Справа № 160/9014/20
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2021-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 жовтня 2021 року м. Дніпросправа № 160/9014/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

судді-доповідача Чумака С.Ю.,

суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Державної податкової служби України

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року у справі № 160/9014/20 (суддя І інстанції - Златін С.В.)

за позовом Приватного підприємства «Павлогралська зернова компанія» до Державної податкової служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Приватне підприємство «Павлогралська зернова компанія» (далі - позивач, ПП «Павлогралська зернова компанія») звернулось до суду з позовом до Державної податкової служби України, в якому просило:

- визнати бездіяльність відповідача в частині не здійснення реєстрації податкової накладної від 29.10.2019 № 7, виданої позивачем, у Єдиному реєстрі податкових накладних протиправною;

- зобов`язати відповідача зареєструвати податкову накладу від 29.10.2019 № 7, видану позивачем, у Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року позов задоволений.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обгрунтування скарги зазначає, що судом першої інстанції не враховано положення «Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами» від 06.06.2017 № 557, затвердженого наказом Міністерства фінансів України. Також не надано належну оцінку поданих доказів позивачем, та інформацію податкового органу про відсутність надходження податкової накладної від 29.10.2019 № 7 до ДПС України. Зазначає, що намір зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних не може свідчити про реєстрацію податковою накладної в цьому Реєстрі. З огляду на зазначене, вважає хибним висновок суду першої інстанції про те, що для забезпечення прав, свобод, інтересів позивача в цьому випадку достатнім є зобов`язання відповідача зареєструвати спірну податкову накладну.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ

Позивач є платником ПДВ, на підтвердження чого в матеріалах справи наявна копія витягу з реєстру платників ПДВ, яка міститься у матеріалах справи (а.с. 30-33).

29.10.2019 позивачем сформовано податкову накладну № 7 на суму 68392,76 грн в т.ч. і ПДВ 13678,55 грн, отримувач Приватне підприємство «Панчеве» (а.с. 16).

Податкова накладна направлена засобами електронного зв`язку за електронною адресою: , для реєстрації у ЄРПН, відправлення має статус «відправлено» дата 15 листопада 11:41:38 год. (а.с. 17).

Позивач під час відправлення податкової накладної до ЄРПН користувався засобами інформаційно-телекомунікаційної системи «Соната».

Відправлення позивачем документів податкової звітності та податкових накладних для реєстрації в ЄРПН забезпечувалось інтернет-провайдером ТОВ «УКРНЕТ» з використанням електронної поштової скриньки ІНФОРМАЦІЯ_1

Листом в.о. директора ТОВ «УКРНЕТ» від 30 жотвня 2020 року № 410/01/01-08 повідомлено про факт направлення листа з електронної поштової скриньки ІНФОРМАЦІЯ_1 на електронну поштову скриньку саме 15.11.2019 о 11 годині 41 хвилини 39 секунд. У період з 15 по 18 листопада 2019 року звіт про не доставку листа, який було відправлено з електронної поштової скриньки ІНФОРМАЦІЯ_1 на електронну поштову скриньку від «Mail Delivery System» не надходив (а.с. 127).

Позивачем направлено заяву від 22.11.2019 № 257 до відповідача про надання інформації про реєстрацію податкової накладної у ЄРПН (а.с. 26-27).

Листом відповідача від 05.12.2019 № 12039/6/99-00-02-02-01-15 повідомлено позивача про те, що за даними Архіву електронної звітності ІТС «Єдине вікно подання електронної звітності» станом на 03.12.2019 факт надходження на реєстрацію до ЄРПН податкової накладної позивача відсутній (а.с. 28).

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність податкового органу щодо нездійснення реєстрації спірної податкової накладної, звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем вжито всі залежні від нього дії щодо надання (надіслання) податкової накладної для реєстрації в ЄРПН у строк, встановлений статтею 201 ПК України, проте квитанцій про прийняття або неприйняття таких накладних ним не отримано, останні вважаються такими, що зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладнихю. Відповідачем в свою чергу не надано доказів, які б підтвердили ту обставину, що позивачем податкова накладна не направлялась до ЄРПН взагалі.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ

Відповідно до приписів п. 201.10. ст. 201 ПК України, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних врегульований Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (далі - Порядок № 1246).

Згідно з п. 8 Порядку № 1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування складаються та реєструються постачальником (продавцем) - платником податку, крім випадків, визначених пунктом 9 цього Порядку.

Відповідно до приписів п. 10 Порядку № 1246, після складення податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі на них накладається електронний цифровий підпис посадових осіб постачальника (продавця) у порядку визначеному цим пунктом.

Пунктом 11 Порядку № 1246 визначено, що після накладення електронного цифрового підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДФС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Примірник податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі зберігається у платника податку.

Так, лише після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, відповідно до п. 12 Порядку № 1246.

Основні організаційно-правові засади обміну електронними документами з контролюючими органами визначено Порядком обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 6 червня 2017 року № 557 (далі - Порядок 557).

Відповідно до п. 2 Порядку № 557:

- автор електронного документа (далі - автор) - юридична особа, самозайнята особа, фізична особа, податковий агент, контролюючий орган, орган державної влади, орган місцевого самоврядування, що створили електронний документ;

- адресат - юридична особа, самозайнята особа, фізична особа, податковий агент, контролюючий орган, орган державної влади, орган місцевого самоврядування, яким адресується електронний документ;

- перша квитанція - електронне повідомлення, що формується у форматі (стандарті), затвердженому в установленому законодавством порядку, програмним забезпеченням контролюючого органу за результатами автоматизованої перевірки електронного документа та засвідчує факт і час отримання такого електронного документа в момент такого отримання.

Згідно з п. 3 Порядку № 557 автор створює електронні документи у строки та відповідно до порядку, що визначені законодавством для відповідних документів в електронному та паперовому вигляді, із зазначенням всіх обов`язкових реквізитів та з використанням надійного засобу ЕЦП, керуючись цим Порядком, а також Договором (крім фізичних осіб, які не є самозайнятими особами).

Обов`язкові реквізити електронних документів визначаються законодавством. Контроль за введенням даних, їх повнотою та достовірністю при створенні електронного документа покладається на його автора. Створення електронного документа завершується накладанням на нього ЕЦП підписувача (підписувачів), електронної печатки (за наявності), як передбачено для аналогічного документа в паперовому вигляді.

Відповідно до п. 4 Порядку № 557 після накладання ЕЦП автор здійснює шифрування електронного документа з дотриманням вимог до форматів криптографічних повідомлень, затверджених в установленому законодавством порядку, та надсилає його у форматі (стандарті) засобами телекомунікаційного зв`язку до адресата протягом операційного дня.

У разі якщо адресатом є контролюючий орган, після надходження електронного документа здійснюється його автоматизована перевірка (п. 8 Порядку № 557)

Відповідно до п. 11 Порядку № 557 перша квитанція надсилається автору електронного документа протягом двох годин з часу його отримання контролюючим органом, в іншому разі - протягом перших двох годин наступного операційного дня.

У першій квитанції, що формується за результатами автоматизованої перевірки, зазначеної у пункті 10 цього розділу, повідомляється про результати такої перевірки. У разі негативних результатів автоматизованої перевірки у першій квитанції повідомляється про неприйняття електронного документа із зазначенням причин, у такому випадку друга квитанція не формується. На першу квитанцію накладається електронна печатка контролюючого органу, здійснюється її шифрування та надсилання автору електронного документа. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в контролюючому органі.

Якщо автору протягом встановленого строку після відправки електронного документа не надійшла перша квитанція, електронний документ вважається не одержаним адресатом.

Відповідно до п. 12 Порядку № 557 не пізніше наступного робочого дня з моменту формування першої квитанції, якщо інше не встановлено законодавством та цим Порядком, формується друга квитанція. Друга квитанція є підтвердженням про прийняття (реєстрацію) або повідомленням про неприйняття в контролюючому органі електронного документа. В другій квитанції зазначаються реквізити прийнятого (зареєстрованого) або неприйнятого (із зазначенням причини) електронного документа, результати обробки в контролюючому органі (дата та час прийняття (реєстрації) або неприйняття, реєстраційний номер, дані про автора та підписувача (підписувачів) електронного документа та автора квитанції).

Таким чином, Порядком № 557 визначений алгоритм дій кожної сторони. Так для вирішення питання про прийняття або неприйняття податкової накладної, платник податків повинен отримати першу квитанцію, що б засвідчувало факт і час одержання такого електронного документа адресотом.

Пунктом 11 Порядку № 557 чітко визначено, що у разі неотримання автором протягом встановленого строку після відправки електронного документа першої квитанції, електронний документ вважається не одержаним адресатом.

Позивач стверджує про направлення податкової накладної від 29.10.2019 № 7 на реєстрацію саме 15.11.2019, що також підтверджено на його переконання скрин-шотом інформаційно-телекомунікаційної системи «Соната» та листом ТОВ «УКРНЕТ» від 30 жовтня 2020 № 409/01/01-08. З такими доводами погодився і суд першої інстанції.

Разом з тим, виходячи зі змісту наведених норм, колегія суддів вважає такі доводи та висновки помилковими, оскільки перша квитанція є підтвердженням надання податкового документа в електронному вигляді до органів ДПС і у випадку, якщо на електронну адресу платника податків не надійшла перша квитанція, то податковий документ вважається неодержаним; при цьому датою та часом надання податкового документа в електронному вигляді до органів ДПС є дата та час, зафіксовані у першій квитанції; разом з тим друга квитанція засвідчує платнику податків факт та час приймання (неприймання) податкового документа в електронному вигляді у базу даних органів ДПС.

Аналогічні висновки здійснені Верховним Судом у постанові від 07.11.2018 у справі № 804/33/17.

Оскільки позивачем не отримано першої квитанції, то відповідно до приписів п. 11 Порядку № 557 електронний документ (податкова накладна) вважається не одержаним адресатом, а тому підстави для зобов`язання податкового органу зареєструвати таку податкову накладну відсутні.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає неналежним доказом поданий позивачем на підтвердження направлення на реєстрацію податкової накладної від 29.10.2019 № 7 скрин-шот з інформаційно-телекомунікаційної системи «Соната» про поштове відправлення зі статусом «відправлено» дата 15 листопада 11:41:38 год. за електронною адресою: , оскільки у ньому документом, який відправляється, зазначено податкову накладну № 49 без дати, а не податкову накладну № 7. (а.с. 17)

Крім того, лист в.о. директора ТОВ «УКРНЕТ» від 30 жовтня 2020 року № 409/01/01-08 також не підтверджує факт направлення саме податкової накладної від 29.10.2019 № 7, а лише вказує на направлення листа з електронної поштової скриньки ІНФОРМАЦІЯ_1 на електронну поштову скриньку саме 15.11.2019 об 11 годині 41 хвилини 39 секунд. Крім того, в цьому листі зазначено, що ТОВ «УКРНЕТ» не має доказів фактичного доставлення листа до електронної поштової скриньки . (а.с. 127).

На запит позивача відповідачем надано відповідь про те, що за даними Архіву електронної звітності ІТС «Єдине вікно подання електронної звітності» станом на 03.12.2019 факт надходження на реєстрацію до ЄРПН податкової накладної позивача відсутній (а.с. 28).

Отже, як зазначено судом вище, реєстрація або неприйняття документу можливі лише після засвідчення факту отримання такого документу адресатом, проте доказів отримання відповідачем податкової накладної від 29 жовтня 2019 року № 7 позивачем не надано.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що відповідачем не було допущено бездіяльність стосовно нездійснення реєстрації податкової накладної, а тому судом першої інстанції помилково позов було задоволено і в цій частині.

ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

За таких обставин, з огляду на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року у справі № 160/9014/20 скасувати.

У задоволенні позову Приватного підприємства «Павлоградська зернова компанія» до Державної податкової служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з тієї ж дати.

Суддя-доповідач С.Ю. Чумак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко