Справа № 280/4061/20
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2021-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 вересня 2021 року м. Дніпросправа № 280/4061/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області на рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 19.04.2021 (суддя першої інстанції Гавілей М.М.) в адміністративній справі № 280/4061/20 за позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області третя особа: Головний інспектор будівельного нагляду інспекційного відділу № 1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області Маслов Максим Сергійович про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами,-

ВСТАНОВИВ:

18 червня 2020 року ОСОБА_1 завернувся до Токмацького районного суду Запорізької області із адміністративним позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області, третя особа: Головний інспектор будівельного нагляду інспекційного відділу № 1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області Маслов Максим Сергійович, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу №1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області Маслова Максима Сергійовича №17 про накладення на нього адміністративного штрафу у розмірі 10030,00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 21.02.2020 року головним інспектором будiвельного нагляду інспекційного відділу №1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції Запорізькій області Масловим М. С. за результатами розгляду матеріалів справи про порушення, відповідальність за які передбачена ч.5 ст.96 КУпАП, стосовно фізичної особи ОСОБА_1 , винесено постанову №17 про накладення штрафу за порушення Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та накладено штраф у розмірі 10030,00 гривень.

Позивач вважає, що вищезазначена постанова є протиправною і такою, що підлягає скасуванню. Посилаючись на положення ст. ст. 251, 254, 268, 256, 277-1 КУпАП зазначає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною пятою статті 96 КУпАП розпочинається зі складення у присутності особи, яка притягається до адмінвідповідальності, протоколу про адміністративне правопорушення, і їй вручається копія такого протоколу. Про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. В процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право користуватися правами передбаченими статтею 268 КУпАП. Складання протоколу про адміністративне правопорушення від 07.02.2020 року вiдбулося за відсутності позивача. Копію такого протоколу позивач не отримував. На виконання вимог адвокатського запиту від 21.05.2020 року відповідачем надано як підтвердження направлення копії протоколу - роздруківку відстеження поштового відправлення 376. Проте, зазначена роздруківка не є належним та допустимим доказом, адже за нею не є можливим встановити ким здійснювалось таке відправлення, хто є отримувачем відправлення та його адреса. Крім того, зазначене відправлення повернуто відправнику без вручення адресату. У зв`язку з чим матеріали справи не містять належних та допустимих доказів надіслання відповідачем позивачу копії даного протоколу, а також доказів повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи, що позбавило останнього можливості реалізувати надані йому права, які передбачені статтею 268 КУпАП, що є беззаперечною підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 19.04.2021 в адміністративній справі № 280/4061/20 позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

Не погодившись з судовим рішенням, Державна архітектурно-будівельна інспекція України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що в спірна постанова прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відсутність складу здійснення правопорушення не доведена. Зазначено, що позивача своєчасно та в рамках діючого законодавства повідомлено про дату, час та місце розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності. При цьому, позивач був обізнаний щодо проведення перевірки, був присутній при її проведенні та обізнаний про наявність спірного протоколу.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що у період з 27.01.2020 року по 07.02.2020 року головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу №1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області Масловим Максимом Сергійовичем проведено позапланову перевірку щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на об`єкті «Реконструкція квартири шляхом добудови прибудови» за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є ОСОБА_1 , за результатом якої було встановлено, що ОСОБА_1 виконано будівельні роботи з реконструкції квартири шляхом добудови прибудови за адресою: АДРЕСА_1 , без отримання права на їх виконання, а саме без повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Клас наслідків (відповідальності) об`єкта - СС1 згідно ДСТУ 8855:2019 «Будівлі та споруди. Визначення класу наслідків (відповідальності)», про що складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил №44 від 07.02.2020 року.

07.02.2020 року інспектором виданий припис № 11 про усунення виявлених порушень у строк до 07.04.2020 року.

07.02.2020 року головним інспектором складений протокол у відсутності позивача, за яким: виявлено порушення вимог п. 1 ч.1 ст. 34, ч. 1, 2,8 ст. 36 ЗУ «Про регулювання містобудівельної діяльності», п.5, 11 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 року №466, відповідальність за таке правопорушення передбачена ч. 5 ст. 96 КУпАП.

Вказано про направлення даних документів поштою, про що свідчить відмітка на акті, приписі та протоколі ( вих. № 1008-1.20/2/327 від 07.02.2020 року, поштове відправлення №376).

21.02.2020 року головним інспектором розглянуто справу про адміністративне правопорушення за відсутності позивача та винесено щодо нього постанову по справі про адміністративне правопорушення № 17 від 21.02.2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 96 КУпАП та накладено штраф у розмірі 10300,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги позивача суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем порушено норми діючого законодавства в частині належного повідомлення позивача про розгляд справи про адміністративне правопорушення, відтак постанова про притягнення до адміністративної відповідальності скасована, а провадження у справі закрито.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За статтею 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є лише одним із можливих видів доказів наряду зокрема і з протоколом про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч.1 ст. 268 цього Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В матеріалах справи відсутні докази отримання позивачем протоколу про адміністративне правопорушення, припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, акту та повістки про розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Під час розгляду справи відповідачем надано акт від 07.02.2020 № 44, припис № 11 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 07.02.2020, протокол про адміністративне правопорушення від 07.02.2020, які позивачем не підписані, та які були направлені відповідачем на адресу позивача поштою 07.02.2020.

