Справа № 431/4964/21
Суддя: Пелих О. О.
Дата ухвалення: 2021-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №431/4964/21
Провадження № 2-а/431/37/21
У Х В А Л А

про задоволення самовідводу

06 жовтня 2021 року Суддя Старобільського районного суду Луганської області Пелих О.О., розглянувши матеріали адміністративної справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Луганській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення-,

В С Т А Н О В И В :

У провадження судді Старобільського районного суду Луганської області Пелих О.О. надійшла адміністративна позовна заява ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Луганській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

06.10.2021 р. суддею Старобільського районного суду Луганської області Пелихом О.О. у вказаній справі заявлено самовідвід з підстав того, що позивач ОСОБА_1 працював суддею Старобільського районного суду Луганської області, у зв`язку з чим ця обставина викликає сумнів у об`єктивності судді під час розгляду адміністративної справи за його позовом.

Відповідно до ч.1 ст.7 КАС України, суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно частини першої ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а згідно частини другої ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання та застосування практики рішень Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують Конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно пункту п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

У світлі прецедентної практики Європейського суду з прав людини об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається свідчить про неупередженість суду; судом створено достатні гарантії для усунення підстав і навіть потенційної можливості побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі "Фей проти Австрії" у рішення від 24 лютого 1993 року пункти 27, 28,30, ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні апріорно викликати в учасників процесу.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, наявність безсторонності має визначатися для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв, та у цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення або іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється» (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії» рішення від 26 жовтня 1984 року п.26), адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Кастільо Альгар проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року п. 45).

Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 працював суддею Старобільського районного суду Луганської області, вважаю, що існування цієї обставини є об`єктивно виправданою для виникнення у розсудливого спостерігача розумного сумніву у неупередженості судді Пелиха О.О. під час розгляду даної справи, у зв`язку з чим, враховуючи висновки, викладені у вищевказаних рішеннях ЄСПЛ, вважаю що існують інші обставини, що викликають сумнів в об`єктивності судді та на підставі п.4 ч.1 ст.36 КАС України вважаю заяву про самовідвід обґрунтованою та вважаю за необхідне задовольнити самовідвід у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись п.4 ч.1 ст.36, ч.1 ст.39, ч.1,2 ст.40, ч.1 ст.41 КАС України, суддя

У Х В А Л И В :

Заяву судді Старобільського районного суду Луганської області Пелиха О.О. про самовідвід задовольнити.

Відвести суддю Старобільського районного суду Пелиха О.О. від розгляду адміністративної справи №431/4964/21 провадження №2-а/431/37/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Луганській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Передати адміністративну справу №431/4964/21 провадження №2-а/431/37/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Луганській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення до канцелярії Старобільського районного суду Луганської області для визначення судді у порядку встановленому ч.1 ст.31 КАС України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Пелих