Справа № 280/1358/19
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2021-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

05 жовтня 2021 року Справа № 280/1358/19 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Лазаренка М.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 )

до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр. Соборний, 166, код ЄДРПОУ ВП: 44118663)

про визнання протиправними та скасування податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу, -

ВСТАНОВИВ:

28.03.2019 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління ДФС у Запорізькій області, в подальшому зміненому на правонаступника - Головне управління ДПС у Запорізькій області (далі - відповідач), відповідно до якого просить суд визнати протиправними та скасувати суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі від 19.02.2019 №4076-50/829 (форма «Ф») та рішення №237 від 22.02.2019 про опис майна у податкову заставу.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначено, що оскаржувані вимога та рішення про опис майна у податкову заставу прийняті незаконно та мають бути визнані протиправними та скасовані. Вважає, що з аналізу положень податкового законодавства можна дійти беззаперечного висновку, що обов`язковою передумовою прийняття рішень про надсилання на адресу платника податку податкової вимоги та про опис майна у податкову заставу є акт його перевірки і, за умови виявлення порушень прийняття податкового повідомлення-рішення. Стверджує, що ним не було отримані ані акту перевірки, ані відповідного податкового повідомлення-рішення. Припускає, що оскаржувані рішення контролюючого органу прийняті у зв`язку з начебто отриманою ним за 2016 рік вигодою. Звертає увагу на те, що в порядку пункту 162.1 статті 162 Податкового кодексу України він не відноситься до категорії осіб, що зобов`язані подавати декларації про одержані доходи на певний період. Посилається на те, що до доходів взагалі та додаткових благ, зокрема, відносяться матеріальні та нематеріальні цінності, кошти та інші активи, які безпосередньо отримані платником податку та які збільшують загальний майновий стан цього платника і забезпечують приріст його активів у тій чи іншій формі. З наведених підстав, просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 01.04.2019 вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

17.04.2019 позивачем надано документи на виконання вимог ухвали суду.

Ухвалою суду від 17.04.2019 відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 14.05.2019.

Відповідач позовні вимоги не визнав, 10.05.2019 надав до суду відзив на позовну заяву (вх.№18716), в якому зазначає, що станом на 06.05.2019 у ОСОБА_1 наявний податковий борг у сумі 65832,72 грн., а саме з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 60781,75 грн. та по військовому збору у розмірі 5050,97 грн., у зв`язку з несплатою донарахованих сум за податковими повідомленнями-рішеннями №, № та № від 11.10.2018. У зв`язку з наявним податковим боргом контролюючим органом сформовано та направлено позивачу податкову вимогу від 19.02.2019 №4076-50/829, а також прийнято рішення про опис майна у податкову заставу від 22.02.2019 №237. Вважає, що оскаржувані рішенні відповідача є такими, що відповідають вимогам чинного законодавства та підлягають сплаті. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 14.05.2019 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 (тридцять) днів та відкладено підготовче судове засідання на 02.07.2019.

Ухвалою суду від 02.07.2019 зупинено провадження у справі до 17.09.2019.

Ухвалою суду від 17.09.2019 відкладено підготовче судове засідання на 21.10.2019.

Ухвалою суду від 21.10.2019 зупинено провадження у справі №280/1358/19 до набрання законної сили рішенням у справі №280/3859/19.

Ухвалою суду від 29.06.2021 поновлено провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 26.08.2021.

26.08.2021 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив (вх.№48384), в якій зазначає, що за умови скасування податкових повідомлень-рішень підлягають визнання протиправними та скасуванню і відповідні суми податкового боргу, що відповідає основним засадам податкового законодавства, проголошеним у статті 4 Податкового кодексу України.

Ухвалою суду від 26.08.2021 замінено відповідача - Головне управління ДФС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166; ) на правонаступника відповідача - Головне управління Державної податкової служби у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166; код ЄДРПОУ ВП: 44118663).

Ухвалою суду від 26.08.2021 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 21.09.2021.

20.09.2021 до суду від позивача надійшла заява (вх.№54025) про розгляд справи без участі його представника.

Також, 21.09.2021 представником позивача до суду подано клопотання (вх.№54279) про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Частиною першою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе завершити розгляд справи в порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно з пунктом 10 частини першої статті 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини четвертої статті 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлено наступне.

