Справа № 460/7559/20
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2021-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
про закриття апеляційного провадження

06 жовтня 2021 рокуЛьвівСправа № 460/7559/20 пров. № А/857/16112/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Іщук Л.П., Обрізка І.М.,

з участю секретаря судових засідань Гром І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові у режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 09 липня 2021 року у справі за його позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,

суддя у І інстанції Нор У.М.,

час ухвалення судового рішення не зазначено,

місце ухвалення судового рішення м. Рівне,

дата складення повного тексту рішення 09 липня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі ГУ ПФУ) щодо відмови відповіддю від 22 вересня 2020 року № 1700-0319-8/28859 здійснити перерахунок та виплату йому пенсії на підставі довідки військової частини НОМЕР_1 від 02 червня 2020 року № 501/108 із включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди на виконання постанови Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 569/19058/17.

- зобов`язати відповідача здійснити з 29 вересня 2017 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки військової частини НОМЕР_1 від 02 червня 2020 року № 501/108 із включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2020 року у справі № 460/7559/20, яке набрало законної сили, позов задоволено.

01 червня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України із заявою про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду у справі № 460/7559/20, в якій просив:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ щодо неналежного (неповного) виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2020 року у справі № 460/7559/20 про зобов`язання здійснити з 29 вересня 2017 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки військової частини НОМЕР_1 від 02 червня 2020 року № 501/108 із включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди;

- постановити окрему ухвалу та направити її до ГУ ПФУ для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону невиконанню рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2020 року у справі № 460/7559/20.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 09 липня 2021 року заяву позивача залишено без задоволення.

ОСОБА_1 не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та постановити рішення про визнання протиправними дій ГУ ПФУ щодо неналежного виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2020 року у справі № 460/7559/20.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2021 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Позивач у режимі відеоконференції у судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання на виклик апеляційного суду не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд зазначає таке.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що до основних засад судочинства належить забезпечення апеляційного перегляду справи. Касаційне оскарження судового рішення допускається лише у визначених законом випадках.

Частиною 1 статті 293 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини 2 статті 293 Кодексу адміністративного судочинства України оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Згідно із частиною 1 статті 294 Кодексу адміністративного судочинства України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо: 1) забезпечення доказів, відмови в забезпеченні доказів, скасування ухвали про забезпечення доказів; 2) забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, скасування забезпечення позову, відмови у забезпеченні позову, відмови у заміні заходу забезпечення позову або скасуванні забезпечення позову; 3) повернення заяви позивачеві (заявникові); 4) відмови у відкритті провадження у справі; 6) передачі справи на розгляд іншого суду; 7) відмови поновити або продовжити пропущений процесуальний строк; 8) затвердження умов примирення сторін; 9) призначення експертизи; 10) визначення розміру судових витрат; 11) зупинення провадження у справі; 12) залишення позову (заяви) без розгляду; 13) закриття провадження у справі; 14) внесення або відмови у внесенні виправлень у рішення; 15) відмови ухвалити додаткове рішення; 16) роз`яснення або відмови у роз`ясненні судового рішення; 17) відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами; 18) відмови у поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання; 19) відстрочення і розстрочення, зміни або встановлення способу і порядку виконання судового рішення; 20) заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження; 21) повороту виконання рішення суду або відмови у повороті виконання рішення; 22) внесення чи відмови у внесенні виправлень до виконавчого документа, визнання чи відмови у визнанні виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 23) окрема ухвала; 24) стягнення штрафу в порядку процесуального примусу; 25) накладення штрафу та інших питань судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, постановлених судом відповідно до статті 382 цього Кодексу; 26) відмови у відкритті провадження за заявою про відновлення втраченого судового провадження; 27) відновлення або відмови у відновленні повністю або частково втраченого судового провадження.

За правилами пункту 1 частини 1 статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.

Частиною 1 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Відповідно до частини 5 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Частиною 6 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Аналіз наведених правових норм свідчить, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Така заява повертається заявнику, якщо вона не відповідає вимогам, вказаним в статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, і таке повернення підлягає оскарженню, про що зазначено в частині 5 цієї статті.

Виходячи зі змісту частини 6 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України оскарженню підлягає також і ухвала суду у разі задоволення цієї заяви, яка в такому випадку ухвалюється у порядку статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України.

Разом із тим, на думку апеляційного суду, вказаною статтею не передбачено можливості оскарження ухвали суду першої інстанції, якою встановлена відсутність протиправності дій відповідача.

Не передбачено оскарження такої ухвали і нормами статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вказані висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 16 березня 2021 року у справі 640/22298/18, від 25 червня 2021 року у справі № 1.380.2019.002042, від 03 вересня 2021 року у справі № 554/8244/17, від 16 вересня 2021 року у справі № 520/5390/2020.

Згідно частини 1 статті 6 Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братися до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль у ньому апеляційного суду (див., рішення у справі «Подбіельські та ППУ Полпуре проти Польщі» (Podbielski and PPU Polpure v. Poland) від 26 липня 2005 року, заява № 39199/98, п. 62 та у справі «Воловік проти України» (Volovik v. Ukraine) від 6 грудня 2007 року, заява № 15123/03.).

Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (див. рішення у справі Golder v. the United Kingdom від 21 лютого 1975 року, Серія A № 18, п. 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (див. рішення у справі Guйrin v. France від 29 липня 1998 року, Reports of Judgments and Decisions 1998-V, p. 1867, § 37).

Таким чином, враховуючи відсутність у Кодексі адміністративного судочинства України норми, яка б передбачала можливість оскарження ухвали суду про залишення без задоволення заяви, поданої в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд дійшов висновку, що провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 09 липня 2021 року у справі № 460/7559/20 було відкрито помилково, а тому воно підлягає закриттю.

Керуючись статтями 293, 294, 321, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:
закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 09 липня 2021 у справі № 460/7559/20 за його позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, як помилково відкрите.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі безпосередньо до Верхового Суду.

Суддя-доповідач Т. В. Онишкевич
судді Л. П. Іщук
І. М. Обрізко
Ухвала у повному обсязі складена 08 жовтня 2021 року.