Справа № 440/2830/21
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2021-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2021 р. Справа № 440/2830/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства внутрішніх справ України (Департамент охорони здоров`я та реабілітації) на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.05.2021 (суддя Сич С.С.; м. Полтава) по справі № 440/2830/21

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту охорони здоров`я та реабілітації Міністерства внутрішніх справ України третя особа Державна установа "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області"

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

29 березня 2021 року ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Департаменту охорони здоров`я та реабілітації Міністерства внутрішніх справ України (надалі - відповідач, Департамент), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Державна установа "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області", у якій позивач просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту охорони здоров`я та реабілітації Міністерства внутрішніх справ України щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 від 27.01.2021 реєстраційний №КН-11972935;

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту охорони здоров`я та реабілітації Міністерства внутрішніх справ України щодо не вжиття відповідних заходів реагування по обставинам та фактам, викладеним у зверненні ОСОБА_1 від 27.01.2021 реєстраційний №КН-11972935;

- зобов`язати Департамент охорони здоров`я та реабілітації Міністерства внутрішніх справ України повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 27.01.2021 реєстраційний №КН-11972935 та вжити заходів реагування з урахуванням обставин, встановлених судом.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 27.01.2021 ОСОБА_1 через Урядовий контактний центр направив звернення до Департаменту охорони здоров`я та реабілітації Міністерства внутрішніх справ України, яке зареєстроване за номером №КН-11972935, та на яке, за твердженням позивача, він не отримав відповіді від Департаменту, чим відповідачем порушено його права, встановлені статтею 40 Конституції України та нормами Закону України "Про звернення громадян".

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 05 травня 2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Департаменту охорони здоров`я та реабілітації Міністерства внутрішніх справ України щодо не здійснення повного та всебічного розгляду звернення ОСОБА_1 від 27 січня 2021 року з реєстраційним номером КН-11972935 та не надання письмової відповіді про результати розгляду цього звернення.

Зобов`язано Департамент охорони здоров`я та реабілітації Міністерства внутрішніх справ України повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 27 січня 2021 року з реєстраційним номером КН-11972935 відповідно до вимог Закону України "Про звернення громадян" з урахуванням висновків суду та надати ОСОБА_1 письмову відповідь про результати розгляду цього звернення.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Частково не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на його прийняття з порушенням норм матеріального та процесуального права в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 , просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.05.2021 в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову, в іншій частині - залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач зазначає, що предметом оскарження у зверненні позивача були дії посадової особи ДУ "ТМО МВС по Полтавській області", які безпосередньо пов`язані з необхідністю, на думку ОСОБА_1 , виконання судового рішення від 22.01.2021 у справі № 440/7222/20, у якій ДУ "ТМО МВС по Полтавській області" була відповідачем, та є діями, які прямо витікають зі змісту рішення суду. Вказує, що звернення позивача від 27.01.2021 розглянуто та 02.02.2021 на адресу позивача направлено вичерпну письмову відповідь (лист ДОЗР МВС України від 01.02.2021 за вих. №К-2116/33), що підтверджується штрихкодом на копії електронного листа - відповіді та реєстром на кореспонденцію від 02.02.2021. Відтак, твердження позивача про те, що він не отримав відповіді на своє звернення від ДОЗР МВС є безпідставним та необґрунтованим.