У період з 30.07.2018 по 10.08.2018 співробітниками Головного управління ДФС у Запорізькій області проведено невиїзну позапланову документальну перевірку платника податків - фізичної особи який не є суб`єктом господарювання ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) з питань не подання у встановлений законодавством строк податкової декларації та своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів з доходів фізичної особи за ознакою доходу «126» за період з 01.01.2016 по 31.12.2016, за результатами якої складено Акт перевірки від 17.08.2018 №821/08-01-13-05/ НОМЕР_1 .

Відповідно до висновків Акту перевірки від 17.08.2018 №821/08-01-13-05/ НОМЕР_1 , встановлено порушення позивачем:

- підпункту 14.1.180 пункту 14.1 статті 14, підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, пункту 167.1 статті 167 Податкового кодексу України, у частині не перерахування суми податку з доходу фізичних осіб у розмірі 41797,26 грн.;

- підпункту 14.1.180 пункту 14.1 статті 14, підпункту 164.2.17 пункту 164.2, пункту 167.1 статті 167 Податкового кодексу України, у частині не перерахування суми військового збору у розмірі 3483,10 грн.;

- підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49, пункту 179.1 статті 179 Податкового кодексу України, в результаті чого особою не надано до Запорізької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2016 рік по строку до 01.05.2017.

На підставі висновків Акту перевірки від 17.08.2018 №821/08-01-13-05/ НОМЕР_1 , контролюючим органом прийнято податкові повідомлення - рішення:

- від 11.10.2018 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, на загальну суму 52246,57 грн., в т.ч. за податковим зобов`язанням - 41797,26 грн. та 10449,31 грн. - за штрафними санкціями;

- від 11.10.2018 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на загальну суму 4353,87 грн., в т.ч. за податковим зобов`язанням - 3483,10 грн. та 870,77 грн. - за штрафними санкціями;

- від 11.10.2018 №, яким до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 170,00 грн.

На підставі вказаних податкових повідомлень-рішень Головним управління ДФС у Запорізькій області винесено податкову вимогу від 19.02.2019 №4076-50/829, якою визначено наявність у позивача боргу у розмірі 65832,72 грн. станом на 18.02.2019, та прийнято рішення про опис майна у податкову заставу від 22.02.2019 №237, які і оскаржуються позивачем у даній справі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зверз позовом до суду про скасування податкових повідомлень-рішень №, № та № від 11.10.2018 Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 21.01.2020 у справі №280/3859/19, яке 13.05.2020, задоволено у повному обсязі позовні вимоги ОСОБА_1 .

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 11.10.2018 №, №, №.

Стягнуто на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1536,80 грн. (одна тисяча п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізького області.

Згідно з частиною четвертою статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов`язаний, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За визначенням підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до пункту 36.1. статті 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно приписів пункту 38.1. та 38.2 статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Пунктами 38.1 і 38.3 статті 38 Податкового кодексу України встановлено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. Спосіб, порядок та строки виконання податкового обов`язку встановлюються цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Підпунктом 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що «податкова вимога» - це письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

У силу норми пункту 59.3 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Також, механізми формування та форми податкової вимоги врегульовані Порядком направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 №610 (що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 24.07.2017 за №902/30770).

Зокрема, згідно положень розділу ІІІ зазначених Порядків податкові вимоги формуються автоматично на підставі даних інформаційно-телекомунікаційних систем контролюючих органів.

Відтак, з аналізу вищенаведених норм права вбачається, що право на формування податкової вимоги виникає у податкового органу у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання. При цьому, така податкова вимога формується автоматично на підставі даних інформаційно-телекомунікаційних систем контролюючих органів, зокрема, даних відповідних інтегрованих карток.

Згідно положень статей 88, 89 Податкового кодексу України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу (пункт 89.1 статті 89 Податкового кодексу України).

Пунктом 89.2 статті 89 Податкового кодексу України з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (пунктом 89.3 статті 89 Податкового кодексу України).

Отже, умовою для винесення керівником контролюючого органу рішення про опис майна платника податків у податкову заставу та призначення такому платнику податків податкового керуючого є наявність у такого платника податків податкового боргу.

У свою чергу, суд акцентує увагу, що під податковим боргом, згідно з приписами підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України розуміється сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Отже, з наведеного вбачається, що відповідно до вказаних норм законодавства обов`язковою умовою для визначення платнику податків податкового боргу та відповідно права податкової застави, а також прийняття рішення про опис майна боржника є наявність узгодженого грошового зобов`язання цього платника податків.

Згідно з пунктом 56.1 статті 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Абзацом другим підпункту 56.17.5 пункту 56.17 статті 56 Податкового кодексу України визначено, що день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків.

Відповідно до підпункту 56.17.1 пункту 56.17 статті 56 Податкового кодексу України процедура адміністративного оскарження закінчується днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у зазначений строк.

Строк подання скарги про перегляд рішення про визначення грошового зобов`язання визначено у пункті 56.3 статті 56 Податкового кодексу України. Так, скарга подається до контролюючого органу вищого рівня протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Відповідно до абзацу 4 пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Разом з тим абзац 2 пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України передбачає, що у разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Водночас, як встановлено судом, податкові повідомлення-рішення №, № та № від 11.10.2018 були оскаржені у судовому порядку, тобто відповідно до норм Податкового кодексу України не набули статусу узгодженого податкового зобов`язання. При цьому, рішенням суду від 21.01.2020 у справі №280/3859/19, яке набрало законної сили 13.05.2020, податкові повідомлення-рішення №, № та № від 11.10.2018 були визнанні протиправними та скасовані.

У свою чергу, суд зауважує, що у випадку, якщо рішенням суду, яке набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі - податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними (підпункт 60.1.4 пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України).

Таким чином, вказані обставини свідчать про те, що після набрання законної сили рішення суду, яким було визнано протиправними та скасовані податкові-повідомлення рішенням №, № та № від 11.10.2018, останні є відкликаними, а, отже, і грошове зобов`язання у позивача відсутнє.

При цьому, пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Проте, як вже зазначалось, позивач на час винесення податкової вимоги не мав узгодженого податкового зобов`язання та податкового боргу, а отже правові підстави для направлення платнику податків вимоги про сплату податкового боргу у контролюючого органу були відсутні.

Разом з цим, на підставі наявних у справі доказів судом становлено, що Головним управлінням ДФС у Запорізькій області позивачу 19.02.2019 направлялась податкова вимога форми «Ф» від 19.02.2019 №4076-50/829, відповідно до змісту якої позивача було повідомлено, що в нього станом на 18.02.2019 наявний податковий борг за узгодженими грошовими зобов`язаннями на загальну суму 65832,72 грн.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обставини встановлені у ході судового розгляду адміністративної справи свідчать про протиправність податкової вимоги Головного управління ДФС у Запорізькій області форми «Ф» від 19.02.2019 №4076-50/829.

При цьому, суд акцентує увагу, що рішення про опис майна у податкову заставу приймається контролюючим органом та направляється платнику податків, що має податковий борг.

Разом з цим, відсутність у платника податків несплаченого грошового зобов`язання (податкового боргу) не дає правових підстав для виникнення у контролюючого органу права податкової застави та відповідно прийняття рішення про опис майна у податкову заставу, оскільки згідно з приписами підпункту 14.1.155 статті 14 Податкового кодексу України податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом.

Проте, як встановлено судом та не було спростовано відповідачем, податковий борг у позивача на час винесення податкової вимоги та прийняття рішення про опис майна у податкову заставу був відсутній, у зв`язку із судовим оскарженням податкових-повідомлень рішень №, № та № від 11.10.2018.

З огляду на зазначене, та з урахуванням відсутності у податкового органу правових підстав для прийняття оскаржуваного рішення, а саме наявності у позивача узгодженого грошового зобов`язання по штрафних (фінансових) санкціях у розмірі 65832,72 грн., суд приходить до висновку про те, що рішення про опис майна у податкову заставу №237 від 22.02.2019 підлягає скасуванню, оскільки у позивача був відсутній податковий борг.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241-243, 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр. Соборний, 166, код ЄДРПОУ ВП: 44118663) про визнання протиправними та скасування податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу, - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДФС у Запорізькій області форми «Ф» від 19.02.2019 №4076-50/829.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області №237 від 22.02.2019 про опис майна ОСОБА_1 у податкову заставу.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору у сумі 1536,80 грн. (одна тисяча п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 05.10.2021.

Суддя М.С. Лазаренко