Справа № 640/19853/21
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2021-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Єгорової Н.М., Степанюка А.Г.

за участю секретаря судового засідання: Матвєєвої С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, треті особи: ОСОБА_2 , Державний реєстратор Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області Батіщева Тетяна Вікторівна про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України №2129/5 від 10.06.2021 про скасування рішення від 18.11.2020 №55204420, прийняте державним реєстратором Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області Батіщевою Тетяною Вікторівною;

визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Міністерства юстиції України Мироненка Дмитра Олександровича індексний номер 58706361 від 11.06.2021 про припинення права власності щодо об`єкта нерухомого майна реєстраційний номер 000, база відпочинку сімейного типу, загальною площею 2109,6, адреса: АДРЕСА_1 ;

зобов`язати Міністерство юстиції України та/або будь-якого державного реєстратора прав на нерухоме майно, до якого звернеться ОСОБА_1 , внести відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Одночасно позивачем до суду першої інстанції подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом:

зупинення дії пунктів 1, 2 наказу Міністерства юстиції України №2129/5 від 10.06.2021, яким скасовано рішення від 18.11.2020 №55204420, прийняте державним реєстратором Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області Батіщевою Тетяною Вікторівною від 18.11.2020 року до набрання судовим рішенням законної сили, ухваленим за наслідками розгляду даної справи про визнання протиправним та скасування Наказу Міністерства юстиції України №2129/5 від 10.06.2021;

заборони Міністерству юстиції України, будь-яким суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам прав на нерухоме майно відповідно до ст. 6 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" здійснювати будь-які реєстраційні дії за адресою: АДРЕСА_1 , на земельних ділянках кадастрові номери: :01:032:0070 та :01:032:0073.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 липня 2021 року у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, у якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову у повному обсязі. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи.

Зокрема, апелянт вказує про очевидну протиправність оскаржуваного наказу Міністерства юстиції України №2129/5 від 10.06.2021 року, оскільки розгляд скарги відбувся без його участі, а також зазначає, що відмова у забезпеченні позову ймовірно призведе до необ`єктивного розгляду справи № 367/754/20 про поділ спільного майна подружжя, що знаходиться в Ірпінському міському суді Київської області.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, треті особи: ОСОБА_2 , Державний реєстратор Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області Батіщева Тетяна Вікторівна про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 06 жовтня 2021 року.

04 жовтня 2021 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив Міністерства юстиції України, в якому відповідач повністю підтримує правову позицію суду першої інстанції та вказує про відсутність правових підстав для задоволення вимог апеляційної скарги.

Позивач та/або його представник, треті особи, будучи належним чином повідомлені про судовий розгляд, у відкрите судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Представник відповідача підтримала правову позицію суду першої інстанції, а також доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, та просила останню залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції без змін.

Заслухавши в судовому засіданні суддю доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 15 липня 2021 року ОСОБА_1 до Окружного адміністративного суду міста Києва подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом:

зупинення дії пунктів 1, 2 наказу Міністерства юстиції України №2129/5 від 10.06.2021, яким скасовано рішення від 18.11.2020 №55204420, прийняте державним реєстратором Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області Батіщевою Тетяною Вікторівною від 18.11.2020 року до набрання судовим рішенням законної сили, ухваленим за наслідками розгляду даної справи про визнання протиправним та скасування Наказу Міністерства юстиції України №2129/5 від 10.06.2021;

заборони Міністерству юстиції України, будь-яким суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам прав на нерухоме майно відповідно до ст. 6 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" здійснювати будь-які реєстраційні дії за адресою: АДРЕСА_1 , на земельних ділянках кадастрові номери: :01:032:0070 та :01:032:0073.

В обгрунтування позивач зазначив, що оскаржуване рішення містить очевидні ознаки протиправності, а невжиття заходів забезпечення позову створює очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, а також захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Суд першої інстанції у задоволенні заяви позивача про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову відмовив та зазначив, що зупинення фактично виконаного наказу не матиме наслідком відміну вчинених на його підставі дій, а також те, що суб`єкти державної реєстрації обмежені в можливості здійснювати будь-які реєстраційні дії за адресою: АДРЕСА_1 , на земельних ділянках кадастрові номери: :01:032:0070 та :01:032:0073 в силу накладеного на майно арешту, і вжиття будь-яких інших заходів забезпечення для цього не є необхідним для захисту прав позивача.

Надаючи правову оцінку фактичним обставинам, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Так, відповідно до статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до частин першої, другої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Для застосування заходів забезпечення адміністративного позову обов`язковою умовою є встановлення судом хоча б однієї із таких обставин:

- існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів;

- необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому;

- очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Згідно з п. 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008р. N 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13.09.1989, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У заяві про вжиття заходів забезпечення позову зазначено, що винесене відповідачем оскаржуване рішення містить очевидні ознаки протиправності, оскільки позивач не був повідомлений про розгляд Міністерством юстиції України відповідної скарги.

Колегія суддів звертає увагу, що Пленум Вищого адміністративного суду України у постанові від 29.09.2016 № 14 зазначив, що рішення, дії чи бездіяльність мають очевидні ознаки протиправності, якщо вони істотно суперечать чинному законодавству.

Так, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави вважати, що доводи позивача свідчать про істотне порушення вимог чинного законодавства при прийнятті відповідачем оскаржуваного рішення, оскільки без вивчення та оцінки у ході судового розгляду по суті спору всіх обставин справи, дійти висновку про протиправність оскаржуваного рішення неможливо.

Викладене свідчить про непропорційність та неспівмірність застосованих судом заходів забезпечення позову, оскільки правова оцінка питань правомірності оскаржуваного рішення в межах наведених позивачем доводів має надаватися судами під час розгляду справи по суті.

Також, зі змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що позивач посилався на те, що невжиття заходів по забезпеченню позову створює очевидну небезпеку заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, а також захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Однак, колегія суддів наголошує, що як вірно встановлено судом першої інстанції, згідно зі змістом п. 1, 2 оскаржуваного наказу Міністерства юстиції України №2129/5 від 10.06.2021 р. "Про задоволення скарги" скаргу ОСОБА_2 від 11.03.2021 р. задоволено повністю, скасовано рішення від 18.11.2020 р. №55204420, прийняте державним реєстратором Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області Батіщевою Тетяною Вікторівною.

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 10.07.2021 р. №265307968, щодо об`єкта база відпочинку сімейного типу ( АДРЕСА_1 ) 11.06.2021 р. внесено запис про припинення права власності ОСОБА_1 на підставі наказу Міністерства юстиції України №2129/5 від 10.06.2021 р.

Таким чином, оскаржуваний наказ виконано, а зупинення фактично виконаного наказу не матиме наслідком відміну вчинених на його підставі дій

Щодо заборони Міністерству юстиції України, будь-яким суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам прав на нерухоме майно відповідно до ст. 6 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" здійснювати будь-які реєстраційні дії за адресою: АДРЕСА_1 , на земельних ділянках кадастрові номери: :01:032:0070 та :01:032:0073, то ухвалою Ірпінського міського суду Київської області у вказаній справі від 30.01.2020 р. до розгляду по суті цивільної справи № 367/754/20 за заявою ОСОБА_1 накладено арешт на нерухоме майно: 1) земельну ділянку площею 0,9274 га, кадастровий номер: :01:032:0073, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ; 2) земельну ділянку площею: 0,9358 га, кадастровий номер: :01:032:0070, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Відтак, земельні ділянки за адресою АДРЕСА_1 , кадастрові номери: :01:032:0070 та :01:032:0073, перебувають під арештом.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 р. № 1952-IV підставою для відмови в державній реєстрації прав: 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що суб`єкти державної реєстрації обмежені в можливості здійснювати будь-які реєстраційні дії за адресою: АДРЕСА_1 , на земельних ділянках кадастрові номери: :01:032:0070 та :01:032:0073 в силу накладеного на майно арешту, і вжиття будь-яких інших заходів забезпечення для цього не є необхідним для захисту прав позивача.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції обґрунтовано прийняв рішення про відмову у вжитті заходів забезпечення у цій справі.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного наказу.

Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.

Заслухавши у судовому засіданні доповідь головуючого судді, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 липня 2021 року - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 липня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст виготовлено 06 жовтня 2021 року.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді Н.М. Єгорова,

А.Г. Степанюк