Справа № 695/3959/19
Суддя: Степченко М. Ю.
Дата ухвалення: 2021-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/3959/19

номер провадження 2-а/695/29/21

07 жовтня 2021 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Степченка М.Ю.,

за участі: секретарів судового засідання Розпутньої І.Г., Варданян Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до сержанта поліції Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції Тітаренко Людмили Валеріївни, Департаменту патрульної поліції Національної Поліції України в особі територіального підрозділу Управління патрульної поліції в Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до сержанта поліції Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції Тітаренко Людмили Валеріївни (далі відповідач 1), в якому просить:

- скасувати постанову серія ЕАК № 1808003 від 30.11.2019 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

- визнати протиправними дії відповідача 1 при складанні постанови серія ЕАК № 1808003 від 30.11.2019 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

- закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржувана постанова винесена усупереч норм КУпАП, Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України, від 10.10.2001 № 1306, оскільки в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відповідно до оскаржуваної постанови відсутні докази вчинення позивачем інкримінованого йому порушення Правил дорожнього руху.

Ухвалою суду від 12.12.2019 відкрито провадження в адміністративній справі за даним позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач 1 надав до суду відзив, в якому вказав про безпідставність позовних вимог. У відзиві вказано, що оскаржувана постанова складена у зв`язку з встановленням факту керування позивачем автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та фактичною відмовою позивача надати патрульним поліцейським посвідчення водія та пройти на вимогу поліцейського в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Також у відзиві вказано, що доводи позивача наведені у позові щодо обґрунтування правомірності дій відповідача та оскаржуваної постанови спростовуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення, показами свідків та відеозаписами зі службового нагрудного відеореєстратора.

Ухвалою від 03.08.2020 залучено до участі в адміністративній справі 695/3959/19, в якості другого відповідача Департамент патрульної поліції Національної Поліції України в особі територіального підрозділу Управління патрульної поліції в Черкаській області.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги та доводи, викладені в позовній заяві підтримав у повному обсязі. Також зазначив, що 30.11.2019р. приблизно о 00-30 год. він не керував автомобілем, а перебував біля під`їзду будинку, де проживає його мати та оглядав автомобіль. В цей час до нього під`їхав автомобіль, з якого вийшли 4 молоді особи і звернулись до нього, що потрібно щось вирішувати, бо він начебто порушив правила дорожнього руху. На що він їм сказав, щоб телефонували в поліцію. Вони викликали поліцію. Перед цим молоді люди почали його штовхати, а потім пустили, бо приїхала поліція. Поліцейські одразу почали питати, що відбувається, а позивач сказав, щоб вони з`ясували чи їхав він дійсно і де саме.

Поліцейські йому сказали, що їм достатньо пояснень 4 осіб, також вказали, що він затриманий і що вони в суді все доведуть. Він сказав поліцейським, що документів у нього немає, а машина стоїть припаркована далі. Він показав їм паспорт. Також позивач зазначав, що процедури оформлення матеріалів та постанови він не побачив, йому лише сказали, що вони будуть складені. Позивач зазначав, що працівники поліції порушили вимоги інструкцій.

Пізніше він дізнався, що на нього склали документи. Вказав, що Придніпровський районний суд розглянув справу, виходячи з її матеріалів. Також позивач вказував, що того вечора до нього приходив товариш, якому потрібно було зустрітись з людиною, на що він погодився, але сказав, що матері потрібно купити квіти. За кермом був його товариш. Коли вони зробили всі справи, і повернулись додому, то товариш пішов до дружини, яка була в гостях.

Відповідач 1 у судовому засіданні 01.06.2021р. позовні вимоги не визнала та підтримала доводи, викладені в відзиві на позов. На запитання позивача пояснила, що коли вона перебувала в наряді разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , до них надійшов виклик з лінії 102 на службовий планшет. Вони в телефонному режимі зв`язались з заявником, щоб уточнити місце, куди їхати, коли прибули на місце, то зі слів свідків встановили, що позивач керував автомобілем. Вони відібрали письмові пояснення у осіб, які були свідками події, намагались спілкуватись з позивачем, оскільки його дії по відношенню до працівників поліції були дуже зверхні. Зазначала, що вони ставлять відмітки на планшеті про прийняття виклику та прибуття на місце виклику. Інформація стосовно виклику підтвердилась, всі дані були встановлені.

Представник відповідача 2 Лисенко Р.С. проти задоволення позову заперечував та пояснив, що 30.11.2019р. відповідач ОСОБА_4 перебувала на чергуванні і отримала виклик на планшет. Вона зв`язалась із заявником і він сказав, що вони знаходяться на вул. Героїв Дніпра. Позивач порушив правила дорожнього руху, ледь не вчинив ДТП і тому вони його переслідували. Наряд прибув, виявив автомобіль, позивача, який був з ознаками алкогольного сп`яніння, перешкоджав розгляду справи і на нього було складено протокол по ст. 130 і винесено постанову. Придніпровським райсудом по ст. 130 КУпАП позивача визнано винним і апеляційним судом залишено без змін.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив суду, що 30.11.2019р. в ході спільного патрулювання помічено автомобіль, який рухався з порушенням ПДР, який був зупинений в дворі. Свідки, які викликали поліцію, вказали, що позивач знаходився за кермом. На запитання позивача свідок пояснив, що вони приїхали перевірити інформацію, яка надійшла на планшет, оскільки їхній екіпаж був направлений черговим. У них був 1 планшет на екіпаж, відповідав за планшет той, хто приймав автомобіль і перевірив комплектність. Доступ до планшету була у всіх членів екіпажу. Зазначив, що особа, на яку вказали свідки позивач, знаходився ближче до під`їзду, а автомобіль знаходився метрів за 20 від під`їзду. Встановлювали особу досить тривалий час, оскільки позивач не надавав докази. Заявники опитувались біля службового авто. Матеріали були складені на підставі показів свідків, докази оцінювались поліцейським на місці. Свідок зазначав, що на його думку були підстави складати протокол та виносити постанову відносно позивача.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив на запитання позивача, що прийшло повідомлення на лінію 102. Коли вони екіпажем прибули, то виявили заявника, який вказав на водія, який керував транспортним засобом з порушенням ПДР. Хто саме викликав поліцію не пам`ятає. Він відбирав пояснення згідно чинного законодавства в порядку збору доказів. Жодного тиску на позивача не було, він його не бив і не обзивав.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що він приїхав з дружиною в Черкаси, вона поїхала до своїх знайомих, а він попросив її завезти його до товариша, щоб поспілкуватись і обговорити найближчі плани. Він сів за кермо Таврії, яка належить позивачу і вони з ним поїхали в місто, в центр. Коли вони справились, то приїхали назад, він поставив автомобіль, віддав Орлову ключі і пішов через арку, бо вже його чекала дружина.

Дослідивши подані суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає про таке.

З матеріалів справи судом встановлено, що 30.11.2019 сержантом поліції Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції Тітаренко Людмилою Валеріївною винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ЕАК № 1808003.

Згідно з вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн 00 коп.

Відповідно до оскаржуваної постанови позивач 30.11.2019 о 02 год. 12 хв. у м. Черкаси по вул. Героїв Дніпра, 49, як водій транспортного засобу - автомобіля «ЗАЗ-110206» реєстраційний номер НОМЕР_1 не пред`явив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс обов`язкового страхування наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.4.а ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Вважаючи, що оскаржувана постанова винесена протиправно, позивач звернувся до суду з даним позовом, при цьому визнаючи, що посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс обов`язкового страхування наземних транспортних засобів позивач 30.11.2019 під час складання оскаржуваної постанови для перевірки не пред`явив.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч.6 ст. 55 Конституції України закріплено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі про порушення правил дорожнього руху, визначених ч. 1 ст.126. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів та підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Згідно з п. 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За п. 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Згідно з п. 2.4.а ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також, зокрема, пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Пунктом 2.1.а,б, ґ ПДР України та статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки, зокрема, посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено, що відповідальність за вчинення відповідного правопорушення настає в разі керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

З аналізу наведених норм вбачається, що на вимогу поліцейського водій механічного транспортного засобу повинен пред`явити для перевірки, зокрема, посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс обов`язкового страхування наземних транспортних засобів. При цьому, вказані документи повинні знаходитись безпосередньо у розпорядженні водія.

Згідно з п.1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Судом встановлено, що відповідно до постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.01.2020, залишеної без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 21.02.2020, яка набрала законної сили 21.02.2020 у справі № 711/9504/19 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Відповідно до вказаної постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.01.2020 у справі № 711/9504/19 згідно з рапортом поліцейського Шульжика О.В., він та інші поліцейські 30.11.2019 близько 01 год. 17 хв. отримали телефонне повідомлення від ОСОБА_8 про затримання порушника Правил, прибули на вул. Героїв Дніпра в м. Черкаси, де виявили автомобіль і ОСОБА_1 , у якого були ознаки алкогольного сп`яніння і який з пояснень очевидців керував транспортним засобом, але той відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

При розгляді справи № 711/9504/19 судом також було допитано свідків, з показань яких встановлено, що вони перебували в автомобілі під керуванням ОСОБА_8 і біля 1 години 30.11.2019 виявили порушення Правил (очевидне перевищення допустимої швидкості, проїзд перехрестя на червоний сигнал світлофора) автомобілем ЗАЗ («Таврія»), тому поїхали за цим автомобілем і по дорозі тривалий час спостерігали, що в його салоні перебуває одна особа ОСОБА_1 , який керував автомобілем і зупинився біля одного з будинків по вул. Героїв Дніпра у м. Черкаси. З-за керма вийшов ОСОБА_1 , у якого виявили явні ознаки алкогольного сп`яніння (запах спиртного, хитка хода тощо), тому вони його затримали і викликали поліцію. У їх присутності ОСОБА_1 на неодноразові вимоги поліцейського відмовився проходити огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я.

Тобто під час судового розгляду справи № 711/9504/19 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП свідки підтвердили обставини вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення.

Отже, судом у вказаній вище справі встановлено, що поліцейський, запідозривши ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння з використанням технічного засобу, на що водій відмовився, а також відмовився після цього пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я. На диску містяться кілька відеофайлів, номери яких для зручності вказуються за останніми чотирма цифрами. Зокрема, в папці № 115 на відеофайлі № 0313 зафіксовано, що в період часу 01 год. 35-37 хв. поліцейський неодноразово пропонує ОСОБА_1 пройти такий огляд. Це ж саме зафіксовано на відеофайлі № 0305, де о 01 год. 41 хв. ОСОБА_1 категорично відмовляється від проходження огляду.

Також вказаною вище постановою дана оцінка показам свідка ОСОБА_7 , які були визнані недостовірними і спростовані показаннями інших свідків.

Також суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_7 , які він надав у справі за позовом ОСОБА_1 , та вважає їх такими, що спрямовані на введення суду в оману та спотворення обставин справи, з урахуванням визнання недостовірними показів цього свідка в іншій справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відтак, суд відхиляє як безпідставні доводи сторони позивача щодо відсутності у відповідача правових підстав вимагати у позивача пред`явити документи на транспортний засіб та посвідчення водія, і страховий поліс.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам у даній справі, суд зауважує, що позивач, звертаючись до суду з даним позовом, факт непред`явлення ним посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також полісу обов`язкового страхування наземних транспортних засобів 30.11.2019 під час складання оскаржуваної постанови, не заперечує.

Згідно з наявним в матеріалах справи рапортом поліцейського Шульжика О.В. від 30.11.2019 щодо наведених вище обставин, судом встановлено, що ОСОБА_1 також не пред`явив на вимогу посвідчення водія та реєстраційний талон на транспортний засіб, а також поліс обов`язкового страхування.

Вказане також частково підтверджується відеозаписами з нагрудних відеокамер СА-00129, СА-00094, СА-00115, які відповідно до оскаржуваної постанови додані до неї.

Разом із тим, суд зазначає про поведінку позивача, зафіксовану на відеозаписах та вважає, що він активно перешкоджав працівникам поліції щодо належного виконання ними своїх повноважень.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

З огляду на викладене інформація, яка міститься на диску з відеозаписом, що зроблений поліцейськими, визнається доказом.

А відтак, суд висновує про доведеність відповідачем факту порушення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Щодо твердження сторони позивача про порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП при складанні адміністративних матеріалів 30.11.2019, суд зазначає про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

З відеозаписів з нагрудних відеокамер СА-00129, СА-00094, СА-00115, судом встановлено, що поліцейський, запідозривши ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння з використанням технічного засобу, на що водій відмовився, а також відмовився після цього пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я. На диску містяться кілька відеофайлів, номери яких для зручності вказуються за останніми чотирма цифрами. Зокрема, в папці № 115 на відеофайлі № 0313 зафіксовано, що в період часу 01 год.35-37 хв. поліцейський неодноразово пропонує ОСОБА_1 пройти такий огляд. Це ж саме зафіксовано на відеофайлі № 0305, де о 01 год.41 хв. ОСОБА_1 категорично відмовляється від проходження огляду. На відео файлі № 0313 наявний запис про те, що о 01 год.34 хв. поліцейський намагається роз`яснити ОСОБА_1 його права та обов`язки, але ОСОБА_1 своєю поведінкою перешкоджає йому в цьому.

Отже, з матеріалів справи судом встановлено та підтверджується наведеними у постанові Придніпровського районного суду м. Черкас від 15.01.2020 у справі № 711/9504/19 обставинами відсутність порушень прав позивача під час розгляду справи..

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, на підставі викладеного вище, суд приходить висновку про необґрунтованість позовних вимог, а тому у задоволенні позову належить відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 73, 77, 78, 134, 139, 241-246, 250, 255, 268-272, 286, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до сержанта поліції Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції Тітаренко Людмили Валеріївни, Департаменту патрульної поліції Національної Поліції України в особі територіального підрозділу Управління патрульної поліції в Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя М.Ю. Степченко