Враховуючи подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження, справа розглядається в порядку письмового провадження, відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, за наявними в справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що відповідач оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині задоволених позовних вимог, оскаржене судове рішення переглядається судом апеляційної інстанції лише в цій частині в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27 січня 2021 року через Державну установу "Урядовий контактний центр" Книш О.А. направив звернення реєстраційний номер КН-11972935 керівнику Департаменту охорони здоров`я та реабілітації Міністерства внутрішніх справ України наступного змісту: "...22.01.2021 рішенням Полтавського окружного адміністративного суду справа №440/7222/20 визнано протиправною бездіяльність ДУ "ТМО МВС України по Полтавській області". Наголошую, що протиправність і бездіяльність ДУ "ТМО МВС України по Полтавській області" підтверджено іншими рішеннями судів, що свідчить про системність незаконних дій вказаної установи по відношенню до мене. Згідно позиції ЄСПЛ державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків "Лелас проти Хорватії" пункт 74. У зв`язку з вищевикладеним прошу провести службові перевірки з притягненням до відповідальності винних осіб ( ОСОБА_2 та інші) та начальника ДУ "ТМО МВС України по Полтавській області" ОСОБА_3 за відсутність відомчого контролю за діями підлеглих з наданням мені копій матеріалів перевірок для направлення до ЄСПЛ. Окремо вимагаю вирішити питання про перебування в займаних посадах винних осіб та окремо начальника ДУ "ТМО МВС України по Полтавській області" Глушко О.О. по викладеним фактам. Наголошую, що всі мої попередні звернення щодо незаконних дій ОСОБА_3 та інших осіб є проігнорованими, що свідчить про завуальовані прояви корупції та кумівства попередників режиму ОСОБА_4 вирішити питання про відсторонення від посади на час проведення перевірки винних осіб та ОСОБА_3 з метою об`єктивності та всебічності, адже вказана особа має сталі зв`язки та може впливати на результати перевірки за допомогою корупційних складових, адже здійснюється на мене моральний тиск, як інваліда 2-ї групи, підтверджений ненаданням мені постанови ВЛК по наявній медичній документації з метою переслідування та помсти за мою принципову позицію викриття протиправних дій ОСОБА_3 , що я доведу в ЄСПЛ. Прошу провести атестації працівників ДУ "ТМО МВС України по Полтавській області" з метою виявлення некомпетентних працівників з застосуванням офіційно поліграфу по фактам отримання неправомірних винагород працівниками. В разі відсутності повноважень перенаправити за належністю, а копію звернення направити до Генеральної прокуратури України для реагування на системні порушення моїх прав та законних інтересів" /а.с. 35, 68-69/.

01.02.2021 складено та зареєстровано за вих. №К-2116/33 лист - відповідь на звернення ОСОБА_1 від 27.01.2021 №КН-11972935 /а.с. 65, 66/.

У позовній заяві позивач пояснив, що не отримав відповіді на вказане звернення від 27.01.2021 №КН-1197293, у зв`язку з чим ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Приймаючи рішення в частині задоволених позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не перевірено об`єктивно та всебічно звернення ОСОБА_1 від 27.01.2021 №КН-11972935 та позивачу письмово не повідомлено про результати перевірки його заяви і суть прийнятого рішення, чим порушено вимоги норм Закону України "Про звернення громадян".

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм статтею 40 Конституції України права на звернення урегульовано Законом України "Про звернення громадян".

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про звернення громадян" визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За змістом статті 3 Закону України "Про звернення громадян" під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо. Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про звернення громадян" звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань. Звернення може бути подано окремою особою (індивідуальне) або групою осіб (колективне). Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення). У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Як встановлено судом, 27 січня 2021 року через Державну установу "Урядовий контактний центр" Книш О.А. направив звернення реєстраційний номер КН-11972935 керівнику Департаменту охорони здоров`я та реабілітації Міністерства внутрішніх справ України, у якому повідомив про незаконність, на його думку, бездіяльності та дій посадових осіб Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" та поставив питання про проведення службових перевірок щодо посадових осіб Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" та притягнення їх до відповідальності, а також питання про проведення атестації працівників Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області".

Вказане звернення ОСОБА_1 оформлене відповідно до статті 5 Закону України "Про звернення громадян".

Згідно з приписами статті 7 Закону України "Про звернення громадян" звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Відповідно до пункту 2 Розділу І Положення про Департамент охорони здоров`я та реабілітації Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 січня 2020 року №65, Департамент охорони здоров`я та реабілітації МВС (далі Департамент) є структурним підрозділом апарату МВС та підпорядковується безпосередньо державному секретареві МВС. Департамент забезпечує виконання завдань і функцій, покладених на МВС, у частині формування і реалізації державної політики у сфері охорони здоров`я.

