Справа № 280/7408/21
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2021-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

06 жовтня 2021 року Справа № 280/7408/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в особі Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), третя особа ОСОБА_1 , про визнання протиправними та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

18 серпня 2021 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району (далі позивач) до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в особі Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (далі відповідач), третя особа ОСОБА_1 , в якому позивач просить: визнати протиправними та скасувати постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) від 06.07.2021 за виконавчим провадженням №65996151 про стягнення виконавчого збору в частині суми виконавчого збору в розмірі 24000 грн. та про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення з божника виконавчого збору в розмірі 24000 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що підставою для відкриття виконавчого провадження та винесення оскаржуваної постанови став виконавчий лист, виданий Запорізьким окружним адміністративним судом по справі №280/6245/20. Рішенням суду від 29.01.2021 по вказаній справі зобов`язано Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 суму недорахованої щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік, у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням фактично виплаченої суми, а саме 6800,00 грн. (шість тисяч вісімсот гривень 00 копійок. Вказує, що суд у рішенні, яке знаходиться на виконанні у державного виконавця, що виніс оскаржувані постанови, констатував, що вимоги позивача і стягувача у виконавчому провадженні є майновою вимогою, а тому до стягнення виконавчого збору у даній справі підлягає застосування ч.2 ст. 27 Закону України Про виконавче провадження. Просить позовні вимоги задовольнити.

Одночасно з позовом позивачем подано клопотання про відстрочення сплати судового збору у зв`язку з скрутним фінансовим становищем.

Ухвалою суду від 25.08.2021 відмовлено у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Ухвалою суду від 25.08.2021 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду з даним позовом з належними доказами поважності пропущення строку; доказів сплати судового збору в сумі 2270 грн.

21.09.2021 до канцелярії суду надійшла заява позивача, про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви строком на 10 днів.

22.09.2021 до канцелярії суду надійшла заява про усунення недоліків. До заяви додано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 2270,00 грн. та клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Ухвалою суду від 27.09.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 06.10.2021 з викликом сторін. Відповідачу надано п`ятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання суду відзиву на позовну заяву.

Представник відповідача проти адміністративного позову заперечив з підстав, викладених у письмовому відзиві від 05.10.2021, відповідно до якого зазначено, що за приписами статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Оскільки виконавчий документ, на підставі якого винесено постанову про відкриття виконавчого провадження має зобов`язальний характер, тому виконавчий збір має обраховуватись саме за виконання рішення суду немайнового характеру. Просили відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

06.10.2021 на адресу суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, про час, дату і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Враховуючи викладене, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в справі матеріалами, за відсутності представників сторін, в порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд звертає увагу на наступне.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 29.01.2021 у адміністративній справі № 280/6245/20 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району щодо виплати ОСОБА_1 суми разової грошової допомоги за 2020 рік, яка виплачується щорічно до 5 травня учасникам бойових дій, в розмірі меншому ніж п`ять мінімальних пенсій за віком. Зобов`язано Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 суму недорахованої щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік, у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням фактично виплаченої суми, а саме 6800,00 грн. (шість тисяч вісімсот гривень 00 копійок). В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення набрало законної сили та на його виконання 23.06.2021 видано виконавчий лист

06.07.2021 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Зюбрицьким А.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 65996151. Відповідно до резолютивної частини вказаної постанови, боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів та постановлено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 24000 грн.

Також, 06.07.2021 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Зюбрицьким А.В. винесено постанову про стягнення виконавчого збору ВП №65996151, відповідно до якої постановлено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 24000 грн. з посиланням на вимоги ч. 1 ст. 27 Закону України Про виконавче провадження.

Постанови направлені поштою на адресу боржника Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району 06.07.2021.

19.07.2021 Управління надіслало клопотання до відповідача про прийняття пояснення та відкладення проведення виконавчих дій.

Не погоджуючись із прийнятою постановою про стягнення виконавчого збору, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України Про виконавче провадження (далі по тексту - Закон).

За приписами ч.ч. 5, 6 ст. 26 вказаного Закону виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом десяти робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до ч.14 ст. 27 Закону виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.

Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 % суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості зі сплати аліментів.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Отже, стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку з імовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.

Стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Примусове виконання рішення розпочинається з моменту прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, тому одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору. При цьому, стягнення з боржника виконавчого збору в постанові про відкриття виконавчого провадження є обов`язком державного виконавця.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд в постанові від 28 квітня 2020 року в справі № 480/3452/19.

Як свідчать обставини справи, позивач, оскаржуючи постанову відповідача від 03.02.2021 про стягнення виконавчого збору, не погоджується з визначенням його розміру, вказуючи на неправильне визначення державним виконавцем виду рішення, яке підлягає виконанню.

З позиції позивача, державним виконавцем має бути визначено розмір виконавчого збору з примусового виконання рішення майнового характеру, виходячи з зобов`язання відповідача виплатити стягувачу грошову компенсацію у сумі 6800,00 грн.

Суд не погоджується з такою позицією позивача та наголошує, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 29.01.2021 по справі №280/6245/20 Управління зобов`язано до вчинення відповідних дій: здійснення перерахунку та виплати одноразової грошової допомоги.

З аналізу норми ч.3 ст.27 Закону України №1404-VIII виконавчий збір у розмірі 10 відсотків обраховується з суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувача за виконавчим документом.

З огляду на відсутність в рішенні суду від 29.01.2021 №280/6245/20 прямої вказівки на стягнення з Управління відповідної суми, суд приходить до висновку про правомірність визначення державним виконавцем розміру виконавчого збору в оскаржуваній постанові від 06.07.2021, винесеної в рамках виконавчого провадження ВП №65996151, як за примусове виконання рішення немайнового характеру.

Судом встановлено, що на виконання до Відділу примусового виконання рішень надійшов виконавчий лист на виконання рішення суду зобов`язального характеру, а тому державним виконавцем правомірно, з дотриманням вимог статей 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження" було прийнято постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати.

Розмір виконавчого збору згідно положень ч. 2 та 3 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" визначається виходячи з характеру вимог, за якими ухвалено судове рішення та яке підлягає виконанню за виконавчим документом.

Розміри мінімальної заробітної плати на 2021 рік встановлений Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" від 15.12.2020 № 1082-IX, та з 01.01.2021 по 30.11.2021 такий розмір становить 6000 грн. на місяць.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою державного виконавця про стягнення виконавчого збору, вирішено стягнути з відповідача виконавчий збір в сумі 24000 грн., тобто виходячи із чотирьох розмірів мінімальної заробітної плати (4 х 6000грн.) як за виконання рішення немайнового характеру.

Наведене кореспондується з положеннями статті 63 Закону України "Про виконавче провадження", за змістом якої немайновими рішеннями є рішення, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення.

Отже, державний виконавець при винесенні оскаржуваної постанови вірно оцінив заявлені у виконавчому листі вимоги як вимоги немайнового характеру.

На підтвердження даних висновків свідчить те, що в протилежному випадку (якщо вважати спір майновим) держаний виконавець був би позбавлений можливості дотриматись положень частин 5, 6 статті 26 Закону, а саме визначити розмір виконавчого збору при відкритті виконавчого провадження та відобразити його у постанові про відкриття виконавчого провадження, адже резолютивна частина рішення суду у справі № 280/6245/20 містить лише вказівку щодо вчинення суб`єктом владних повноважень певних дій.

Суд звертає увагу на те, що нарахування та невиплата допомоги до 5 травня, не свідчить про існування майнового спору.

Враховуючи те, що виконання рішення в повному обсязі не відбулося, державним виконавцем правомірно розпочато примусове виконання виконавчого документа та одночасно стягнуто виконавчий збір.

Отже, суд вважає, що відповідач правомірно, за наявності підстав, передбачених статтею 27 Закону України "Про виконавче провадження", прийняв оскаржену постанову про стягнення виконавчого збору.

Також суд зазначає, що згідно з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 04.08.2020 у справі № 200/13920/19-а, від 02.06.2021 у справі №160/4481/20, законодавець пов`язав можливість отримання виконавцем виконавчого збору (основної винагороди) не виключно з вчиненням ним певних виконавчих дій протягом усього часу тривання виконавчого провадження яке призвело до фізичного стягнення коштів на користь стягувача з боржника.

Стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження, незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23.01.2019 по справі №703/1086/17, від 28.04.2020 по справі №480/3452/19 та від 21.05.2020 по справі №336/2056/17, які в силу положень ч.5 ст.242 КАС України мають бути враховані при розгляді цієї справи.

Тобто, підставою для стягнення виконавчого збору достатньо самого факту відкриття виконавчого провадження.

В даному випадку виконується рішення зобов`язального характеру, а не стягнення коштів, в матеріалах справи відсутні докази того, що стягнення за виконавчим листом Запорізького окружного адміністративного суду у справі № 280/6245/20 здійснюється за бюджетною програмою, казначейська служба не здійснює виконання судового рішення, виконавче провадження відкрито виконавчою службою.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням викладеного у суду відсутні підстави для висновку про те, що органом стягнення допущено порушення законодавства при винесені оскаржуваних постанов в частині стягнення виконавчого збору з позивача.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що державний виконавець, приймаючи оскаржувані постанови, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову.

Підстави для відшкодування судових витрат у справі відповідно до положень статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в особі Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), третя особа ОСОБА_1 , про визнання протиправними та скасування постанови головного державного виконавця - відмовити.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 06.10.2021.

Суддя А.В. Сіпака