості інвестицій, які можуть залучатися за інвестиційними програмами, що включаються при розрахунку економічно обґрунтованих витрат, та граничний термін дії інвестиційних програм до моменту повного погашення зобов`язань за ними затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Інвестиційна програма повинна містити перелік заходів, строки та графік їх реалізації з відповідними розрахунками та обґрунтуванням, а також зазначенням джерел фінансування.

Розмір інвестиційної складової ціни/тарифу затверджується органом, уповноваженим здійснювати встановлення цін/тарифів.

Механізм розроблення, затвердження, погодження, схвалення інвестиційних програм суб`єктів господарювання у сфері централізованого водопостачання та водовідведення з метою визначення обґрунтованості запланованих ними капіталовкладень та/або витрат у структурі інвестиційної складової тарифів на централізоване водопостачання та/або водовідведення за регульованим тарифом на принципах економічної доцільності, а також цільового використання коштів цими суб`єктами визначений визначений Порядком розроблення, погодження та затвердження інвестиційних програм суб`єктів господарювання у сфері централізованого водопостачання та водовідведення, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 14.12.2012 № 630 (що був чинний на момент виникнення спірних правовідносин).

Як встановлено судом під час з`ясування офіційних обставин справи зазначена інвестиційна програма у суб`єкта господарювання КП Великодолинське відсутня та відповідно не була включена виконавцем до розрахунків тарифів на спірний планований період.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного по суті висновку , що включення до тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення планового прибутку, розрахованому у відсотковому виразі до собівартості послуг за відсутності відповідних розрахунків щодо спрямування цих коштів на здійснення заходів, встановлених Порядку № 869 призводить до економічно необґрунтованих тарифів.

Водночас колегія суддів не може погодитись із судом першої інстанції щодо неправильного формування позивачем тарифів з огляду на наявні відповідні розрахунки планового тарифу на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення станом на 01.09.2017, 02.02.2018, 21.12.2018, 22.09.2019, розрахунки різниці в тарифах на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення КП Великодолинське за спірні періоди (додатки до акту №№ 1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5, 1.6., 1.7, 1.9, 2, 3,4, 5, 6) (а.с.65-71, т.1 ) з таких міркувань.

Зокрема, колегія суддів не погоджується у повному обсязі із правовою оцінкою суду першої інстанції щодо висновку судового експерта Бочкарьової Емілії Іванівни № 219 від 24.12.2019 (а.с.233-250 т.5).

Так, як убачається із матеріалів справи, судовим експертом Бочкарьовою Емілією Іванівною складено висновок експерта № 219 від 24.12.2019 зі змісту якого вбачається, що для проведення дослідження у заяві №б/н від 21.11.2019 адвокатом Лук`ян С.Г. поставлено наступні питання:

- чи підтверджується документально порушення, які вказані Головним управлінням Держпродслужби в Одеській області в акті № 3445 перевірки дотримання КП Великодолинське вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін за період з вересня 2017 року по вересень 2019 року в частині визначення правильності тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення?;

- провести аналіз документів КП Великодолинське за період з вересня 2017 року по вересень 2019 року та провести розрахунок для визначення економічної стійкості підприємства без застосування такої складової тарифу на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, як прибуток?.

За результатами проведення експертизи складено наступний висновок експерта: зазначене в даних рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення законодавства про ціни і ціноутворення № 8 від 16.09.2019 Головного управління Держпродслужби в Одеській області, припису про виконання законних вимог щодо усунення порушень порядку формування, встановлення та застосування державних (регульованих) цін №763 від 16.09.2019 сектору контролю за регульованими цінами Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області, постанові №42 від 09.10.2019 Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, протоколі про адміністративне правопорушення за статтею 165-2 КУпАП №40 від 02.10.2019 Головного управління Держпродслужби в Одеській області, обґрунтування порушення пунктів 5, 18, 22 і 24 Прядку формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги не підтверджуються, в частині завищення відсотку розподілення загальновиробничих витрат та витрат на збут не підтверджується:

- порядку формування, встановлення та застосування цін і тарифів з урахуванням включення Комунальним підприємством Великодолинське прибутку від здійснення ліцензійної діяльності без визначення джерел фінансування, графіка здійснення інвестиційних заходів, тощо;

- порядку формування, встановлення та застосування цін і тарифів з урахуванням включення Комунальним підприємством Великодолинське планових витрат на електроенергію, так як за даними, наданих на дослідження документів, визначається незмінний показник споживання кВт з витрачання електричної енергії для технологічних потреб при роботі артсвердловин та водонасосних станції;

- порядку формування, встановлення та застосування цін і тарифів з урахуванням включення Комунальним підприємством Великодолинське без перерозподілу між усіма видами господарської діяльності витрат електроенергію.

