Справа № 522/16104/21
Суддя: Ковтун Ю. І.
Дата ухвалення: 2021-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/388/21
УХВАЛА

07 жовтня 2021 року Суддя Приморського районного суду міста Одеси Ковтун Ю.І., дослідивши матеріали адміністративного позову Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 про примусове видворення за межі території України,

ВСТАНОВИВ:

27 серпня 2021 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (65045, м. Одеса, вул. Преображенська, буд. 44) до ОСОБА_1 , громадянина Узбекистану, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про примусове видворення за межі території України.

Ухвалою суду від 27.08.2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 10.09.2021 року позовну заяву Головного управління Державної міграційної служби Українив Одеській області залишено без руху.

01.10.2021 на електронну адресу Приморського районного суду м.Одеси надійшла заява Головного управління Державної міграційної служби Українив Одеській області про поновлення строку звернення до суду. Заяву обґрунтовано тим, що 27.08.2021 співробітникамиГУ ДМС України в Одеській області було виявлено громадянина Узбекистану ОСОБА_1 . ГУ ДМС України в Одеській області дізналося про прийняття ЦМУ ДМС у м.Києві та Київської області рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Узбекистану ОСОБА_1 від 29.05.2019 лише 27.08.2021 та у той же день звернулося до суду з позовом. Строк звернення до суду, який відраховується з 07.06.2019 пропущено не з вини ГУ ДМС України в Одеській області, а в наслідок обставин, що не залежали від дій позивача, а тому має бути поновлений судом.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів адміністративного позову працівниками ЦМУ ДМС у м.Києві та Київської області 29.05.2019 було виявлено ОСОБА_1 та в цей же день було прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Узбекистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказаним рішенням зобов`язано ОСОБА_1 покинути територію України у термін до 07.06.2019.

27.08.2021 співробітникамиГУ ДМС України в Одеській області було виявлено громадянина Узбекистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не виконав рішення про примусове повернення та перебуває на території України з порушенням вимог міграційного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Отже, тримісячний строк для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення передбачених законом вимог.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу примусового повернення чи примусового видворення іноземців або осіб без громадянства за межі території України встановлені ст. 288 КАС України.

Частиною 1 ст. 288 КАС України передбачено, що позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства повинні передувати дві обставини: прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове повернення та ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав уважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Отже, підстави, які дають позивачу право на пред`явлення зазначених позовних вимог виникають після невиконання іноземцем в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення з України.

Строк звернення до суду у справах цієї категорії, як такого, не обраховується з моменту безпосереднього виявлення такої особи, оскільки вимоги процесуального закону пов`язує початок перебігу строку звернення до суду саме з днем виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення передбачених законом вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення про примусове повернення відповідача було прийнято ЦМУ ДМС у м.Києві та Київської області 29.05.2019. Вказаним рішенням зобов`язано відповідача покинути територію України у термін до 07.06.2019. Копію вказаного рішення ОСОБА_2 отримав 29.05.2019, про що міститься його особистий підпис (а.с. 25 27).

Таким чином, підстави, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення вимог про примусове видворення за межі території України, та з якими пов`язується початок перебігу тримісячного строку звернення позивача до суду з даним позовом, настали після невиконання відповідачем рішення про примусове повернення від 29.05.2019, тобто з 08.06.2019 (на наступний день після закінчення граничного строку, встановленого рішенням про примусове повернення для залишення відповідачем території України).

З позовом про примусове видворення відповідача Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області звернулось лише 27.08.2021, тобто з суттєвим пропуском встановленого Кодексом адміністративного судочинства України тримісячного строку для звернення суб`єкта владних повноважень до суду.

В заяві про поновлення строку звернення до суду позивач вказує, що відповідач був виявлений 27.08.2021, та строк звернення до суду пропущено не з вини ГУ ДМС України в Одеській області, а в наслідок обставин, що не залежали від дій позивача.

Суд з цього приводу зазначає наступне.

Зазначені позивачем причини пропуску строку звернення до суду з позовом, а саме що ГУ ДМС України в Одеській області було виявлено відповідача лише 27.08.2021, не є поважними причинами пропуску строку, оскільки вимоги процесуального закону пов`язують початок перебігу строку звернення до суду саме з днем виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення передбачених законом вимог, а не з моментом безпосереднього виявлення особи, відносно якої подається позов про примусове видворення.

Посилання на те, що ГУ ДМС України в Одеській області дізналося про прийняття ЦМУ ДМС у м.Києві та Київської області рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Узбекистану ОСОБА_1 від 29.05.2019 лише 27.08.2021, суд не приймає, оскільки відповідно до вимог наведених вище норм законодавства позивач зобов`язаний вживати відповідні заходи з метою здійснення контролю за своєчасним виконанням рішення про примусове повернення, однак такі заходи повинні здійснюватися протягом установленого законодавством строку на звернення до суду з цим позовом.

У свою чергу суд зауважує, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Питання ж поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.

Поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, та/або були пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Водночас, судом не встановлено відповідних обставин, які б унеможливили своєчасно звернутися позивача до суду з даним позовом, жодних доказів на підтвердження наявності таких обставин позивачем не надано.

Суд також зазначає, що особливості провадження у справах за адміністративним позовами з приводу примусового повернення чи примусового видворення іноземців або осіб без громадянства за межі території України визначені у статті 288 КАС. У цих статтях передбачена імперативна норма розгляду вказаних справ за обов`язковою участю сторін.

Проте такі особливості провадження не впливають на обставини, з якими процесуальний закон пов`язує початок перебігу строку звернення до суду.

Аналогічну позицію у подібних правовідносинах було висловлено Верховним Судом у постанові від 08.08.2019 по справі № 362/1634/19, від 06 грудня 2019 року у справі №522/19225/18, від 30 липня 2020 року у справі № 743/1264/18.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з частиною 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Від наведених вище правових висновків Верховного Суду щодо застосування викладених норм права у подібних правовідносинах палата, об`єднана палата або Велика Палата Верховного Суду не відступала.

Враховуючи викладене, перебіг тримісячного строку для звернення до суду з цим позовом розпочався 08.06.2019, тобто, як вже зазначалось, наступного дня після граничного строку для виконання рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства від 29.05.2019. Строк же звернення позивача до суду закінчився 07.09.2019, проте позов було подано лише 27.08.2021, тобто з пропуском строку.

Згідно частини 3 статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Враховуючи, що позивач пропустив строк для звернення до суду з даним позовом і не надав належних доказів наявності поважних причин, суд дійшов висновку про необхідність залишення позовної заяви без розгляду.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо: з підстав, визначених частинами 3 та 4 статті 123 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 240, 241, 248, 288, 294, КАС України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 про примусове видворення за межі території України, залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.І. Ковтун