Справа № 160/16654/21
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2021-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

08 жовтня 2021 р. Справа № 160/16654/21

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Ільков В.В., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області (правонаступник Олександрівської сільської ради) про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

15.09.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області (правонаступник Олександрівської сільської ради), в якій позивач, з урахуванням уточнень від 04.10.2021 року, просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення сесії Олександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області () № 44-43-VІІ від 23.10.2020 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 ».

Згідно автоматизованого розподілу між суддями від 15.09.2021 року ця справа була розподілена судді Ількову В.В.

Ухвалою суду від 17.09.2021 позовну заяву ОСОБА_1 , було залишено без руху з підстав передбачених ст.ст. 160,161 КАС України.

Позивачем в строк, визначений в ухвалі суду, усунуті недоліки позовної заяви.

Дослідивши матеріали адміністративного позову, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, з огляду на таке.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України)

Відповідно до п.п.1, 2, ч.1 ст.4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно п.1 ч.1 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7 ч.1 ст.4 КАС України).

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних правовідносин у їх сукупності. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Водночас приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, зазвичай майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Позивач звернувся до адміністративного суду, із позовом в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення сесії Олександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області () № 44-43-VІІ від 23.10.2020 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 ».

Так, з матеріалів позовної заяви встановлено, що за клопотанням ОСОБА_2 від 01.10.2020 року рішенням сесії Олександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області № 44-43-VІІ від 23.10.2020 року, було надано ОСОБА_2 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки загальною площею 2,0000 га, яка знаходиться в селі Олександрівка, з цільовим призначенням - 01.03. для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земельної ділянки кадастровий номер :01:013:0063.

Наказом начальника Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 17.06.2016 року № 4-3130/15-16-СГ ОСОБА_1 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства на території Олександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, загальною площею 19,6777 га, кадастровий номер :01:013:0063 із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення фермерського господарства.

Встановлено, що на підставі цього наказу між позивачем ОСОБА_1 та Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області () було укладено договір №12/07/16-ДО від 12.07.2016 оренди земельної ділянки площею 19,6777 га, кадастровий номер :01:013:0063, для ведення фермерського господарства терміном на 25 років.

Право оренди зазначеної земельної ділянки зареєстровано згідно вимог ст. 125 Земельного Кодексу України та відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно номер запису іншого речового права 41362545 від 26.03.2021 року.

Рішенням Олександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 23.10.2020 року № 44-43-VІІ надано дозвіл ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 2,0000 га за рахунок земельної ділянки кадастровий номер :01:013:0063, площею 19,6777 га, що перебуває в оренді ОСОБА_1 на підставі вищевказаного договору оренди землі.

Однак, у позові ОСОБА_1 стверджує про те, що не надавав погоджень та письмових згод, які засвідчено нотаріально, на вилучення у нього земельної ділянки площею 2,0000 га та передачу її у власність ОСОБА_2 .

Позивач вказує, що земельна ділянка на яку рішенням Олександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 23.10.2020 № 44-43-VII надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 належить йому на праві оренди.

З огляду на викладене, позивач вважає, що оскаржуване ним рішення Олександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, у зв`язку із чим звернувся до суду із цим позовом.

Додатково судом встановлено, що ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросфера», третя особа: Державний реєстратор Виконавчого комітету Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Николаєва Марина Володимирівна про скасування записів про державну реєстрацію прав на нерухоме майно.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12.07.2021 року відкрито провадження у справі №175/2430/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросфера», третя особа: Державний реєстратор Виконавчого комітету Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Николаєва Марина Володимирівна про скасування записів про державну реєстрацію прав на нерухоме майно. Призначено розгляд справи на 29.09.2021 року.

За нормами статей 125 і 126 ЗК та ст. 377 ЦК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі - ЗК України), Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (статті 1, 2 Закону України «Про оренду землі»).

Частиною третьою статті 792 Цивільного кодексу України встановлено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Земельний кодекс України визначає основні засади регулювання земельних відносин, зокрема, порядок передачі земельних ділянок в оренду (стаття 124). Проте саме Законом України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, врегульовано відносини, що виникають між власником земельної ділянки та іншими особами у зв`язку з передачею її в користування та володіння, у тому числі конкретизовано та деталізовано особливості та порядок укладення договору оренди землі, його істотні умови, основні права та обов`язки його сторін, порядок зміни, припинення та поновлення такого договору.

Отже, предметом спору у даній справі є захист, зокрема, речового права, порушеного на думку позивача, відповідачем.

По своїй суті, доведення позивачем протиправності дій чи бездіяльності відповідача є спором про доведення права на користування земельною ділянкою. Тому, щоб вирішити спір про протиправність дій, має бути розв`язано конкуренцію підстав виникнення права оренди на спірну земельну ділянку.

Отже, звертаючись до суду із цим позовом позивач має намір усунути допущені, на його думку, органом виконавчої влади порушення свого переважного права на користування спірною земельною ділянкою.

Відповідно до ч.1 ст.2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За приписами ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Частиною 1 ст.15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Таким чином, предметом позову у цій справі є не оскарження рішення суб`єктом владних повноважень щодо поділу земельної ділянки, а забезпечення можливості набуття речового права на земельну ділянку, що свідчить про приватноправовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин.

У постанові від 20.09.2018 року (справа №816/389/15-а) Велика Палата Верховного Суду вказала, що неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Слід вказати, що публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак, сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясувати також характер спірних правовідносин за захистом яких прав звернулась особа.

Натомість, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватно-правовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

Участь відповідача (якщо позивач вважає його винним у порушені своїх прав) у спорі не змінює його цивільно-правового характеру.

Отже, спір у цій справі не є публічно-правовим. Оскарження рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безпосередньо пов`язане із захистом позивачем свого цивільного права у спорі щодо цього ж нерухомого майна з іншою особою. Такий спір має приватно-правовий характер. З огляду на суб`єктний склад сторін спору він має вирішуватися за правилами цивільного судочинства.

Враховуючи суть спірних правовідносин, приватно-правовий характер та суб`єктний склад сторін у справі, суд приходить висновку, що цей спір не належить до юрисдикції адміністративних судів. Оскільки такий виник із цивільних відносин, його вирішення віднесено до компетенції суду загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства, відповідно до підсудності, визначеної Цивільним процесуальним кодексом України.

Враховуючи вищевикладене, у відповідності до пункту 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За вказаних обставин, слід дійти висновку, про відмову у відкритті провадження по справі.

Керуючись ст.ст. 170, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області (правонаступник Олександрівської сільської ради) про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити.

Відповідно до вимог частини шостої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суд роз`яснює позивачеві, що дана позовна заява підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Копію ухвали надіслати позивачу разом із позовними матеріалами.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.5 ст.170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Слобожанська селищна рада Дніпровського району Дніпропетровської області (правонаступник Олександрівської сільської ради) (52005, Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Слобожанське, вул. В. Сухомлинська, 56Б, ).

Відповідно до статті 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 294-297 КАС України.

Суддя В.В. Ільков

Виготовлено з автоматизованої