Справа № 160/18288/21
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 жовтня 2021 року Справа №160/18288/21

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Конєва С.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення від 27.08.2021р., зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

04.10.2021р. (згідно відомостей Укрпошта Стандарт) ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача, викладене у формі листа від 27.08.2021р. про відмову у перерахунку пенсії позивача за віком;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок розміру пенсії позивача за віком з 01.01.2018р., з урахуванням вимог ст.25 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у редакції від 05.01.2011р.;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок розміру пенсії позивача з дати її призначення, з урахуванням заробітної плати за період роботи з 1991 по 1996 роки включно, за даними довідки про заробіток для обчислення пенсії №565 від 01.10.2004р.;

- стягнути з відповідача на користь позивача збитки у вигляді витрат на юридичні послуги у розмірі 23730,00 грн.

Вивчивши матеріали поданого адміністративного позову, суд приходить до висновку про те, що зазначений позов слід залишити без руху на підставі ч.1 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160,161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160,161 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і встановлює строк для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

Пунктами 4, 5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у позовній заяві зазначаються, зокрема, зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Разом з тим, зі змісту позову вбачається, що позивачем не викладено обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок розміру пенсії позивача за віком з урахуванням вимог ст.25 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у редакції від 05.01.2011р. саме з 01.01.2018р. та не зазначено доказів, що підтверджують вказані обставини, в порушення вимог п.4, п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

У прохальній частині позову позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення відповідача, викладене у формі листа від 27.08.2021р. про відмову у перерахунку пенсії позивача за віком, проте, номеру такого рішення (листа) позивачем не зазначено, в порушення вимог п.4, п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зі змісту позову вбачається, що позивачем не викладено обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок розміру пенсії позивача з дати її призначення, з урахуванням заробітної плати за період роботи з 1991 по 1996 роки включно, за даними довідки про заробіток для обчислення пенсії №565 від 01.10.2004р. та не зазначено доказів, що підтверджують вказані обставини, з урахуванням того, що зі змісту копії листа пенсійного органу "Про розгляд звернення" (номер та дату листа неможливо ідентифікувати) вбачається, що заробітна плата позивача для обчислення пенсії розрахована за періоди, у тому числі, з 01.07.1991р. по 30.06.1996р., в порушення вимог п.4, п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, як вбачається зі змісту позовної заяви позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що листами Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 27.08.2021р. йому було відмовлено у перерахунку пенсії, проте, доказів на підтвердження зазначеного до позову не додано, а копія листа пенсійного органу "Про розгляд звернення" (номер та дату листа неможливо ідентифікувати) таких відомостей не містить, в порушення вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

У позові позивач посилається на те, що при обчисленні розміру його пенсії за віком не взято до уваги довідку про заробітну плату №565 від 01.10.2004р. з 1991 по 1996 роки, проте, доказів на підтвердження зазначеного до позову не додано, в порушення вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Окрім того, слід звернути увагу позивача на те, що його клопотання про витребування доказів є необґрунтованим, оскільки позивачем не надано доказів причин неможливості самостійно надати такі докази та (або) вжиття заходів для отримання таких доказів згідно до вимог ст.80 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням того, що саме на позивача покладено обов`язок додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, згідно до ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, та за приписами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" позивач, як отримувач пенсії, має право ознайомлюватися з матеріалами своєї пенсійної справи та робити з неї копії.

Також і відповідно до вимог ч.2 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, як свідчить зміст позову, позивач просить зобов`язати відповідача здійснити перерахунок розміру пенсії позивача за віком з 01.01.2018р., з урахуванням вимог ст.25 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у редакції від 05.01.2011р., а також і зобов`язати відповідача здійснити перерахунок розміру пенсії позивача з дати її призначення, з урахуванням заробітної плати за період роботи з 1991 по 1996 роки включно, за даними довідки про заробіток для обчислення пенсії №565 від 01.10.2004р.

Тобто, станом на 04.10.2021р. позивачем шестимісячний строк звернення до суду з даним адміністративним позовом в частині позовних вимог щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок розміру пенсії позивача за віком з 01.01.2018р., з урахуванням вимог ст.25 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у редакції від 05.01.2011р., а також і зобов`язання відповідача здійснити перерахунок розміру пенсії позивача з дати її призначення, з урахуванням заробітної плати за період роботи з 1991 по 1996 роки включно, за даними довідки про заробіток для обчислення пенсії №565 від 01.10.2004р., встановлений ч.2 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України, є пропущеним.

Позивач у позові вказує на те, що оскільки відповідачем протиправно обмежено розмір пенсії, яка підлягала виплаті з моменту призначення, то з урахуванням вимог ч.2 ст.87 Закону України "Про пенсійне забезпечення" порушене право підлягає захисту без обмеження будь-яким строком та позивач має право на перерахунок розміру пенсії з часу її прихзначення.

Так, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

У позові позивач вказує на те, що пенсія йому була призначена з 22.01.2011 року, при цьому, вказує на те, що з її розміром він був незгоден, та 13.08.2021р. звернувся до відповідача із заявою про перерахунок розміру його пенсії (копії заяви до позову не додано), на яку отримав відмову у проведенні такого перерахунку листами від 27.08.2021р.

У зв`язку з вказаним позивач звернувся до суду з цим позовом засобами поштового зв`язку 04.10.2021р., при цьому, позовні вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок розміру пенсії позивача за віком з 01.01.2018р., з урахуванням вимог ст.25 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у редакції від 05.01.2011р., а також і зобов`язання відповідача здійснити перерахунок розміру пенсії позивача з дати її призначення, з урахуванням заробітної плати за період роботи з 1991 по 1996 роки включно, за даними довідки про заробіток для обчислення пенсії №565 від 01.10.2004р., заявлені поза межами шестимісячного строку звернення до суду.

Відтак, отримання позивачем листа відповідача від 27.08.2021р. про відмову у перерахунку пенсії (який позивачем до позову не додано) у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.

З огляду на викладене, позивач своєчасно не скористався своїм правом на звернення до суду за захистом, а звернувся до суду лише 04.10.2021р. (понад 10 років з першого призначення пенсії).

Щодо посилання позивача на положення статті 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення", то таке є безпідставним, оскільки за змістом наведених норм строк давності не застосовується лише до вимог щодо нарахованих пенсій, в спірних же правовідносинах суми пенсії не були нараховані пенсійним органом.

Наведена правова позиція узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 06.10.2021р. у справі №140/3746/19, яка підлягає обов`язковому врахуванню адміністративним судом за приписами ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, ч.1 ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані, вказані нею у заяві, визнані судом не поважними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Також і за приписами ч.6 ст.161 вказаного Кодексу передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Однак, як вбачається із доданих до позову документів, позивачем до адміністративного позову не додано заяви про поновлення строку звернення до суду з цим адміністративним позовом та не додано доказів поважності причин його пропуску в порушення вимог ч.1 ст.123, ч.6 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивачем позов поданий без додержання вимог, встановлених ст.ст. 123, 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому даний позов підлягає залишенню без руху із встановленням позивачеві строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

За таких обставин, недоліки позовної заяви мають бути усунені позивачем у десятиденний строк з дня отримання копії ухвали про залишення позову без руху шляхом надання до канцелярії суду:

1) адміністративного позову, оформленого відповідно до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України та з дотриманням вимог ч.1 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме:

- із зазначенням у прохальній частині позову номер оскаржуваного позивачем рішення відповідача, викладеного у формі листа від 27.08.2021р. про відмову у перерахунку пенсії позивача за віком;

- із зазначенням у позові викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок розміру пенсії позивача за віком з урахуванням вимог ст.25 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у редакції від 05.01.2011р. саме з 01.01.2018р. та із зазначенням про докази, що підтверджують вказані обставини;

- із зазначенням у позові викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок розміру пенсії позивача з дати її призначення, з урахуванням заробітної плати за період роботи з 1991 по 1996 роки включно, за даними довідки про заробіток для обчислення пенсії №565 від 01.10.2004р. та із значенням доказів, що підтверджують вказані обставини, з урахуванням того, що зі змісту копії листа пенсійного органу "Про розгляд звернення" (номер та дату листа неможливо ідентифікувати) вбачається, що заробітна плата позивача для обчислення пенсії розрахована за періоди, у тому числі, з 01.07.1991р. по 30.06.1996р., у відповідності до вимог п.4, п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України;

2) доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме:

- копії листів Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 27.08.2021р., якими було відмовлено у перерахунку пенсії позивачеві, з урахуванням того, що копія листа пенсійного органу "Про розгляд звернення" (номер та дату листа неможливо ідентифікувати) таких відомостей не містить;

- доказів на підтвердження того, що при обчисленні розміру пенсії за віком позивача не взято до уваги довідку про заробітну плату №565 від 01.10.2004р. з 1991 по 1996 роки, у відповідності до вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

3) заяви про поновлення строку звернення до суду з даним адміністративним позовом та доказів поважності причин його пропуску у відповідності до вимог ч.1 ст.123, ч.6 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.123, п.4, п.5 ч.5 ст.160, ч.4, ч.6 ст.161, ч.1 ст.169, ст.ст.243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення від 27.08.2021р., зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Позивачеві у десятиденний строк з дня отримання копії ухвали про залишення позову без руху шляхом надання до канцелярії суду:

1) адміністративного позову, оформленого відповідно до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України та з дотриманням вимог ч.1 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме:

- із зазначенням у прохальній частині позову номер оскаржуваного позивачем рішення відповідача, викладеного у формі листа від 27.08.2021р. про відмову у перерахунку пенсії позивача за віком;

- із зазначенням у позові викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок розміру пенсії позивача за віком з урахуванням вимог ст.25 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у редакції від 05.01.2011р. саме з 01.01.2018р. та із зазначенням про докази, що підтверджують вказані обставини;

- із зазначенням у позові викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок розміру пенсії позивача з дати її призначення, з урахуванням заробітної плати за період роботи з 1991 по 1996 роки включно, за даними довідки про заробіток для обчислення пенсії №565 від 01.10.2004р. та із значенням доказів, що підтверджують вказані обставини, з урахуванням того, що зі змісту копії листа пенсійного органу "Про розгляд звернення" (номер та дату листа неможливо ідентифікувати) вбачається, що заробітна плата позивача для обчислення пенсії розрахована за періоди, у тому числі, з 01.07.1991р. по 30.06.1996р., у відповідності до вимог п.4, п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України;

2) доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме:

- копії листів Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 27.08.2021р., якими було відмовлено у перерахунку пенсії позивачеві, з урахуванням того, що копія листа пенсійного органу "Про розгляд звернення" (номер та дату листа неможливо ідентифікувати) таких відомостей не містить;

- доказів на підтвердження того, що при обчисленні розміру пенсії за віком позивача не взято до уваги довідку про заробітну плату №565 від 01.10.2004р. з 1991 по 1996 роки, у відповідності до вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

3) заяви про поновлення строку звернення до суду з даним адміністративним позовом та доказів поважності причин його пропуску у відповідності до вимог ч.1 ст.123, ч.6 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ухвала суду не підлягає оскарженню окремо від ухвали про повернення заяви згідно до вимог ст.ст. 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва