Справа № 560/6180/21
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2021-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/6180/21
РІШЕННЯ

іменем України

11 жовтня 2021 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Божук Д.А. розглянувши адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт-Ойл" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування наказу, податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить:

1). Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Хмельницькій області №754-П від 23.03.2021 року про проведення фактичної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт-Ойл";

2). Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 19.04.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що за наслідками фактичної перевірки ГУ ДПС у Хмельницькій області складено акт, яким встановлено порушення підприємством п.12 підрозділу 5 розділу ХХ, п.п.230.1.2 п.230 ст.230 Податкового кодексу України, а саме суб`єктом господарювання не зареєстровано 2 витратоміра-лічильника в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі. На підставі акту перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 19.04.2021 №5, яким до позивача застосовано суму штрафних санкцій в розмірі 40 000,00 грн. Вважає, що наказ про проведення перевірки є протиправним, оскільки не містить конкретної інформації про порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи. Також у наказі не зазначено конкретну підставу для проведення фактичної перевірки, не повідомлено про такі підстави підприємство.

Крім цього, вказує, що відсутність реєстрації витратомірів-лічильників не впливає на достовірність даних, що подаються товариством щоденно відповідно до чинного законодавства, а отже не змінює об`єкт оподаткування, а сплачений до бюджету акцизний податок нарахований правильно.

Ухвалою суду від 14.06.2021 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просить у задоволенні позву відмовити. Зазначає, що підставою для проведення перевірки стала наявна інформація про порушення вимог законодавства в частині обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального. Зокрема, згідно інформації з бази даних ІС «Податковий блок» підсистеми «чеки РРО» встановлено факти роздрібної торгівлі пальним (дизпаливо Євро, бензин А-95) у період з 01.04.2020 по 22.03.2021 з резервуарів без реєстрації витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі (пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України). Щодо доводів позивача про те, що наказ про проведення фактичної перевірки не містить конкретної інформації про порушення платником податків законодавства, зазначає, що п.81.1. ст.81 ПК України передбачені вимоги до оформлення наказу на проведення перевірки, відповідно до якого, серед іншого, в наказі зазначаються підстави для проведення перевірки, визначені Кодексом. ГУ ДПС у Хмельницькій області в оскаржуваному наказі, на виконання вимог ПК України, як на підставу для проведення перевірки, зазначено посилання на п..п.80.2.5 п.80.2. ст.80 ПК України. Разом з тим, у Податковому кодексі України відсутня вимога детально описувати зміст обставин, які стали підставою для перевірки. Відсутність у наказі детального опису підстави для проведення перевірки жодним чином не порушує вимог статті 81 ПК України та не зумовлює протиправність прийняття податкового повідомлення-рішення.

Крім цього, оскільки розміщені на акцизному складі ТОВ «Смарт-Ойл» витратоміри- лічильники не зареєстровані в державному Реєстрі у встановленому порядку, позивач не мав змоги формувати належним чином оформлені електронні документи (у формі, яка затверджена центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику), які заповнюються автоматично шляхом передачі даних з витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області на підставі п.п. 80.2.5 п.80.2. ст.80 Податкового кодексу України прийнято наказ №754-П від 23.03.2021, яким вирішено провести фактичну перевірку ТОВ «СМАРТ-ОЙЛ» (податковий номер 42499395), а саме пункт паливнозаправний сталевий, двостійний 20м3, який знаходиться за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Трудова, буд. 4-Б.

Датою початку перевірки визначено 23.03.2021; тривалість перевірки - 10 діб.

Копію наказу вручено 23.03.2021 директору ТОВ «СМАРТ-ОЙЛ» ОСОБА_1. Також ОСОБА_1 ознайомлено з направленнями на перевірку від 23.03.2021 №582 та №583.

За результатами перевірки контролюючим органом було складено акт фактичної перевірки №1611/22-01-07-05/ НОМЕР_1 від 29.03.2021, в якому зафіксовано наступне: згідно баз даних ДПС України ІС «Податковий блок» підсистеми РРО виторги встановлено, що ТОВ «СМАРТ-ОЙЛ» (код платника податків 42499395) здійснювало роздрібну торгівлю пальним за адресою: м. Хмельницький, вул. Трудова, буд. 4-Б, в період з 01.04.2020 по 23.03.2021, а саме: дизпаливо Євро, бензин А-95 через паливо-роздавальну колонку Nova-1 2019 року виготовлення, заводський №1144, без реєстрації двох витратомірів-лічильників в Єдиному державному реєстрі. На момент проведення фактичної перевірки згідно наданих ТОВ «СМАРТ-ОЙЛ» х-звіту за 23.03.2021 в резервуарах зберігається пальне в кількості: бензин А-95 - 2 519,63 л., дизпаливо Євро - 4 761,73 л. Враховуючи вищезазначене, ТОВ «СМАРТ-ОЛЙ» (код платника податків - 42499395) пункт паливнозаправний сталевий, двостійний 20 м3 за адресою м. Хмельницький, вул. Трудова, буд. 4-Б не зареєстровано два витратоміра-лічильника в Єдиному державному реєстрі, чим порушено вимоги п.12. підрозділу 5 розділу ХХ Податкового кодексу України, а також п.п.230.1.2. п.230.1 ст.230 Податкового кодексу України.

На підставі акта перевірки від 29.03.2021 №1611/22-01-07-05/42499395 контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 19.04.2021 № про застосування до ТОВ «СМАРТ-ОЙЛ» штрафу у розмірі 40 000,00 грн.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно із підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Пунктом 80.1 статті 80 ПК України передбачено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України встановлено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, за наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Отже, підпункт вказаної норми передбачає як підставу проведення фактичної перевірки здійснення функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які згідно статті 16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" покладені на відповідача.

Відповідно до підпункту 81.1 статті 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, зокрема: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку.

Отже, у посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення перевірки за сукупності двох умов: наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та надіслання/пред`явлення оформленого відповідно до вимог ПК України, зокрема, направлення на проведення перевірки (формальна підстава).

Наказ Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 23.03.2021 №754-П про проведення фактичної перевірки ТОВ «СМАРТ-ОЙЛ» відповідає вимогам, що передбачені підпунктом 81.1 статті 81 ПК України. Зокрема, він містить: дату видачі; найменування контролюючого органу; найменування та реквізити суб`єкта; адресу об`єкта; мету перевірки; підстави для проведення перевірки, визначені ПК України, зокрема підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України; дату початку перевірки; тривалість перевірки; підпис уповноваженої особи скріплений печаткою контролюючого органу, що відповідає вимогам пункту 81.1 статті 81 ПК України.

ПК України вимагає зазначення в наказі підстави для проведення перевірки, що визначена цим Кодексом, проте вимога детально описувати зміст обставин, які стали підставою перевірки, - відсутня.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 21 січня 2021 року по справі № 460/1239/19, а саме, що відповідно до п.п.81.1 ст. 81 ПК України в наказі на перевірку достатньо зазначити підставу для проведення перевірки, визначену цим Кодексом. Позивач у справі №460/1239/19 вказував на те, що у наказі не зазначено, на підставі яких відомостей (інформації) відповідач вирішив провести перевірку, проте Верховний Суд дійшов висновку, що не зазначення такої підстави не свідчить про незаконність наказу або перевірки.

З урахуванням встановлених обставин у цій справі приходить до висновку, що контролюючий орган не порушив вимог ПК України щодо призначення перевірки спірним наказом №754-П від 23.03.2021.

Додатково відповідачем вказано про наявність інформації, отриманої і використаної з бази даних ІС "Податковий блок", підсистеми "Чеки РРО", відповідно до якої виявлено факти реалізації пального (газ скраплений) у період з 01.04.2020 по 23.03.2021 без реєстрації двох витратомірів-лічильників в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі.

Як передбачено пунктом 74.3 статті 74 ПК України, зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової політики.

Відповідно до пункту 74.1 статті 74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах органів державної податкової служби або безпосередньо посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби.

Отже, підставою для проведення перевірки стала наявна інформація в базі даних Державної податкової служби України, а саме ІС «Податковий блок» підсистеми «Чеки РРО».

Водночас, норма пп. 80.2.5 дозволяє проведення фактичної перевірки, у тому числі на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які в силу приписівстатті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» покладені на відповідача.

Аналогічний висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 07.11.2019 по справі № 140/391/19.

Відтак, суд відхиляє доводи позивача щодо відсутності підстав проведення перевірки.

При цьому суд звертає увагу на те, що Верховний Суд, зокрема, в постановах від 21 лютого 2020 року у справі №826/17123/18 та від 01 вересня 2020 року по справі №320/2647/19 виклав правову позицію, відповідно до якої у разі якщо контролюючим органом була проведена перевірка на підставі наказу про її проведення і за наслідками такої перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення чи інші рішення, то наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження після допуску платником податків посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки не є належним способом захисту права платника податків, оскільки наступне скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права. Належним способом захисту порушеного права платника податків у такому випадку є саме оскарження рішення, прийнятого за результатами перевірки.

Оскаржуючи наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень платник податків може посилатись на порушення порядку проведення такої перевірки, яким судами, поряд із встановленими в ході перевірки порушеннями податкового та/або іншого законодавства, має бути надана правова оцінка.

Враховуючи вказану позицію Верховного Суду, суд дійшов висновку, що оскарження наказу у спірному випадку не є належним способом захисту права платника податків, враховуючи проведення на підставі оскаржуваного наказу перевірки, складення акту та винесення на підставі нього податкового повідомлення-рішення.

Відтак, суд вважає, що позовна вимога про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДПС у Хмельницькій області №754-П від 23.03.2021 року про проведення фактичної перевірки задоволенню не підлягає.

Щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 19.04.2021.

Фактична перевірка проведена відповідачем на підставі та у межах повноважень, визначених відповідними нормами податкового законодавства, що встановлено судом.

Щодо суті виявленого порушення, суд враховує, що згідно з пп.230.1.2 пункту 230.1. статті 230 Податкового кодексу України встановлено, що акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Витратоміри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства. У разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників для цілей цього Кодексу акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати:

а) усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі;

б) усі акцизні склади - в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.

Відповідно до підпунктів 1 і 2 пункту 2 Порядку №891, затвердженого на виконання статті 230 ПК України, витратомір-лічильник - законодавчо регульований засіб вимірювальної техніки, призначений для безперервного вимірювання, запам`ятовування та відображення у фактичних умовах вимірювання кількості пального, що проходить через вимірювальний перетворювач у закритих, повністю заповнених трубопроводах. Рівнемір - лічильник рівня пального у резервуарі - законодавчо регульований засіб вимірювальної техніки, призначений для вимірювання рівня пального, за яким обчислюється об`єм пального, що перебуває у резервуарі, за градуювальною таблицею резервуара.

Реєстрація витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників в Реєстрі здійснюється на підставі довідки про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри, форму якої затверджено наказом Міністерства фінансів України від 27.11.2018 №944.

Відповідно до абзацу п`ятого підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 Кодексу паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки, встановлені на акцизних складах, на які є позитивні результати повірки або оцінка відповідності, проведені відповідно до законодавства, виконують функції витратомірів-лічильників.

Отже, кожний введений в експлуатацію стаціонарний резервуар, розташований на акцизному складі, повинен бути обладнаний рівнеміром-лічильником, який повинен відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства.

Кожне місце відпуску пального наливом з акцизного складу, розташоване на акцизному складі, повинно бути обладнане витратомірами-лічильниками. Функції витратомірів-лічильників виконують встановлені на акцизних складах паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки, на які є позитивні результати повірки або оцінка відповідності, проведені відповідно до законодавства.

Відповідно до ст.128-1 ПК України необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а також необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового витратоміра-лічильника спирту етилового на місці отримання та відпуску спирту етилового, розташованого на акцизному складі, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 20000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу або за кожне місце отримання та відпуску спирту етилового, та/або незареєстрований витратомір-лічильник/витратомір-лічильник спирту етилового.

Згідно пункту 12 підрозділу 5 розділу XX «Перехідні положення» ПК України розпорядники акцизних складів, де розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб, метрів відповідно до вимог цього Кодексу зобов`язані обладнати акцизні склади витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх в Рєстрі не пізніше 1 січня 2020 року

В той же час, про встановлення на законодавчому рівні обов`язку щодо обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками у 2020 році суб`єкти господарювання були обізнані з набранням 01.01.2018 чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році» від 07.12.2017 №2245-VIII, яким, зокрема, розділ ХХ «Перехідні положення» ПК України доповнено пунктом 18, відповідно до якого норми пункту 128-1.1 статті 128-1 цього Кодексу застосовуються:

- з 1 січня 2019 року - до розпорядників акцизних складів, на яких розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 20 000 куб. метрів;

- з 1 липня 2019 року - до розпорядників акцизних складів, на яких розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 1000 куб. метрів, але не перевищує 20 000 куб. метрів;

- з 1 січня 2020 року - до розпорядників акцизних складів, на яких розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів.

Законом України від 18 грудня 2019 року №391-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування акцизного податку» до пункту 18 підрозділу 5 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України внесені зміни, а саме в абзаці четвертому слово січня замінено словом квітня.

Таким чином, законодавчі вимоги щодо обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками введені із застосуванням принципу стабільності та передбачуваності, з наданням відповідним суб`єктам господарювання достатнього часу для приведення своєї діяльності у відповідність до норм ПК України.

Отже, позивач як розпорядник акцизного складу був зобов`язаний зареєструвати у відповідному Єдиному державному реєстрі витратоміри-лічильники до 01 квітня 2020 року, що останнім не зроблено. Вказане підтверджується матеріалами справи та не заперечується позивачем.

В ході проведеної фактичної перевірки контролюючим органом встановлено, що позивачем здійснювалась реалізація пального через паливо-роздавальну колонку без реєстрації двох витратомірів-лічильників в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі.

Таким чином, позивач не дотримався вимог пп.230.1.2 п.230.1 ст.230 ПК України в частині обов`язку зареєструвати витратоміри-лічильники в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі.

Згідно з податковим повідомленням-рішенням від 19.04.2021 № контролюючим органом на підставі п.128-1.1 ст.128-1, абз.3 пп.18 підрозд.5 розд. ХХ ПК України застосовано штрафні (фінансові санкції в сумі 40000,00 гривень.

Отже, позивача правомірно притягнуто до відповідальності за відсутність реєстрації двох витратомірів-лічильників, що стало підставою для призначення фактичної перевірки і було підтверджено контролюючим органом при перевірці.

Щодо посилання позивача на сплату податків до бюджету, суд зазначає, що це не спростовує наявність допущеного порушення. Контролюючий орган діє у межах наданих йому повноважень та не має вибору щодо можливості застосування штрафу до суб`єкта господарювання.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення № від 19.04.2021 є правомірним та не підлягає скасуванню.

Отже, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, підстави для стягнення на користь позивача сплаченого ним судового збору відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт-Ойл" відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 11 жовтня 2021 року

Позивач:Товариство з обмеженою відповідальністю "Смарт-Ойл" (вул. Київська, 4,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 42499395)
Відповідач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ ВП - 44070171)

Головуючий суддя Д.А. Божук