По другому питанню: За аналізом даних фінансової звітності Баланс КП Великодолинське з: 2017 рік, 2018 рік та за дев`ять місяців 2019 року коефіцієнт загальної ліквідності визначається свідчення про спроможність підприємства сплатити 100% своїх поточних зобов`язань за умови своєчасного погашення дебіторської заборгованості та продаж запасів.

Відхиляючи зазначений висновок, суд першої інстанції виходив із того, що предметом розгляду справи є правомірність прийняття рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області № 8 від 16.09.2019 та припису № 765 від 16.09.2019 про виконання законних вимог щодо усунення порушень порядку формування, встановлення та застосування державних (регульованих) цін, у зв`язку з встановленням порушення норм Постанови №869, які, як наслідок, призвели до порушення порядку формування, встановлення та застосування державних регульованих цін. Поряд з цим, висновок судового експерта, не може підміняти суд під час визначення правомірності наявності чи відсутності порушення нормативно-правового акту.

Врахувавши наведене, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для прийняття до уваги означеного висновку експерта, оскільки поставлені питання для проведення перевірки визначення правильності тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в розрізі відповідності їх визначення Порядку № 869, відноситься до компетенції суду.

Водночас відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» від 25 лютого 1994 року № 4038-XII, судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Судово-експертна діяльність здійснюється на принципах законності, незалежності, об`єктивності і повноти дослідження.( стаття 3 Закону № 4038-XII).

Незалежність судового експерта та правильність його висновку забезпечуються, зокрема, присутністю учасників процесу в передбачених законом випадках під час проведення судової експертизи ( стаття 4 Закону № 4038-XII) .

Відповідно до статті 101 КАС України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Відхиляючи висновок експерта, суд першої інстанції не зазначив, які саме висвітлені експертом питання є питанням права та які висновки експерта підміняють судові органи.

Варто також зауважити, що в цілому висновок експерта містить інформацію щодо предмету спору у справі, що розглядається.

За таких обставини, колегія суддів, враховуючи приписи статті 77 КАС України, вважає, що наведеним висновкам експерта слід надати правову оцінку як доводам позивача, адже позивач на обґрунтування останніх неодноразово посилався мотивувальну частину цього Висновка.

Зокрема, колегія суддів вважає важливими та доречними аргументи позивача з відповідним посиланням на висновок експерта з того приводу, що при розрахунку калькуляції економічно обґрунтованих витрат відповідачем не враховано у повному обсязі прямі матеріальні витрати пов`язаних з використанням електроенергії для технологічних потреб, котрі зазначені у Таблиці № 3 висновку експерта (а.с.247об, т.5 ).

Будь яких доводів на спростування наведеного вище відповідач не надав.

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що Актом перевірки не надана належна правова оцінка рішенням органу місцевого самоврядування про встановлення планового прибутку для позивача.

Водночас встановлення для підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, розміру частки прибутку, яка підлягає зарахуванню до місцевого бюджету, за правилами пункту 29 частини 1 статті 25 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» є виключною компетенцію органу місцевого самоврядування.

Наведені обставини мають суттєва значенні під час виконання пункту 2 Припису відповідача та мають бути відображенні у рішенні суду у відповідності до положень частини 2 статі 317 КАС України.

Враховуючи вищевикладене та те, що порушення вищевказаних норм Постанови № 869 призвело до порушення порядку формування державних регульованих цін, колегія суддів погоджується по суті із висновком суду першої інстанції про обґрунтованість прийнятого рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області №8 від 16.09.2019 та пункту 2 Припису № 765 від 16.09.2019 про виконання законних вимог щодо формування економічно обґрунтованих тарифів на послуги з центрального водопостачання та водовідведення у відповідності до вимог Порядку № 869.

Водночас мотивувальну частину постанови суду першої інстанції в цій частині позовних вимог слід змінити з наведених вище підстав.

Щодо пункту 1 Припису № 765 від 16.09.2019, колегія суддів зазначає наступне.

Як було встановлено пунктом 1 Припису зобов`язано позивача в двомісячний термін здійснити перерахунок ОСОБА_1 , а також всім споживачам послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, повернути зайво нараховану плату згідно з актом перевірки, тим самим усунути порушення при застосуванні державних регульованих цін/тарифів

Відмовляючи у цій частині позовних вимог, суд першої інстанції виходив із факту порушення позивачем положень Постанови № 869, що призвело до порушення порядку формування встановлення та застосування державних регульованих цін, а рішення Ведикодолинської селищної ради, якими встановлено тарифи для позивача, не впливають на правильність зазначеної вимоги відповідача.

Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду з огляду на таке.

Повноваження органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг визначені статтею 7 Закону України Про житлово-комунальні послуги від 24.06.2004 № 1875-IV (в редакції, чинний на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 1875-IV).

Так, положеннями пунктів 1-3 частини першої статті 7 Закону № 1875-IV визначено, що до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить: 1) затвердження та реалізація місцевих програм у сфері житлово-комунального господарства, участь у розробленні та реалізації відповідних державних і регіональних програм; 2) встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону; 3) затвердження норм споживання та якості житлово-комунальних послуг, контроль за їх дотриманням.

Крім того, відповідно до частини другої статті 31 Закону № 1875-IV, виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг і подають їх органам, уповноваженим здійснювати встановлення тарифів.

Разом з тим, частиною третьою статті 31 Закону № 1875-IV встановлено, що органи місцевого самоврядування встановлюють тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі не нижче економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво.

Згідно з частиною сьомою статті 31 Закону №1875-IV, центральні органи виконавчої влади несуть відповідальність за наслідки встановлення або регулювання цін/тарифів, що змінюються ними відповідно до їхніх повноважень.

Положеннями частини дев`ятої статті 31 Закону № 1875-IV врегульовано, що спори щодо формування та затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги, а також відшкодування втрат підприємств, що пов`язані із затвердженням цін/тарифів на житлово-комунальні послуги нижчими від розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво, вирішуються в судовому порядку.

Водночас, відповідно до частини десятої статті 31 Закону № 1875-IV, у разі зміни протягом строку дії цін/тарифів обсягу окремих складових економічно обґрунтованих витрат з причин, які не залежать від виконавця/виробника, зокрема, збільшення або зменшення податків і зборів, мінімальної заробітної плати, орендної плати та амортизаційних відрахувань, підвищення або зниження цін на паливно-енергетичні та інші матеріальні ресурси, виконавці/виробники проводять коригування встановлених цін/тарифів на житлово-комунальні послуги і подають на затвердження до органу, уповноваженого здійснювати встановлення таких цін/тарифів. При цьому перерахунок цін/тарифів може проводитися шляхом коригування лише тих складових структури цін/тарифів, за якими відбулися цінові зміни в бік збільшення або зменшення. При коригуванні додатково враховується компенсація втрат (або вилучення необґрунтовано отриманих прибутків) від застосування не скоригованої на зміну вартості окремих витрат ціни/тарифу в період до встановлення скоригованих цін/тарифів.

Разом з тим, підпунктом 12 пункту 3 Порядку № 869 встановлено, що структура тарифів - складові економічно обґрунтованих витрат, пов`язаних із провадженням у планованому періоді певного виду ліцензованої діяльності, які групуються за статтями, визначеними уповноваженими органами відповідно до стандартів бухгалтерського обліку, що затверджені Мінфіном, та складові планованого прибутку, на основі яких розраховуються та встановлюються тарифи, а також витрати на відшкодування втрат.

Пунктом 2 Порядку № 869 передбачено, що він застосовується під час установлення органами місцевого самоврядування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення для суб`єктів природних монополій, а також для суб`єктів господарювання на суміжних ринках, зазначених у пункті 1 цього Порядку, та поширюється на таких суб`єктів під час розрахунку таких тарифів.

Крім того, пунктом 9 Порядку визначено, що для встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення ліцензіат подає уповноваженим органам у друкованому і електронному вигляді заяву та розрахунки тарифів на планований період за встановленими такими органами формами з відповідними розрахунками, підтвердними матеріалами і документами, що використовувалися під час їх проведення.

Так, рішеннями Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Про затвердження економічно обґрунтованого тарифу на послуги, що надаються КП Великодолинське з централізованого водопостачання та водовідведення на території смт Великодолинське встановлені наступні тарифи:

- від 06.09.2017 №437-VІІ на послуги водопостачання з урахуванням ПДВ:населення - 15,37 грн./м3бюджетні установи - 16,07 грн./м3, інші споживачі - 20,96 грн./м3, на послуги з водовідведення з урахуванням ПДВ:населення - 12,49 грн./м3, бюджетні установи - 13,06 грн./м3, інші споживачі - 17,04 грн./м3(а.с.193 т.1)

-від 02.02.2018 №515-VII (коригування тарифів)на послуги з водопостачання з урахуванням ПДВ:населення - 15,87 грн./м3, бюджетні установи - 17,38 грн./м3, інші споживачі - 22,67 грн./м3, на послуги з водовідведення з урахуванням ПДВ:населення - 13,01 грн./м3, бюджетні установи - 14,25 грн./м3, інші споживачі - 18,59 грн./м3(а.с.201 т.1),

-від 21.12.2018 №692-VІІ (коригування тарифів) на послуги з водопостачання з урахуванням ПДВ: населення - 16,49 грн./м3, бюджетні установи - 18,06 грн./м3, інші споживачі - 23,56 грн./м3, на послуги з водовідведення з урахуванням ПДВ: населення - 13,25 грн./м3, бюджетні установи - 14,52 грн./м3, інші споживачі - 18,93 грн./м3(а.с.209 т.1)

-від 22.02.2019 № 731- VII (затвердження тарифів): на послуги з водопостачання з урахуванням ПДВ: населення - 17,77 грн./м3, бюджетні установи - 19,46 грн./м3, інші споживачі - 25,39 грн./м3, на послуги з водовідведення з урахуванням ПДВ: населення - 15,47 грн./м3, бюджетні установи - 16,94 грн./м3, інші споживачі - 22,09 грн./м3(а.с.217 т.1)

При цьому, аналіз положень Порядку дає підстави для висновку про те, що алгоритм встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги можна умовно розподілити на такі етапи:

- здійснення уповноваженими виконавцями розрахунків економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг;

- подання уповноваженими виконавцями відповідних розроблених розрахунків економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг;

- доведення до споживачів інформації;

- встановлення органами місцевого самоврядування тарифів на житлово-комунальні послуги в розмірі не нижче економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво (надання).

Таким чином, уповноважені органи (органи місцевого самоврядування) тільки встановлюють тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі, не нижче економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво, поданих їм виконавцями.

Тобто, формування тарифів і їх затвердження - це різні за своїм змістом поняття.

Так, саме на підставі попередньо визначених позивачем розрахунків економічних витрат, вищезазначеними рішеннями органами місцевого самоврядування було затверджено тарифи на послуги та відповідно встановлення в оскаржуваному приписі зобов`язання провести розрахунок економічно обґрунтованих витрат на послугу відповідає положенням № 1875-IV та Порядку.

Відповідно до пункту 1 Припису Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області вимагає здійснити перерахунок послуг з водопостачання за тарифами, які розраховані та фактично встановлені його посадовими особами.

Як встановлено судом тарифи за спірні періоди встановлені рішеннями компетентного органу (Великодолинсько селищною радою), які не були скасовані у встановленому законом порядку..

Відповідно до підпункту 2 пункту «а» частини першої статті 28 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг), транспортні та інші послуги.

Отже, відповідач формально своєю вимогою, в порушення приписів статті 28 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні», самостійно встановив відповідні тарифі на водопостачання, що не входить в його компетенцію.

Окрім того, за приписами частини 3 статті 31 Закону № 1875-IV, органи місцевого самоврядування встановлюють ціни/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до Закону.

Аналогічні нормативні приписи містить пункт 2 частини 3 статті 4 Закону України " Про житлово-комунальні послуги" від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII.

Відповідно до статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Згідно з частиною 1 статті 59 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Як було зазначено вище, встановлення тарифів з водопостачання є виключною компетенцією Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області.

Наразі, Рішення селищної ради є чинними, а тому у відповідача відсутні правові підстави для повернення споживачам суми необґрунтованої виручки.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 19.12.2018 у справі № 816/2481/17.

Наведені вище обставини та правове регулювання спірних правовідносин свідчать про протиправність оспореного Припису в частині зобов`язання позивача провести відповідний перерахунок.

Суд першої інстанції наведене не врахував та дійшов помилкового щодо відсутності правових підстав для визнання протиправним та скасування пункту 1 оспореного Припису, у зв`язку з чим рішення суду в цій частині позовних вимог слід скасувати та ухвалити нове , яким позовні вимоги в цій частині слід задовольнити.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи позивач частково довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду у повному обсязі належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Доводи апеляційної скарги.

З приводу доводів апеляційної скарги про ненадання судом першої інстанції правового аналізу тому факту, що відповідачем під час здійснення перевірки порушено строки проведення перевірки, чим порушено пункт 4 статті 6 Закона № 877, колегія суддів зазначає, що формальні порушення, допущені суб`єктом владних повноважень порушення порядку проведення перевірки, оформлення акта перевірки, за умови, що під час судового розгляду справи судами не було встановлено необґрунтованості висновків органу контролю по суті виявленого порушення, мають ознаки «правового пуризму» та не можуть слугувати самостійною підставою для скасування рішення суб`єкта владних повноважень.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19.06.2020 у справі №140/388/19, від 19.05.2021 у справі № 210/5129/17

Щодо доводів апелянта про те, що не зважаючи на відсутність затвердженої інвестиційної програми, підприємство мало право на відповідний розмір планового прибутку до тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, з огляду на наявність відповідних рішень Великодолинської селищної ради, яким запроваджено отримання підприємством прибутку, колегія судів відхиляє, оскільки як зазначив суд першої інстанції, в першу чергу формування тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення має відбуватись відповідно до порядку встановленого постановою Кабінету Міністрів України. При цьому, отримання прибутку комунальною установою не є пріоритетом при формуванні тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення. В свою чергу суб`єкт господарювання не має право на власний розсуд виконувати чи не виконувати визначений Порядок та самостійно визначати призведе/чи не призведе наявність інвестиційної програми до збільшення чи зменшення розміру тарифу.

Окрім того, наявність не скасованих рішень Великодолинської селищної ради щодо запровадження прибутку не впливає на правильність висновку суду першої інстанції, адже як було зазначено вище алгоритм встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні поділяється на такі етапи: здійснення уповноваженими виконавцями розрахунків економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг; подання уповноваженими виконавцями відповідних розроблених розрахунків економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг; доведення до споживачів інформації; встановлення органами місцевого самоврядування тарифів на житлово-комунальні послуги в розмірі не нижче економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво (надання).

Вказані рішення фактично регулюють здійснення уповноваженими виконавцями розрахунків економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг, які, у свою чергу, регламентуються виключно положеннями Порядку №869.

Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав скасування рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування пункту 1 Припису № 765 від 16.09.2019 та постановлення нового, яким адміністративний позов КП Великодолинське слід задовольнити.

В частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування пункту 2 Припису рішення суду першої інстанції у відповідності до присів абз.2 частини 2 статті 317 КАС України слід змінити.

В решті рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства Великодолинське задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 березня 2021 року в частині позовних вимог про визнання пункту 1 Припису Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області № 763 від 16.09.2019 про виконання законних вимог щодо усунення порушень порядку формування, встановлення та застосування державних (регульованих) цін - скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним пункт 1 Припису Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області № 763 від 16.09.2019 , яким відповідача зобов`язано в двомісячний термін здійснити перерахунок ОСОБА_1 , а також всім споживачам послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, повернути зайво нараховану плату згідно з актом перевірки, тим самим усунути порушення при застосуванні державних регульованих цін/тарифів провести перерахунок.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 березня 2021 року в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування пункту 2 припису Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області № 763 від 16.09.2019 - зміни, викласти мотивувальну частину в редакції цієї постанови суду.

В решті рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 березня 2021 року - залиши без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Дата складення та підписання повного тексту судового рішення 07 жовтня 2021 року.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Домусчі С.Д. Семенюк Г.В.