Справа № 475/342/21
Суддя: Кривенко О. В.
Дата ухвалення: 2021-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/342/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30.09.2021смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді Кривенко О.В.,

за участю секретаря Маташнюк О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Білецької О.В.,

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Вознесенського ВП РУП Юр`євої Анастасії Вікторівни, Головного управління національної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ №321886 від 06.04.2021 р.,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ №321886 від 06.04.2021 р.

Позов мотивований тим, що, 6 квітня 2021 року об 11 годині 15 хвилин рухався на автомобілі ВАЗ 211440, державний № НОМЕР_1 по вул. Свободи в смт. Доманівка. За автомобілем буксирувався автомобільний причіп НОМЕР_2 .

Автомобіль було зупинено працівником патрульної поліції, та ОСОБА_1 , як порушнику правил дорожнього руху винесено постанову № 297 про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ № 321886 та притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 6 статті 121 у вигляді штрафу 850 грн. за те, що номерний знак причепу мав пошкодження лакофарбового покриття, що, на думку капрала поліції Юр`євої А.В. , є порушенням пункту 2.9. в) ДПР України.

Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення за частиною 6 ст. 121 Кодексу України про адмінправопорушення є незаконним, не обґрунтованим та недоведеним, а постанова про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ № 321886 підлягає скасуванню.

Відсутність складу адміністративного правопорушення, а саме ознак умислу та необережності (згідно ст.9 КУпАП), мотивую наступним: відповідно до пункту 2.9 в) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака, законодавець надає вичерпний перелік обставин за яких настає порушення правил дорожнього руху на підставі п.2.9.в) ПДР України.

В цьому переліку відсутня така підстава для керування транспортним засобом, як пошкодження лакофарбового покриття номерного знака.

Позивач вважає, що при винесені даної постанови поліцейським Юр`євою А.В. порушено ряд норм чинного законодавства а саме: інспектор не мав право виносити адмінпостанову на місті зупинки автомобілю, повинен був це здійснити в приміщенні управління поліції, з розглядом клопотань водія, роз`ясненням його прав та надання можливості водію скористатись правовою допомогою.

Не погодившись із вказаною постановою, позивач оскаржив її до суду.

Позивач ОСОБА_1 вважає, що постанова серії БАБ №321886 від 06.04.2021 р. винесена з порушеннями його прав та чинного законодавства, є необґрунтованою, а тому просив визнати протиправною та скасувати постанову серії БАБ №321886 від 06.04.2021., провадження у справі закрити.

Ухвалою судді від 16.04.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі з повідомленням (викликом) сторін.

07.05.2021 р. відповідачем подано відзив на позов, у якому відповідач просить у задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Вознесенського ВП РУП Юр`євої Анастасії Вікторівни, Головного управління національної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ №321886 від 06.04.2021 р. відмовити у повному обсязі.

При цьому відповідач посилається на наступне.

Постанова серії БАБ № 321886 від 06.04.2021 про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 850 гривень винесена поліцейським СР1І11 Вознесенського ВП РУП ГУНП в Миколаївській області Юр`євою А.В., якій відповідно до посадових інструкцій надано повноваження розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення. Вина особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_1 повністю підтверджується матеріалами адміністративної справи. Згідно ДСТУ 4278:2019 Дорожній транспорт (таблиця № 1 п.2.1 р.ІІ) причеп, що належить ОСОБА_1 віднесено до типу 1 транспортних засобів. Згідно ДСТУ 3650:2019 «Дорожній транспорт. Знаки номерні транспортних засобів. Загальні технічні умови» ( п.4.4. розділ 4) Лицьовий бік знаків типів 1, 4, 5,7, 11, 13-15 має бути покритий світло відбивальною плівкою. Адгезія має забезпечувати міцність з`єднання плівки з основою. Відшарування плівки від основи не дозволено. Як вбачається із фото, доданого до постанови серії БАБ № 321886 від 06.04.2021, номерний знак на причепі позивача вже пошкоджений корозією, а тому звичайно є не тільки плівка відшарована від фарби, а і сама фарба у деяких місцях відсутня. Таким чином, використовувати такий номерний знак забороняється п.4.4. розділ 4 ДСТУ 3650:2019 «Дорожній транспорт. Знаки номерні транспортних засобів. Загальні технічні умови». До того ж усі попередні державні стандарти також забороняли використання державних транспортних знаків із пошкодженням світло відбивальної плівки та фарби. Фотографії, додані до оскаржуваної постанови, є належними і допустимими доказами по справі і поліцейський наділений правом задокументувати правопорушення не автоматичному режимі у будь-який спосіб і за допомогою будь-якого технічного пристрою, навіть на свій мобільний телефон.

З огляду на вищевикладене відповідач вважає що підстави для задоволення адміністративного позову та скасування постанови про адміністративне правопорушення серії БАБ № 321886 від 06.04.2021 відсутні.

У судовому засіданні представник позивача Вовчанська Г.С. позовні вимоги підтримала, просила визнати незаконною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення з підстав, що викладені у позовній заяві.

Представник відповідач Управління патрульної поліції в Миколаївській області у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просили відмовити у позові у повному обсязі.

Відповідач Юр`єва А.В. в судове засідання не з`явилась, була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, клопотань та відзиву не направила.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що 06 квітня 2021 року поліцейським СРПП Вознесенського ВП РУП ГУНП в Миколаївській області Юр`євой А.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 321886, відповідно до якої на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 , 06.04.2021 року о 11 год 15 хв. в смт Доманівка по вул. Свободи, керував транспортним засобом ВАЗ 21440, державний номер НОМЕР_3 та буксирував причеп з державним номерним знаком НОМЕР_4 , який був пошкоджений, а саме лакофарбове покриття, чим порушив п.2.9.в ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст.121 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеною постановою відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду про її скасування. Вказує на відсутність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки номерний знак на причепі, державний номер НОМЕР_4 , який він буксирував, відповідають державному стандарту, а номерні символи можливо чітко розібрати з 20 метрів.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до частини 12 Закону України «Про дорожній рух» на транспортні засоби закріплюються номерні знаки, які відповідають вимогам стандартів.

Відповідно до частини 13 Закону України «Про дорожній рух» єдині зразки державних номерних знаків та вимоги до них, у тому числі тих, що виготовляються за індивідуальним замовленням, встановлюються державними стандартами України.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п.п «в» п.2.9 Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

У п. 30.2 Правил дорожнього руху зазначено, що на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка. Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, крім випадку закріплення заднього номерного знака на додатковому обладнанні, що призначене для тимчасового перевезення багажу або вантажу, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чисті і достатньо освітлені.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про дорожній рух» забороняється експлуатація незареєстрованих (неперереєстрованих) транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені чи підроблені, без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає встановленим вимогам, або з номерними знаками, які закріплені у не встановлених для цього місцях, закриті іншими предметами чи забруднені, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів, перевернуті чи не освітлені, а також транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, але не пройшли його, та у випадках, передбачених законодавством, без чинного на території України поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Державний стандарт ДСТУ 4278:2004 "ЗНАКИ НОМЕРНІ ТРАНСПОРТНИХ ЗАСОБІВ" НАЦІОНАЛЬНИЙ СТАНДАРТ УКРАЇНИ ДСТУ 4278:2004, затверджений наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 29 грудня 2012 року № 1525, встановлює типи та основні розміри, а також правила застосування номерних знаків для автомобілів, автобусів, мотоциклів, моторолерів, мотоколясок, тракторів, автомобільних і тракторних причепів, а також знаків, що їх виготовляють за індивідуальним замовленням. Так, цим стандартом поміж іншого визначено, колір поля знаків, літер, цифр та ребер жорсткості номерних знаків.

Частиною 6 ст.121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Відповідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що

обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч.2 даної статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог пункту п.п «в» п.2.9, Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.6 ст.126 КУпАП.

Позивач вказує, що правил дорожнього руху не порушував, державний номерний знак на причепі відповідає державному стандарту, а номерні символи можливо чітко розібрати з 20 метрів. Відповідач надав фото, на якому на віддаленій відстані зображений причеп, на якому встановлений державний номерний знак НОМЕР_4 . Символи державного значення можливо чітко прочитати.

З наданого в якості доказу фотознімку номерного знаку транспортного засобу, яким керував позивач, вбачається, що його можна ідентифікувати, він відповідає вимогам стандартів, а саме: має 4 цифри та 4 літери. Затертості символів знаків, з урахуванням зносу автомобіля, не є такими, що не дають змоги розпізнати його та ускладнюють ідентифікацію. Доказів того, що символи номерного знака неможливо чітко визначити з відстані 20 метрів відповідачами не надано. Номерний знак НОМЕР_4 , доступний для зчитування та ідентифікації.

До того ж на DVD диску та фото, що міститься на ньому, не відображено дати та часу, проведеної фотозйомки та за допомогою якого технічного засобу зроблено фото.

Будь-яких інших доказів вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП відповідачем не надано.

До того ж, як п.2.9 «в» так і ч.6 ст.121 КУпАП носять бланкетний характер, тобто охоронюваних законом правил поведінки вона не встановлюють, а спрямовують до інших актів законодавства, котрі визначають відповідні правила, на порушення яких існує заборона. Проте, ні в оскаржуваній постанові ні у наданому відзиві не зазначено, яким саме стандартам не відповідали номерні знаки встановлені на причепі, який буксирував позивач, та яким чином.

Таким чином, вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП не підтверджується належними доказом, а наведені ним обставини під час розгляду справи відповідачами не спростовані.

Саме по собі описання адміністративного правопорушення у постанові не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, оскільки така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Аналогічна правова позиція підтримана постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17.

На інспектора патрульної поліції покладається обов`язок належним чином задокументувати наявність правопорушення за допомогою фото, відеозйомки, пояснень свідків та інших доказів, які мають статус належних та допустимих.

Існує усталена судова практика, у тому числі і Верховного Суду (справи №200/8469/17 від 06.06.2018р, №337/3389/16-а від 30.05.2018 р.), в якій наголос робиться на тому, що у справах за позовом фізичної особи щодо оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності на суб`єкта владних повноважень в силу приписів ст. 77 КАС України покладається обов`язок доказування правомірності своїх дій у разі, якщо останній заперечує проти позову.

Таким чином, в порушення частини третьої статті 283 КУпАП у постанові по справі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення.

Згідно зі ст.62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення від 06.04.2021 року серії БАБ № 321886 посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, надана відповідачем копія фотозйомки інспектора не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

З огляду на те, що в судовому засіданні не доведено наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.6 ст.121 КупАП, оскільки жодного належного доказу, на спростування доводів позивача про те, що він не вчиняв вказаного правопорушення відповідачами суду не надано, оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Згідно з ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1 статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, які не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем під час звернення до суду сплачено судовий збір у розмірі 454 грн. 00 коп., що підтверджується відповідною квитанцією.

З урахуванням зазначених процесуальних норм сплачений позивачем судовий збір у вказаній сумі підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління національної поліції в Миколаївській області.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 19, 243-245, 271, 286 КАС України суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серія БАБ №321886 від 06.04.2021 р., винесену поліцейським СРПП Вознесенського ВП РУП Юр`євою А.В., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у розмірі 850 грн. штрафу.

Справу відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління поліції в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 сплачений при подачі позову до суд судовий збір у розмірі 454,00 гривень та витрати на правничу допомогу в розмірі 500 гривень

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 11.10.2021 року.

Суддя : О. В. Кривенко