Згідно поштового повідомлення про вручення поштового відправлення, наведені документи були повернуті відправнику без вручення адресату.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи не може взяти до уваги посилання відповідача, зазначені в апеляційній скарзі щодо належності повідомлення позивача про розгляд справи про адміністративне правопорушення, оскільки останнім не надано доказів, які саме документи були у вкладенні до конверта під штрих-номером 376, що в сукупності із посиланнями позивача про те, що останній не був завчасно повідомлений про час і місце розгляду справи, не можна вважати належним доказами. Доказів завчасного повідомлення позивача матеріали справи данної справи не містять.

Крім того, матеріалами справи встановлено, що спірна постанова позивачем також не отримана, лише 08.06.2020 року у відповідь на адвокатський запит позивач мав можливість з нею ознайомитись.

Доводи скаржника про те, що спірна постанова отримана позивачем під особистий підпис у поштовому повідомленні 27.01.2020 року, спростовуються висновками судової почеркознавчої експертизи № СЕ-19/108-21/3253-ПЧ від 23.03.2021 року, згідно якої підпис, який міститься у графі «розписка в одержанні» у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, виплату грошового переказу №250 (форма№119) від 21.02.2020 року, виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою.

За приписами ч.1 ст.268 КУпАП особа, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Так, у постанові від 30.01.2020 року (справа №482/9/17, адміністративне провадження №К/9901/38702/18) свою правову позицію висловив КАС ВС, зазначивши, що обов`язок повідомляти особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення та такий висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема у постановах Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 742/3757/16-а, від 31.01.2019 року у справі №760/10803/15-а, від 19.09.2019 року у справі № 686/21230/16-а, від 30.09.2019 року у справі № 486/92/17, від 14.11.2019 року у справі № 815/1570/16, від 06.12.2019 року у справі № 804/7725/17, від 24.12.2019 року у справі № 360/403/19.

Також Суд зазначив, що особі до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.

Враховуючи викладене, відповідач не міг розглянути адміністративну справу за відсутності ОСОБА_1 належним чином не повідомленого про дату розгляду справи, а прийняття рішення про його притягнення до адміністративної відповідальності за таких умов, свідчить про порушення його прав, передбачених ст.268 КУпАП та ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що є недопустимим.

Твердження скаржника щодо обізнаності позивача про проведення перевірки не нівелюють обов`язку відповідача щодо дотримання вимог діючого законодавства щодо своєчасного сповіщення особи про розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Оскільки при розгляді справи не доведено факту сповіщення позивача про розгляд відповідачем матеріалів щодо скоєння адміністративного правопорушення, що позбавило останнього можливості реалізувати надані йому права, які передбачені ст. 268 КУпАП, зазначене на думку апеляційного суду не має форми незначних процедурних порушень, а є беззаперечною підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, що було зроблено судом першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія апеляційної інстанції.

Аналогічний правовий висновок зробив Верховний Суд у постанові від 31.01.2019 у справі №760/10803/15-а.

Крім того, колегія суддів зазначає, що для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідачу необхідно було встановити, що саме позивач вчинив зазначене в оспорюваних постановах порушення.

Однак, інспекція не надала жодних доказів, що саме позивачем вчинялись зазначені роботи. Матеріали справи не містять також підтвердження, що саме позивач виконував реконструкцію вищевказаної квартири, що перевірялася.

Притягуючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення вказаної вище норми, інспекція мала встановити час початку та завершення будівельних робіт з реконструкції квартири. Проте, таких відомостей ні акт перевірки, ні протокол та оспорювана постанова не містять.

Навпаки, з акту перевірки вбачається, що будівельні роботи з реконструкції квартири вже здійснено.

Потреба у встановлені часу початку та закінчення будівництва пов`язана з встановленням особи, яка розпочала та здійснювала будівництво.

Отже, вказані обставини інспекцією не взяті до уваги, їм не надана належна оцінка, вказане не відображено в матеріалах перевірки, не відібрані пояснення у відповідних осіб, які могли б засвідчити факт порушення позивачем містобудівного законодавства.

Таким чином, неповно проведена перевірка вказує на необґрунтованість прийнятих за її наслідками рішень.

Беззаперечним є той факт, що інспекторами зафіксовано вже факт збудованого об`єкта, а не факт виконання будівельних робіт. При цьому, останні переконані, що виконання робіт на спірному об`єкті проводилось безпосередньо ОСОБА_1 .

Поряд з тим, відповідач не спростував заперечень позивача щодо проведення самочинного будівництва ним особисто.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що диспозиція ч.5 ст.96 КУпАП встановлює відповідальність саме за «Виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні, вчинені щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), крім порушень, передбачених частиною четвертою цієї статті», тобто за активні дії, які полягають у виконанні певних будівельних робіт.

Проте, наявні в матеріалах справи документи, зокрема, фотографії, долучені відповідачем до акта перевірки, жодних доказів того факту, що позивачем проводяться будь-які будівельні роботи не містять.

Надані фотографії не містять будь-якої прив`язки до об`єкта, який перевірявся.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 272, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області на рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 19.04.2021 в адміністративній справі № 280/4061/20 залишити без задоволення.

Рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 19.04.2021 в адміністративній справі № 280/4061/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття , оскарженню не підлягає, відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко