Справа № 520/11513/21
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2021-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову в задоволенні клопотання про звільнення сплати судового збору

06 жовтня 2021 р.Справа № 520/11513/21

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Бегунца А.О. , Мельнікової Л.В. ,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 06.08.2021 по справі № 520/11513/21

за позовом ОСОБА_1

до Височанської селищної ради Харківського району Харківської області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 06.08.2021 повернуто позовну заяву ОСОБА_1 до Височанської селищної ради Харківського району Харківської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди .

На зазначену ухвалу суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій також заявлено клопотання про звільнення його від сплати судового збору.

В обґрунтування клопотання позивач зазначає, що він звільнений від сплати судового збору, як позивач у справах про захист прав споживачів відповідно до ч.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» .

Дослідивши клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд дійшов висновку про його необґрунтованість, виходячи з такого.

З приводу посилань позивача, суд зазначає, що ч.3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" не застосовується до питань сплати судового збору у даній справі з огляду на таке.

Відповідно до частини третьої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

З аналізу вказаної норми можна зробити висновок, що звільнення від сплати судового збору встановлено за подання позову за умови, що, по-перше, цей позов подається споживачем, по-друге, позов стосується порушених прав позивача, як споживача у спірних правовідносинах.

Однак, у спірних правовідносинах позивач не є споживачем послуг, оскільки позов стосується захисту права на отримання соціальної пільги.

Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Зі змісту зазначеного пункту вбачається, що визначальною ознакою, яка характеризує фізичну особу, як споживача, є те, що ця особа придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію.

У свою чергу, продукція, згідно з пунктом 19 частини першої статті 1 Закону України "Про захист прав споживачів", - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб.

Предметом даного позову є визнання дій Височанської селищної ради, яка прийняла рішення щодо пред`явлення позивачем Талону, виданого Височанською селищною радою, як додатку до пенсійного посвідчення встановленого зразка, для отримання безоплатної послуги перевезення за маршрутами автобусів № № 1605, 1608, 1624, 1155, 1182, 1187 такими, що порушують право споживача на отримання безоплатної послуги перевезення за означеними маршрутами приміських автобусів; зобов`язання Височанську селищну раду привести свої дії щодо компенсації пільгового проїзду в приміських маршрутах № № 1605, 1608, 1624, 1155, 1182, 1187 в рамки чинного законодавства, а саме: скасування рішення про обов`язкове пред`явлення позивачем водію автобусу визначених маршрутів талону, виданого Височанською селищною радою, як додатку до пенсійного посвідчення, що надає право на безоплатний проїзд; стягнення з Височанської селищної ради завданої позивачу моральної шкоди.

Отже, не викликає сумнівів, що у спірних правовідносинах позивач не придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити вироби (товари), оскільки вони є предметами матеріального світу на відміну від предмету позовних вимог у цій справі.

Також, спірні правовідносини не стосуються й виконання певної роботи у розумінні Закону України "Про захист прав споживачів", оскільки, пунктом 21 частини першої статті 1 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачено, що робота - діяльність виконавця, результатом якої є виготовлення товару або зміна його властивостей за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Так, згідно з пунктом 17 частини першої статті 1 Закону України "Про захист прав споживачів" послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Тобто, послуга, за змістом Закону України "Про захист прав споживачів", - це діяльність з надання особі матеріального чи нематеріального блага, яке визначене договором.

Отже, спір який склався між позивачем та відповідачем щодо визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії не є послугою, у розумінні Закону України "Про захист прав споживачів".

Між тим, пільга щодо сплати судового збору передбачена для споживачів саме Законом України "Про захист прав споживачів", тому для встановлення кола осіб, яких стосується вказана пільга, належить звертатись до визначень саме цього Закону.

Таким чином, дія Закону України "Про захист прав споживачів" не розповсюджується на спірні відносини, що виключає можливість звільнення позивача від сплати судового збору з цих підстав.

Аналогічна правова позиція щодо поширення дії Закону України "Про захист прав споживачів" на спірні правовідносини, викладена Верховним Судом, зокрема, в ухвалах від 23 квітня 2018 року у справі № 826/13116/17, від 17 вересня 2018 року у справі № 9901/773/18, від 02 листопада 2018 року у справі № 2340/2715/18, від 20 листопада 2018 року у справі № 814/2363/17, від 24 квітня 2019 року у справі № 808/772/18.

Будь-яких інших підстав для звільнення від сплати судового збору скаржником не зазначено.

З огляду на викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 133, ч.2 ст. 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Л.В. Курило
Судді А.О. Бегунц Л.В. Мельнікова