Справа № 160/12647/20
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2021-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),
суддів: Іванова С.М., Панченко О.М.,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року позов ОСОБА_2 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради про визнання протиправним та скасування наказу задоволено повністю.

Суд, визнав протиправним та скасував наказ Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради від 25.10.2019 р. № 60/ск «Про скасування повідомлення про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність об`єктів до експлуатації», яким було скасовано повідомлення про початок виконання будівельних робіт ДП 26 від 22.05.2019 року та декларацію про готовність об`єкту до експлуатації від 11.09.2019 р. № 77, об`єкт «Реконструкція частини житлового будинку (квартира АДРЕСА_1 ) та реконструкція сараю та літньої кухні під гараж за адресою: АДРЕСА_2 ».

Не погодившись з зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скаргою в інтересах ОСОБА_1 , в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що ОСОБА_1 не був учасником розгляду справи №160/12647/20, однак рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року порушено його права та інтереси, оскільки йому на праві приватної спільної частки власності належить 33/50 частини домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з ч. 1 ст. 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до ч. 4 ст. 59 КАС України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданими відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Згідно з ч. 2 ст. 59 КАС України довіреність фізичної особи на ведення справи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою. Довіреність фізичної особи, за зверненням якої прийнято рішення про надання їй безоплатної вторинної правничої допомоги, може бути посвідчена посадовою особою органу (установи), який прийняв таке рішення.

Згідно з ч. 6 ст. 59 КАС України оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

У разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання (частина восьма статті 59 КАС України).

Як вбачається з матеріалів справи, до апеляційної скарги додано ксерокопію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ДП №4418 на ім`я Дрозд Р.Ю. та ксерокопію довіреності від 16.10.2019 року.

Так, суд апеляційної інстанції зазначає, що ксерокопія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ДП №4418 на ім`я Дрозд Р.Ю. не документом, що підтверджує повноваження Дрозд Р.Ю. на підписання та подачу апеляційної скарги від імені Канівець Р.О., оскільки повноваження адвоката як представника підтверджуються виключно довіреністю або ордером, виданими відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», натомість таких документів до апеляційної скарги не додано та матеріали справи не містять.

Щодо доданої до апеляційної скарги ксерокопії довіреності від 16.10.2019 року, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як вбачається з ксерокопії довіреності від 16.10.2019 року, яку на підтвердження своїх повноважень Дрозд Р.Ю. додав до апеляційної скарги вона засвідчена самим ОСОБА_3 , при цьому матеріали справи не містять та до апеляційної скарги не надано доказів наявності в останнього повноважень на вчинення таких дій, що свідчить про те, що довіреність не засвідчена у встановленому законом порядку, а отже не є документом, що підтверджує право особи, яка підписала апеляційну скаргу на вчинення такої дії.

Згідно з частиною першої статті 237 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Відповідно до частин першої, третьої статті 244 Цивільного кодексу України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Довіреність може бути видана як на укладення правочину, так і на здійснення інших юридично значимих дій. Довіреність є правочином і, як будь-який правочин, повинна відповідати всім вимогам, встановленим діючим законодавством до правочинів. Так, довіреність може бути видана тільки на виконання правомірних юридичних дій. Воля довірителя повинна відповідати його волевиявленню.

Отже, суд виходить з потреби перевірки саме наявності волевиявлення особи, що її видала.

Судом встановлено, що надана копія довіреності, яка засвідчена Дроздом Р.Ю., не охоплює такої дії, як засвідчення копії цієї довіреності дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому довірителем.

Відповідно до статті 75 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 за № 3425-XII нотаріуси, посадові особи органів місцевого самоврядування, які вчиняють нотаріальні дії, засвідчують вірність копій документів, виданих підприємствами, установами і організаціями за умови, що ці документи не суперечать законові, мають юридичне значення і засвідчення вірності їх копій не заборонено законом.

Вірність копії документа, виданого громадянином, засвідчується у тих випадках, коли справжність підпису громадянина на оригіналі цього документа засвідчена нотаріусом або посадовою особою органу місцевого самоврядування чи підприємством, установою, організацією за місцем роботи, навчання, проживання чи лікування громадянина.

Відповідно до частин першої, третьої глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за № 396/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595 засвідчення вірності копій документів і витягів з них здійснюється нотаріусом за усним зверненням заінтересованої особи.

Нотаріуси засвідчують вірність копій документів, виданих юридичними особами, за умови, що ці документи не суперечать закону, мають юридичне значення і засвідчення вірності їх копій не заборонено законом.

Вірність копії документа, виданого фізичною особою, засвідчується у тих випадках, коли справжність підпису фізичної особи на оригіналі цього документа засвідчена нотаріусом або посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування або за місцем роботи, навчання, проживання чи лікування фізичної особи.

На вимогу фізичних або юридичних осіб, щодо яких вчинялася нотаріальна дія, нотаріуси вправі видавати копії документів, що зберігаються у справах державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву або приватного нотаріуса. Вірність таких копій засвідчується за правилами цієї глави з проставленням відмітки Зі справ нотаріальної контори (архіву, приватного нотаріуса).

З наведеного вбачається, що у цьому випадку копією довіреності, що засвідчена у визначеному законом порядку, буде копія, яка засвідчена нотаріусом. Проте такої копії довіреності суду не надано.

Таким чином, додана до апеляційної скарги скаржником копія довіреності не є документом, що посвідчує повноваження представника на підписання та подачу апеляційної скарги від імені ОСОБА_1 .

Положення норм КАС України в редакції чинній з 15.12.2017 року не передбачають повноважень суду для залишення такої апеляційної скарги без руху з наданням часу скаржнику для підтвердження повноважень особи, яка звернулася до суду з апеляційною скаргою.

Між тим, суд апеляційної інстанції враховує те, що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року набрало законної сили, що в свою чергу стало підставою для виникнення певних правовідносин між позивачем та відповідачем, а також те, що повідомлення про початок виконання будівельних робіт та декларація про готовність об`єктів до експлуатації (а.с.21-26), які були скасовані оскаржуваним наказом стосувалися виключно позивача, так як замовником об`єкту реконструкції за цими документами є виключно ОСОБА_2 , а тому відкриття апеляційного провадження на це судове рішення за апеляційною скаргою Дрозд Р.Ю. подану в інтересах ОСОБА_1 за відсутності документу на підтвердження повноважень представника, враховуючи природу спірних відносин може порушити принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Не повернення заяв (скарг) за відсутності процесуальної можливості пересвідчитись у наявності в особи повноважень на представництво під час розгляду справи (скарги) ставить під загрозу дотримання завдань адміністративного судочинства, закріплених у частині 1 статті 2 КАС України та свідчить, як зазначалося вище, про нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, що є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 підписано лише його представником, при цьому до апеляційної скарги не додано документу на підтвердження повноважень щодо підписання та подачу апеляційної скарги від імені ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції зробив висновок, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 підписано представником за відсутності підтвердження повноважень такої особи на здійснення представництва, а тому слід вважати такою, що подана особою, яка не має права її підписувати.

З огляду на приписи статей 59, 298 КАС України суд вважає, що апеляційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.

Керуючись статтями 59, 298 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Дрозд Романа Юрійовича подану в інтересах ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року у справі №160/12647/20 повернути.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено та підписано суддями 06 жовтня 2021 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко