Справа № 520/2455/2020
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2021-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 р.Справа № 520/2455/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Бартош Н.С. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Щеглової Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.06.2021, головуючий суддя І інстанції: Волошин Д.А., м. Харків, повний текст складено 15.06.21 року по справі № 520/2455/2020

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якій, з урахуванням уточнення, просив суд першої інстанції:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо неперерахування і не проведення ОСОБА_1 виплати з 25 квітня 2019 р. пенсії інваліда війни та учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС під час виконання військової служби, обчисленої виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року відповідно до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 та рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.07.2019 у справі №520/5748/19, щомісячно - у розмірі 20865,00 грн (4173 х 5) та починаючи з 1 січня 2020 року у розмірі 23615,00 грн (4723 х 5) з урахуванням виплачених сум, і в подальшому виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року довічно;

- визнати протиправними дії щодо нарахування йому з 25 квітня 2019 р. пенсії інваліда війни та учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС під час виконання військової служби, виходячи з розрахунку середнього заробітку у співвідношенні до відсотка втрати працездатності на підставі підзаконного акту Постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.2019 №543 та в супереч частини 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 та рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.07.2019 у справі № 520/5748/19;

- визнати незаконним та таким що не відповідає нормі частини 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 та рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.07.2019 у справі №520/5748/19 акт індивідуальної дії Головного управління ПФУ в Харківській області - розпорядження Ізюмського об`єднаного управління ПФУ, Рішення 75 Заявник ОСОБА_1 , про перерахунок пенсії у розмірі з розрахунку середнього заробітку у співвідношенні до відсотка втрати працездатності на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.2019 №543;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести ОСОБА_1 , нарахування та виплати з 25 квітня 2019 р. пенсії, інваліда війни та учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС під час виконання військової служби, обчисленої виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року відповідно до частини 3 статті 59 прямої дії Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 та рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.07.2019 у справі №520/5748/19, щомісячно - у розмірі 20865,00 грн.(4173 х 5) та починаючи з 1 січня 2020 року у розмірі 23615,00 грн.(4723 х 5) з урахуванням виплачених сум, і в подальшому виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року довічно;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області 91168,00 грн. завданої моральної шкоди;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення;

- допустити негайне виконання рішення суду.

В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що у зв`язку з прийняття Конституційним Судом України рішення від 25.04.2019 №1-р(ІІ) 2019 він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про здійснення перерахунку та виплати йому пенсії відповідно до частини третьої статті 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, проте останнім було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії. Зазначену відмову позивач вважає неправомірною та такою, що суперечить нормам чинного законодавства, оскільки він має право на перерахунок пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Посилається, що відповідач протиправно застосовує підзаконний акт, який не має вищої юридичної сили. Зазначене слугувало підставою для звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.06.2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишено без задоволення.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.06.2021 про відмову в задоволенні позовних вимог та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Прохав: визнати протиправною бездіяльність Головного управління ПФУ в Харківській області щодо неперерахування і не проведення йому, ОСОБА_1 , виплати з 25 квітня 2019р. пенсії інваліда війни та учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС під час виконання військової служби, обчисленої виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року відповідно до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 та Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.07.2019р. у справі № 520/5748/19, щомісячно - у розмірі 20865грн.(4173 х 5) та починаючи з 1 січня 2020року у розмірі 23615грн.(4723 х 5) з урахуванням виплачених сум, і в подальшому виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року довічно; визнати протиправними дії щодо нарахування йому, ОСОБА_1 , з 25 квітня 2019р. пенсії інваліда війни та учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС під час виконання військової служби, виходячи з розрахунку середнього заробітку у співвідношенні до відсотка втрати працездатності на підставі підзаконного акту Постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.2019 №543 та в супереч частини 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 та Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.07.2019р. у справі № 520/5748/19; визнати незаконним та таким що не відповідає нормі частини 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 та Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.07.2019р. у справі № 520/5748/19 акт індивідуальної дії Головного управління ПФУ в Харківській області - Розпорядження, дата-час розрахунку : 01.08.2019 17:10, Ізюмське об`єднане управління ПФУ Рішення 75 Заявник ОСОБА_1 , про перерахунок пенсії у розмірі з розрахунку середнього заробітку у співвідношенні до відсотка втрати працездатності на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.2019 №543. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, вчинити дії та провести йому, ОСОБА_1 , нарахування та виплати з 25 квітня 2019р. пенсії, інваліда війни та учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС під час виконання військової служби, обчисленої виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року відповідно до частини 3 статті 59 прямої дії Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 та Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.07.2019р. у справі № 520/5748/19, щомісячно - у розмірі 20865грн.(4173 х 5) та починаючи з 1 січня 2020року у розмірі 23615грн.(4723 х 5) з урахуванням виплачених сум, і в подальшому виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року довічно. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області 91168грн. завданої моральної шкоди. Зобов`язати суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення та допустити негайне виконання рішення суду.

В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що з доводами та висновками суду першої інстанції не погоджується. Зазначає, що вони безпідставні, не обґрунтовані, не відповідають фактичним обставинам і не ґрунтуються на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні доказів та відповідних норм матеріального і процесуального права та рішення є незаконними та оскаржуються ним в апеляційному порядку. Посилається, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 1, був призваним для проведення робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, є інвалідом війни, оскільки захворювання отримано при виконанні обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Перебував та перебуває на обліку в органах ПФУ Харківської області та отримує пенсію за належно поданою заявою і доданими документами. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.07.2019р. у справі № 520/5748/19, зобов`язано орган ПФУ в Харківській області провести з 25.04.2019 перерахунок та виплату державної пенсії по інвалідності, що настала внаслідок захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року № 1-р(11)/2019, справа №3-14/2019(402/19, 1737/19). Зазначає, що 19.12.2019р. ним отримано листа від 16.12.19р. №4687/02.10-20 яким ГУ ПФУ на його заяву від 23.11.2019 надсилає розпорядження про перерахунок пенсії, аналітику нарахувань (протокол) та відповіді органу ГТУЮ від 15.11.19 №3931/04.9-20. Згідно Розпорядження, дата-час розрахунку: 01.08.2019 17:10 Ізюмське об`єднане управління ПФУ Рішення 75 Заявник ОСОБА_1 , згідно ст. 54 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та за рішенням суду, розрахунок здійснює у співвідношенні середнього заробітку до відсотка втрати працездатності. Також, Листом від 24.12.2019 №6702/Р-14 ГУ ПФУ, з посиланням на Постанову Кабінету Міністрів України від 26.06.2019 №543, набрала чинності з 01.07.2019, про внесення змін до Порядку обчислення пенсії особам, які постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМУ від 23.11.2011 № 1210, підтверджує нарахування пенсії з розрахунку середньої заробітної плати у співвідношення до відсотка втрати працездатності, повідомляє що у разі незгоди має право на оскарження згідно вимог законодавства. Орган ПФУ під час здійснення розрахунку пенсії, всупереч Закону застосовує підзаконний акт, який не має вищої юридичної сили. При цьому, стверджує про нарахування пенсії згідно ст. 54 Закону України Про статус та соціальна захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та за рішенням суду, розрахунок здійснює на підставі підзаконного акту, який не має вищої юридичної сили над законом, а також повідомляє що доплату за період 25.04.2019 по 30.06.2019 буде проведено відповідно до Постанови КМУ від 22.08.18 №649. Посилається, що в порушення принципу вищої сили закону над підзаконним актом, а також встановленого принципу незворотності нормативно правового акту в часі, в силу приписів ст.58 Конституції, орган ПФУ порушує передбачені законом та судовим рішенням соціальні гарантії. Вказує, що з дня ухвалення Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019р. №1-р(11 )/2019, справа 14/2019(402/19, 1737/19), має законні сподівання щодо безперешкодного та швидкого виконання остаточного і обов`язкового до виконання рішення КСУ та перерахунку призначеної довічно пенсії за визначеним Законом і Конституційним Судом України розрахунком "виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року". Бездіяльність та дії відповідача порушують гарантоване статтею 1 Протоколу 1 Конвенції право мирно володіти своїм майном та ст. 6 Конвенції про належне здійснення правосуддя та справедливий суд. Посилається в обґрунтування своїх вимог на практику Європейського суду з прав людини. Вважає, що наведені ним доводи і обґрунтування є достатніми для задоволення апеляційної скарги, оскільки вимоги ґрунтуються на чітких законодавчих положеннях та рішенні Конституційного Суду України.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу у відповідності до ст.304 КАС України.

04.10.2021 року позивач звернувся до суду апеляційної інстанції з клопотанням, в якому посилаючись на те, що у спірних правовідносинах має застосовуватися саме норма прямої дії ч.3 ст.59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", при цьому зазначаючи, що суд першої інстанції не застосував правовий акт, який має вищу юридичну силу та принцип верховенства права і постановив незаконне рішення, що порушує права та соціальні інтереси позивача, які мають бути відновлені в судовому порядку, а тому просив задовольнити апеляційну скаргу у повному обсязі. Розгляд справи прохав провести без участі позивача.

Відповідач про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений заздалегідь та належним чином.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ч.4 ст.229 КАС України.

Колегія суддів зазначає, що з огляду на ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області і отримує пенсію по інвалідності 2 групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків на ЧАЕС.

Відповідно до посвідчення серія НОМЕР_1 , виданого 05.11.1997 (а.с.3), позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії, дійсної безстроково та має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

22 травня 2019 року позивач звернувся до Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області із заявою про перерахунок пенсії, відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та згідно висновків Конституційного Суду України, викладених у Рішенні від 25.04.2019 № 1-р(ІІ)/2019 у справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19).

Рішенням Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області від 23.05.2019 в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 було відмовлено. В рішенні зазначено, що оскільки ОСОБА_1 не був військовослужбовцем, а був військовозобов`язаним, право на проведення перерахунку пенсії відповідно до абзацу 3 статті 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 № 1-р(ІІ)/2019 у справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19) відсутнє.

Вважаючи таку бездіяльність протиправною, позивач звернувся до суду з позовом.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.07.2019 адміністративний позов ОСОБА_1 до Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення від 23.05.2019 № б/н Ізюмського об`єднаного управління ПФУ Харківської області Про відмову в перерахунку пенсії згідно Рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 25.04.2019 №1-рп(11)2019.

Зобов`язано Ізюмське об`єднане управління ПФУ Харківської області провести з 25.04.2019 перерахунок та виплату державної пенсії по інвалідності, що настала внаслідок захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року № 1-р(11)/2019, справа №3-14/2019(402/19, 1737/19).

Рішення набрало законної сили 06.08.2019.

Згідно рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківської області №75 від 01.08.2019 позивачу перераховано пенсію по інвалідності. З 25.04.2019 по 30.06.2019 розмір його пенсії з надбавками складав 9 264,05 грн., з 01.07.2019 по 30.11.2019 - 9 290,85 грн., з 01.12.2019 року - 9 320,45 грн.

Зміст відзиву на позов свідчить, що позивачу здійснено перерахунок пенсії по інвалідності як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, за формулою, визначеною пунктом 9.1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210.

Позивач вважаючи, що йому, як особі, яка брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи при виконанні обов`язків військової служби, пенсія по інвалідності повинна бути перерахована відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року, зазначаючи при цьому, що відповідач не мав підстав для застосування при такому перерахунку пенсії формули, визначеної вказаним вище Порядком № 1210, звернувся до суду з позовом.

Приймаючи рішення про залишення без задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при перерахунку та виплаті пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, діяв у межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, умови соціального захисту потерпілого населення визначено Законом України від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі по тексту - Закон №796-ХІІ).

Відповідно до ст.9 Закону №796-XII особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи; 3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт; 4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

Згідно зі ст.10 Закону №796-XII учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі, проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення дезактивації техніки або їх будівництві.

Згідно примітки тут і надалі до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.

Частиною 1 ст.54 Закону №796-XII встановлено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Отже, оскільки позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) та інвалідом 2 групи внаслідок захворювання, отриманого при виконанні обов`язків військової служби при ліквідації аварії на ЧАЕС, то відповідно до ст.54 Закону України № 796-XII він має право на пенсію по інвалідності, яка йому нарахована та виплачується.

Особливості призначення пенсій військовослужбовцям, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, передбачені у ст.59 Закону України №796-ХІІ.

Так, відповідно до ст.59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції, чинній до 01.10.2017 року, було передбачено, що пенсії військовослужбовцям призначаються з їх грошового забезпечення згідно з цим Законом та іншими законодавчими актами. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається відповідно до статті 51 цього Закону.

Військовослужбовцям пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством України для осіб, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків) або відповідно до статті 54 цього Закону.

Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням цих осіб з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.

Отже, ч.3 ст.59 Закону у редакції, чинній до 01.10.2017 року, визначено лише одну категорію осіб, які мали право на обчислення пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, а саме: особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами.

Законом України від 03.10.2017 року №2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» ст.59 Закону України №796-ХІІ викладено у іншій редакції, якою розширено перелік категорій осіб, які мають право на отримання пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Закон України №2148-VIII в частині зазначених змін, згідно Прикінцевих та перехідний положень, набрав чинності з 01.10.2017 року.

Рішенням Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року №1-р(II)/2019 Справа №3-14/2019 (402/19, 1737/19) у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення «дійсної строкової», яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Таким чином, словосполучення «дійсної строкової», що міститься в положеннях ч.3 ст.59 Закону України №796-XII, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, визнане неконституційним та втратило чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 25.04.2019 року.

Отже, з 25.04.2019 року чинними є положення ч.3 ст.59 Закону України №796-ХІІ, згідно з якими особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Тобто, фактично в результаті ухвалення Рішення Конституційним Судом України змінено положення частини третьої статті 59 Закону, оскільки розширено раніше встановлений перелік осіб, на яких поширюється порядок обчислення пенсій по інвалідності, визначений цими положеннями Закону.

Отже, особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби та є інвалідами внаслідок цього, мають право на обчислення пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати згідно з ч.3 ст.59 Зaкoну Укрaїни «Прo статус і сoціaльний зaxист грoмaдян, які пoстрaждaли внaслідoк Чoрнoбильськoї кaтaстрoфи» з 25.04.2019 року.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.07.2019 адміністративний позов ОСОБА_1 до Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення від 23.05.2019 № б/н Ізюмського об`єднаного управління ПФУ Харківської області Про відмову в перерахунку пенсії згідно Рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 25.04.2019 №1-рп(11)2019. Зобов`язано Ізюмське об`єднане управління ПФУ Харківської області провести з 25.04.2019 перерахунок та виплату державної пенсії по інвалідності, що настала внаслідок захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року № 1-р(11)/2019, справа №3-14/2019(402/19, 1737/19). Рішення набрало законної сили 06.08.2019.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Колегія суддів зазначає, що на виконання вказаного рішення суду, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківської області №75 від 01.08.2019 позивачу перераховано пенсію по інвалідності. З 25.04.2019 по 30.06.2019 розмір його пенсії з надбавками складав 9 264,05 грн., з 01.07.2019 по 30.11.2019 - 9 290,85 грн., з 01.12.2019 року - 9 320,45 грн.

При цьому, з урахуванням наведеного вище, перерахунок пенсії позивача та її збільшення відбулося вже з квітня 2019 року.

Колегія суддів звертає увагу, що фактично в спірних правовідносинах суть спору зводиться до того, що позивач не погоджується з тим, що пенсія по інвалідності була перерахована йому за формулою, визначеною пунктом 9.1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210, а не відповідно до ч.3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року.

Надаючи оцінку таким доводами позивача, суд апеляційної інстанції зауважує наступне.

Відповідно до приписів ст.54 Закону України №796-XII (в редакції станом на час спірних правовідносин) порядок призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються Кабінетом Міністрів України.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210 був затверджений Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі по тексту - Порядок №1210).

Пунктом 1 Порядку №1210 передбачалось, що цей Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ст. 54 і ст. 57 Закону № 796-XII.

Відповідно до п.9 Порядку №1210 пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, для осіб з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і пенсії у зв`язку з втратою годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС визначаються за формулою.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2017 року №851 внесено зміни до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210, згідно з якими згаданий Порядок доповнено пунктом 9-1, відповідно до якого за бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за формулою:

П = Зс х Кзс х (Кв : 100%),

де П - розмір пенсії; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, визначається як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки; Кзс - середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії; Кв - розмір відшкодування фактичних збитків (у відсотках).

Середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії (Кзс), визначається за формулою:

Кзс = (Зп (мін) х 5) : Зс1,

де Зп(мін) - розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року; Зс1 - середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року. Розмір відшкодування фактичних збитків (Кв) визначається як відсоток втрати працездатності, визначений органами медико-соціальної експертизи. У разі зміни розміру мінімальної заробітної плати проводиться перерахунок зазначених пенсій виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2019 року №543 (яка набрала чинності з 01.07.2019) абзац перший пункту 9-1 Порядку №1210 викладено в такій редакції: "За бажанням військовослужбовців, зокрема військовозобов`язаних, призваних на військові збори, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження військової служби (військових зборів) і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за формулою: П=Зс х Кзс х Кв/100%

де П - розмір пенсії; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, визначається як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки; Кзс - середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії; Кв - розмір відшкодування фактичних збитків (у відсотках).

Середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії (Кзс), визначається за формулою:

Кзс=Зп(мін) х 5/Зс1

де Зп(мін) - розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року;

Зс1 - середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року.

Розмір відшкодування фактичних збитків (Кв) визначається як відсоток втрати працездатності, визначений органами медико-соціальної експертизи.

У разі зміни розміру мінімальної заробітної плати проводиться перерахунок зазначених пенсій виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року".

Верховний Суд у постанові від 11.12.2018 у справі №822/1346/18 (адміністративне провадження № К/9901/62803/18) зазначив, що пункт 9-1 Порядку №1210 прийнятий на реалізацію норми частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а відтак може бути застосований виключно до осіб, на яких поширюється дія частини третьої статті 59 вказаного Закону.

Колегія суддів зазначає, що Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у рішенні від 20 травня 2020 року у зразковій справі №520/12609/19, залишеному без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 21 квітня 2021 року, наведено висновок про те, що особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби та є інвалідами внаслідок цього, мають право на обчислення пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати згідно з частиною третьою статті 59 Зaкoну №796-XII.

Разом з цим, Верховний Суд зауважив, що при обчисленні розміру пенсії, призначеної відповідно до статті 54 Закону №796-XII, її розмір визначається відповідно до вимог частини третьої статті 59 цього Закону за бажанням особи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, та з урахуванням формули, передбаченої пунктом 9-1 Порядку №1210.

Відповідно до приписів ч.5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому, з огляду на зазначене вище, посилання скаржника на рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 травня 2020 року у зразковій справі №520/12609/19 (залишене без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 21 квітня 2021 року), в обґрунтування своєї позиції, зокрема щодо застосування у спірних правовідносинах саме норми ч.3 ст.59 Закону № 796-XII, а не підзаконного акту є такими, що ґрунтуються на хибному тлумаченні змісту вказаного рішення суду у зразковій справі.

Також щодо посилання скаржника на інші правові позиції Верховного Суду в обґрунтування своєї позиції, то колегія суддів зазначає, що з огляду на приписи ч.5 ст.242 КАС України врахуванню у спірних правовідносинах підлягають висновки Верховного Суду (Великої Палати) у зразковій справі №520/12609/19.

Застосування формули, передбаченої Порядком №1210, при обчисленні розміру пенсії узгоджується зі змістом частини третьої статті 59 Закону №796-XII, що передбачає право особи на обчислення пенсії по інвалідності відповідно до цього Закону або за бажанням - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Тобто, за Законом №796-XII умови, порядок призначення пенсії по інвалідності визначаються актами Кабінету Міністрів України (частина третя статті 54), і розмір пенсії може бути обчислений, з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

При цьому, Закон №796-XII та Закон №2262-ХІІ не містять положень про те, що пенсія по інвалідності розраховується саме в п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, водночас передбачають проведення розрахунку пенсії у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України, за формулою, в якій однією зі складових є п`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Колегія суддів зазначає, що Постанова Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210 прийнята з метою практичної реалізації статей 54, 57 та 59 Закону №796-XII та в силу статті 117 Конституції України є обов`язковою до виконання.

П`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, це лише вихідний показник для обчислення пенсії, який сам по собі не враховує індивідуальних особливостей кожного окремого пенсіонера (зокрема, розміру відшкодування фактичних збитків (у відсотках)), а тому застосування формули, наведеної у пункті 9-1 Порядку №1210, дозволяє визначити розмір пенсії індивідуально для кожного пенсіонера із врахуванням його особливостей. Незастосування ж вказаної формули при обчисленні пенсії призведе до встановлення єдиного розміру пенсії для всіх пенсіонерів безвідносно до особливостей кожного, що в свою чергу не сприятимете належному та справедливому пенсійному забезпеченню окремо взятого пенсіонера.

Отже, відсутні підстави для перерахунку пенсії позивача, виходячи із п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, згідно ч.3 ст. 59 Закону № 796-XII з 25.04.2019 без застосування формули, зазначеної в постанові Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Колегія суддів наголошує, що пенсія позивача перерахована відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із застосуванням формули, відображеної у пункті 9-1 Порядку №1210 із п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати (з 25.04.2019 по 30.06.2019 - 9 264,05 грн., з 01.07.2019 по 30.11.2019 - 9 290,85 грн., з 01.12.2019 року - 9 320,45 грн.).

Відтак, із урахуванням вищевикладеного, відповідач при перерахунку та виплаті пенсії, діяв у межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством.

Відповідно доводи скаржника та відповідні вимоги позову про необхідність зобов`язання відповідача вчинити дії та провести нарахування та виплату його пенсії з 25 квітня 2019 р. пенсії, як інваліда війни та учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС під час виконання військової служби, обчисленої виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року відповідно до частини 3 статті 59 прямої дії Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 та рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.07.2019 у справі №520/5748/19, щомісячно - у розмірі 20865,00 грн.(4173 х 5) та починаючи з 1 січня 2020 року у розмірі 23615,00 грн.(4723 х 5) з урахуванням виплачених сум, і в подальшому виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року довічно є необґрунтованими та такими, що суперечать наведеним вище висновкам.

При цьому, положення Закону №2262-ХІІ не застосовуються до спірних відносин, адже основний розмір пенсії позивача обчислюється відповідно до вимог частини третьої статті 59 Закону №796-XII з урахуванням формули, передбаченої пунктом 9-1 Порядку №1210.

Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року №1-р(II)/2019 не містить висновків про необхідність обчислення пенсії по інвалідності виключно з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати. Так само, у цьому рішенні відсутні висновки про можливість (доцільність, необхідність) обчислення пенсійних виплат по інвалідності у розмірах, визначених Законом №2262-ХІІ.

Щодо вимог позивача про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області 91168,00 грн. завданої моральної шкоди, то колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Враховуючи те, що за наслідками апеляційного перегляду встановлено необґрунтованість та безпідставність наведених вище вимог ОСОБА_1 , вимоги останнього про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області 91168,00 грн. завданої моральної шкоди, які є пов`язаними не підлягають задоволенню.

За таких обставин, зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи норми чинного законодавства, якими урегульовані спірні відносини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про залишення без задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 .

Посилання скаржника на те, що рішення суду першої інстанції є безпідставним та таким, що порушує гарантоване ст. 1 Протоколу 1 Конвенції право мирно володіти своїм майном та ст.6 Конвенції про належне здійснення правосуддя та справедливий суд є необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду даної справи.

Стосовно посилання скаржника на певні правові позиції Європейського суду з прав людини, викладені в його рішеннях, то колегія суддів їх враховує та зауважує, що висновки суду апеляційної інстанції, викладені в цьому рішенні (постанові) не суперечать їм.

Оскільки за наслідками апеляційного перегляду даної справи відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , в такому випадку відсутні і правові підстави для зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, а також допустити негайне виконання рішення суду, оскільки зміст норм ст.382 КАС України, а також ст.371 КАС України передбачає застосування цих заходів в разі прийняття рішення на користь позивача, тобто задоволення позовних вимог.

Як вбачається з ч. 2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено правомірність рішень, дій та бездіяльності, що предметом оскарження у даній справі.

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суддів не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні суду.

Таким чином, судова колегія вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийнятим на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та таким, що ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційні скарги без задоволення, а судове рішення без змін

З урахуванням вимог ст.139 КАС України, відсутні правові підстави для розподілу судових витрат у даній справі.

Оскільки, відповідно до п.3 ч.6 ст.12 КАС України справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, і дана справа відноситься до справ незначної складності,, відповідно вказане рішення (постанова) суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.06.2021 по справі № 520/2455/2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) Н.С. Бартош З.О. Кононенко
Повний текст постанови складено 11.10.2021 року