Пунктом 7 Розділу І Положення визначено, що Департамент координує та контролює діяльність закладів охорони здоров`я, що належать до сфери управління МВС, а саме державних установ "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України" по областях, місту Києву, "Головний медичний центр МВС України", "Центр психіатричної допомоги та професійного психофізіологічного відбору МВС України", Центральної поліклініки МВС України, Державної лікарні Міністерства внутрішніх справ України в місті Кривий Ріг, медичних реабілітаційних центрів МВС (далі заклади охорони здоров`я МВС). Департаменту в адміністративному порядку підпорядковується Центральна медична (військово-лікарська) комісія МВС України (далі ЦМ(ВЛ)К).

До основних завдань Департаменту, зокрема, входить здійснення контролю за дотриманням законодавства, організаційне і методичне керівництво діяльністю закладів охорони здоров`я МВС.

Пунктом 9 Розділу І Положення передбачено, що для оцінки виконання лікарями, які працюють у закладах охорони здоров`я МВС, вимог щодо підвищення/підтвердження їх кваліфікації, безперервного професійного розвитку, визначення професійного рівня практичних психологів та професіоналів з вищою немедичною освітою, які працюють у закладах охорони здоров`я МВС, проводиться їх атестація відповідно до наказів Міністерства охорони здоров`я України: від 22 лютого 2019 року № 446 Деякі питання безперервного професійного розвитку лікарів, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 25 травня 2019 року за №293/33264, від 12 серпня 2009 року № 588 Про атестацію професіоналів з вищою немедичною освітою, які працюють в системі охорони здоров`я, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 23 вересня 2009 року за № 895/16911, та наказу Міністерства освіти і науки України від 06 жовтня 2010 року № 930 Про затвердження Типового положення про атестацію педагогічних працівників, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 грудня 2010 року за № 1255/18550. Склад атестаційних комісій затверджується наказами МВС.

Функції Департаменту передбачені розділом ІІІ вказаного Положення.

Так, Департамент за дорученням керівництва МВС у встановленому порядку бере участь у проведенні службових розслідувань (перевірок) стосовно керівників та працівників закладів охорони здоров`я МВС (пункт 25 Розділу ІІІ).

Також до функцій Департаменту віднесено розгляд звернень громадян (у тому числі поданих на особистому прийомі), інформації, отриманої через урядову гарячу лінію та отриману іншими каналами зв`язку, запитів на інформацію, адвокатських запитів з питань, що належать до компетенції Департаменту, та підготовка відповідей на них. Ведення особистого прийому громадян.

Здійснення обліку звернень громадян та вжиття заходів з усунення недоліків, які спричинили надходження обґрунтованих скарг. Забезпечення дотримання прав і свобод людини та громадянина під час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я МВС (пункт 21 Розділу ІІІ Положення).

Департамент при виконанні покладених на нього завдань має право, зокрема, брати участь за дорученням керівництва МВС у проведенні службових розслідувань (перевірок) за фактами порушення службової дисципліни посадовими особами закладів охорони здоров`я МВС, порушувати питання про вжиття заходів дисциплінарного впливу щодо посадових осіб закладів охорони здоров`я МВС згідно із законодавством (пункт 4 Розділу IV).

Таким чином, Департамент охорони здоров`я та реабілітації МВС здійснює розгляд звернень громадян, зокрема, отриманих через урядову гарячу лінію з питань, що належать до компетенції Департаменту, та підготовку відповідей на них.

Відповідно до приписів статті 15 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Заяви (клопотання) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій особисто.

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Згідно з приписами статті 18 Закону України "Про звернення громадян" громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Відповідно до приписів статті 19 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, зокрема, об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення.

Згідно з частиною 1 статті 20 Закону України "Про звернення громадян" звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Аналізуючи норми Закону №393/96-ВР, зокрема положення статті 15, суд дійшов висновку, що обов`язок органів, до яких направлені звернення, повідомляти осіб про наслідки їхнього розгляду, як елемент конституційної гарантії звернення до органів публічної влади, включає і доведення змісту відповіді до заявника.

З огляду на зміст указаного зобов`язання, орган уважається таким, що виконав передбачений Конституцією України обов`язок, якщо склав відповідь на звернення особи у чіткій відповідності до поставлених у ньому питань і довів зміст відповіді до заявника в обраний ним спосіб: засобами поштового або електронного зв`язку.

Суд зазначає, що в спірних правовідносинах обов`язок повідомляти громадян про наслідки розгляду їхніх звернень має підтверджуватися доказами, що свідчать про надсилання (вручення) відповіді на звернення на адресу заявника (заявнику).

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 26 вересня 2019 року (справа №826/11164/16).

Відповідачем до відзиву на позову заяву додано лист Департаменту охорони здоров`я та реабілітації "Про розгляд звернення" №К-2116/33 від 01.02.2021 /а.с. 65/, за замістом якого за результатами розгляду звернення позивача повідомлено, що ДУ "ТМО МВС України по Полтавській області" є юридичною особою публічного права державної форми власності і відповідно до діючого законодавства наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді. Відповідно до наказу МВС України від 07 листопада 2015 року № 1443 (у редакції наказу МВС від 02 березня 2020 року № 206) "Про затвердження Положення про Державну установу "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Полтавській області", п. 6, "начальникові ДУ ТМО прямо і безпосередньо підпорядковані його заступники, керівники закладів охорони здоров`я, які входять до складу ТМО...", в тому числі і голова медичної (військово-лікарської) комісії, яка входить до складу ДУ "ТМО МВС України по Полтавській області". У своїй діяльності медична (військово-лікарська) комісія ДУ "ТМО МВС України по Полтавській області" керується наказом МВС України від 03 квітня 2017 року № 285 "Про затвердження Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 квітня 2017 року за № 559/30427. Направлення позивача на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи від 28.10.2020 № 330, яке було видане УКЗ ГУНП в Полтавській області разом з додатками, було прийнято секретарем установи відповідно до існуючого порядку 02.11.2020, про що свідчать записи в реєстраційному журналі ДУ "ТМО" (№№ 33/37-К-77; 33/37-К-78; 33/37-К-79 та 33/37-К-80). За інформацією, отриманою з ДУ "ТМО МВС України по Полтавській області", для подальшого проходження лікарської експертизи ОСОБА_1 необхідно надати до М(ВЛ)К медичну документацію, оформлену за період служби, тобто за період з 29.01.2007 по 24.03.2017, а саме: медичну карту амбулаторного хворого (форма первинної облікової документації № 025/о, яку позивач під особистий підпис отримав у 2016 році і не повернув до установи), та оригінали медичних документів, що підтверджують проведене обстеження та лікування до моменту звільнення у зв`язку з отриманням травми у лютому 2015 році. Таким чином, прояв корупції та порушень в діях посадових осіб ДУ "ТМО МВС України по Полтавській області" відносно ОСОБА_5 та порядку прийняття документів на розгляд М(ВЛ)К не виявлено. Зазначено, що частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Проінформовано, що держава гарантує кожному право на отримання безоплатної правової допомоги. Для отримання такої допомоги телефонуйте за номером Єдиного контакт-центру 0 800 213 103 (цілодобово та безкоштовно у межах України зі стаціонарних та мобільних телефонів) або звертайтеся особисто до найближчого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги чи бюро правової допомоги. З інформацією про адреси відповідних центрів чи бюро, а також види і порядок отримання безоплатної правової допомоги можна ознайомитися на веб-сайті системи безоплатної правової допомоги lеgаlаіd.gоv.uа.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що відповідь на звернення позивача від 27.01.2021 направлена позивачу, на підтвердження чого надав копію реєстру на кореспонденцію від 02.02.2021 /а.с. 66/.

Позивач у позові зазначає, що відповіді на свій запит він не отримав.

З роздруківки відомостей особистого кабінету Урядового контактного центру, яка додана позивачем до позову, встановлено, що в особистому кабінеті Урядового контактного центру наявна відмітка про статус документа: "прийнято до розгляду" /а.с. 35/.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За визначенням статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 13 Закону України "Про поштовий зв`язок" від 04.10.2001 №2759-III передбачено порядок надання поштового зв`язку, зокрема, у частині 3 вказано, що у договорі про надання послуг поштового зв`язку, якщо він укладається у письмовій формі, та у квитанції, касовому чеку тощо, якщо договір укладається в усній формі, обов`язково зазначаються найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість. У договорі, стороною якого є національний оператор зв`язку, укладеному у будь-якій формі, має міститися попередження про недопущення пересилання письмової кореспонденції, виконаної і розтиражованої друкарським способом, без вихідних даних (тираж, назва друкарні, номер замовлення та інше). За недотримання цієї вимоги несе відповідальність оператор поштового зв`язку.

Відповідно до пункту 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку.

Аналізуючи вказані норми, можна зробити висновок, що належним доказом надіслання суб`єктом владних повноважень відповіді на звернення позивача є квитанція або касовий чек, в якому зазначено найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість.

Разом з тим, жодного з вказаних документів, як і будь яких інших документів на підтвердження фактичного направлення позивачу відповіді на його звернення відповідачем до суду не надано.

Натомість, реєстр на кореспонденцію від 02.02.2021, копію якого відповідачем надано до суду, не містить штампу поштового організації, не є розрахунковим документом, а відтак, не є належним та допустимим доказом у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України на підтвердження надіслання або вручення позивачу вказаного вище листа.

Наявність штрихкоду та реєстраційного вихідного номера на листі Департаменту охорони здоров`я та реабілітації "Про розгляд звернення" №К-2116/33 від 01.02.2021 підтверджують факт складення та реєстрації цього документу, проте не підтверджують факту надіслання чи вручення цього листа позивачу.

З огляду на встановлені у справі обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем, який є суб`єктом владних повноважень, не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження надіслання чи вручення позивачу відповіді на його звернення від 27.01.2021 №КН-11972935.

Щодо змісту листа Департаменту охорони здоров`я та реабілітації "Про розгляд звернення" №К-2116/33 від 01.02.2021 судом встановлено, що за своїм змістом цей лист не містить відповідей по суті на поставлені позивачем у своєму зверненні від 27.01.2021 №КН-11972935 питання. Зокрема, відповідачем не прийнято жодного рішення з питання призначення та проведення службових перевірок, проведення атестації працівників, про які у заяві просить позивач, у тому числі, не призначено перевірку та атестацію або не відмовлено в їх призначенні з наведенням відповідних мотивів для прийняття відповідного рішення.

Отже, відповідачем не перевірено об`єктивно та всебічно звернення ОСОБА_1 від 27.01.2021 №КН-11972935 та позивачу письмово не повідомлено про результати перевірки його заяви і суть прийнятого рішення, чим порушено вимоги норм Закону України "Про звернення громадян".

Доводи відповідача про те, що предметом оскарження у зверненні позивача були дії посадової особи ДУ "ТМО МВС по Полтавській області", які безпосередньо пов`язані з виконанням рішення суду від 22.01.2021 у справі №440/7222/20, судом першої інстанції обґрунтовано не прийнято до уваги, оскільки зі змісту звернення від 27.01.2021 №КН-11972935 вбачається, що ОСОБА_1 не вимагає від відповідача виконати рішення суду у справі від 22.01.2021 №440/7222/20 та не ставить процесуальних питань, які пов`язані з виконанням судового рішення в адміністративній справі, вирішення яких здійснюється в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

За таких обставин, беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що належним способом захисту порушеного права позивача у спірних правовідносинах є визнання протиправною бездіяльності Департаменту охорони здоров`я та реабілітації Міністерства внутрішніх справ України щодо не здійснення повного та всебічного розгляду звернення ОСОБА_1 від 27 січня 2021 року з реєстраційним номером КН-11972935 та не надання письмової відповіді про результати розгляду цього звернення та зобов`язання Департамент охорони здоров`я та реабілітації Міністерства внутрішніх справ України повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 27 січня 2021 року з реєстраційним номером КН-11972935 відповідно до вимог Закону України "Про звернення громадян" з урахуванням висновків суду та надати ОСОБА_1 письмову відповідь про результати розгляду цього звернення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України (Департамент охорони здоров`я та реабілітації) - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.05.2021 по справі № 440/2830/21 - залишити без змін в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) О.А. Спаскін О.В. Присяжнюк