Справа № 640/16716/20
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2021-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2021 року м. Київ № 640/16716/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю секретаря судового засідання Легейди Я.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Головного управління Державної податкової служби в Одеській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газінторг ЛТД»

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головним управлінням Державної податкової служби в Одеській області (адреса: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, буд. 5, ідентифікаційний код - 43142370) (далі - позивач або ГУ ДПС в Одеській області) подано на розгляд Окружному адміністративному суду міста Києва позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газінторг ЛТД» (адреса: 02090, м. Київ, вул. Харківське шосе, 19, оф. 11, ідентифікаційний код - 39865557) (надалі - відповідач або ТОВ «Газінторг ЛТД»), у якому позивач просить суд стягнути з усіх відкритих рахунків в банках, обслуговуючих ТОВ «Газінторг ЛТД» кошти за податковим боргом податку на додану вартість з ввезених на територію України товарів (крім ПДВ від операцій з ввезення лікарських засобів, дозв. для виробництва) в сумі 129 387 927,82 грн. на бюджетний рахунок UA5015002, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), , отримувач коштів УК у м. Одесі/м. Одеса/14070100.

В якості підстав позову позивач зазначає, що відповідачем не сплачено податковий борг у розмірі 129 387 927,82 грн. (сто двадцять дев`ять мільйонів триста вісімдесят сім тисяч дев`ятсот двадцять сім гривень 82 коп.).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.07.2020 (суддя Пащенко К.С.) відкрито провадження у адміністративній справі № 640/16716/20, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовчому судовому засіданні.

Копію вказаної ухвали направлено на адресу ТОВ «Газінторг ЛТД», що відповідає відомостям у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Представником Головного управління Державної податкової служби в Одеській області подано клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.09.2020 призначено справу до розгляду у судовому засіданні 22.10.2020 у режимі відеоконференції.

Вказаного дня розгляд справи відкладено до 26.11.2020, а в подальшому до 04.12.2020.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.12.2020 призначено справу до розгляду у судовому засіданні 28.01.2021 у режимі відеоконференції.

В цей день відкладено розгляд справи до 25.02.2021.

Призначеного дня представник позивача був присутній, представник відповідача не з`явився. Протокольною ухвалою закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.03.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.03.2021.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.03.2021 призначено справу до розгляду у судовому засіданні 22.04.2021 у режимі відеоконференції.

В призначений день судом ухвалено розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, згідно з ч. 3 ст. 194 та ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства (скорочено - КАС України).

У відповідності до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відзиву на позову від відповідача, з часу відкриття провадження по справі, до суду не надходило.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газінторг ЛТД» зареєстроване, як суб`єкт підприємницької/господарської діяльності, присвоєно ідентифікаційний код 39865557 і внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців за адресою: м. Київ, Харківське шосе, буд. 19, офіс 11, та перебуває на обліку Головного управління ДПС в Одеській області.

Відповідно до відповідно до розрахунку податкового боргу, довідки-розрахунку заборгованості до бюджету та інтегрованих карток платника податків (ІКП), у ТОВ «Газінторг ЛТД» наявна заборгованість перед бюджетом у сумі 129 387 927,82 грн. з податку на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб`єктами господарювання, у точу числі податкове зобов`язання у сумі 92 414 424,55 грн., штрафні санкції у сумі 23 103 606,14 грн. та пеня у сумі 13 869 897,13 грн.

Враховуючи наявність у ТОВ «Газінторг ЛТД» податкового боргу, Головне управління ДПС в Одеській області, просить суд стягнути податковий борг за рахунок коштів на рахунках платника податків у банках, що обслуговують такого платника.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

ТОВ «Газінторг ЛТД» перебуває на податковому обліку як платник податків.

ГУ ДФС в Одеській області проведено документальну невиїзну перевірку дотримання ТОВ «Газінторг ЛТД», вимог законодавства України з питань державної митної справи за митними деклараціями від 03.08.2018 № UA903010/2018/13300, від 17.09.2018 № UA903010/2018/16400, від 26.09.2018 UA903010/2018/17105, від 31.10.2018 UA903010/2018/19676, від 31.10.2018 UA903010/2018/19677, від 22.12.2018 UA903010/2018/23256, від 22.12.2018 UA903010/2018/23258.

За результатом перевірки Контролюючим органом складено Акт перевірки № 611/15-53-14-10-11/39865557 від 08.04.2019 (далі - Акт перевірки).

В Акті перевірки Контролюючим органом встановлено порушення ТОВ «Газінторг ЛТД» вимог частин 4 та 10 статті 260, частини 1 статті 261, частини 2мстатті 263, пунктів 1, 4 та 5 частини 1 статті 266 МКУ, пункту 190.1 статті 190 ПКУ, пунктів 21 та 26 Положення про митні декларації, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 21.05.2012 №450, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті податку на додану вартість на суму 92 414 424,55 грн.

16.10.2019 позивачем оформлено податкову вимогу форми «Ю» № 185831-50, відповідно до якої загальна сума податкового боргу платника податків становить 129 387 927,82 грн.

Податкова вимога була надіслана відповідачу поштою, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №297.

В подальшому на підставі Акту перевірки Контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення:

- № від 27.05.2019, яким зобов`язано сплатити штраф у сумі 23 103 606,14 грн за заниження грошового зобов`язання податку на додану вартість у розмірі 92 414 424,55 грн;

- а також внаслідок нарахування пені на загальну суму 13 869 897,13 грн. в порядку ст.. 129 ПК України.

В матеріалах справи відсутні докази оскарження ТОВ «Газінторг ЛТД» вказаного податкового повідомлення-рішення № від 27.05.2019.

Відповідач податковий борг не сплатив, відтак позивач звернувся із відповідним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України встановлено, що грошове зобов`язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно із п.п. 14.1.157 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Підпунктом 14.1.175. пункту 14.1 ст. 14 ПК України передбачено, що податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Строки сплати податкового зобов`язання встановлені ст. 57 ПК України, відповідно до п. 57.1 якої платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 57.3 ст. 57 ПК України встановлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у п.п. 54.3.1-54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Як встановлено в абзаці четвертому п. 56.18 ст. 56 ПК України, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу, податкове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

З аналізу наведених положень слідує, що у разі несплати платником податків протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, визначених контролюючим органом грошових зобов`язань та не оскарження у зазначений строк відповідного рішення контролюючого органу, такі податкові зобов`язання вважаються узгодженими.

Як вже зазначалось, доказів сплати відповідачем визначених контролюючим органом грошових зобов`язань матеріали справи не містять.

Крім того, із наявної в матеріалах справи копії інтегрованої картки платника податків вбачається, що податковий борг відповідача станом на день звернення позивача із позовом до суду становить 129 387 927,82 грн.

Доказів на спростування вказаного факту відповідачем не надано.

Отже, станом на момент звернення позивача із даним позовом до суду та станом на момент розгляду даної справи, спірні грошові зобов`язання вважаються узгодженими.

У той же час, зазначені грошові зобов`язання не сплачені у встановлений строк, що підтверджується обліковими даними, та, відповідно, набули статусу податкового боргу.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Підпунктом 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 ПК України передбачено, що податкова вимога - це письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Слід зазначити, що позивачем виставлено відповідачу податкову вимогу №185831-50 від 16.10.2019. Доказів оскарження та скасування зазначеної податкової вимоги та визначеної у ній суми податкового боргу відповідачем не надано.

Згідно із п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Порядок реалізації права органу державної податкової служби на звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу визначено ст. 95 ПК України. Зокрема, відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПК України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п. 95.2 ст. 95 ПК України).

У п. 95.3 ст. 95 ПК України зазначено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Таким чином, з наведеного вбачається, що, по-перше, позивачем дотримані вимоги п. 95.2 ст. 95 ПК України, а відтак і дотримана встановлена ПК України процедура, яка передує зверненню до суду із позовом про стягнення податкового боргу; по-друге, вимоги позивача про стягнення податкового боргу за рахунок грошових коштів на банківських рахунках платника податків, та за рахунок готівки, що належить платнику податків, відповідають приписам чинного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідач суду не надав.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Принагідно суд акцентує увагу, що згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами ст. 74 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому, в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень.

Разом з тим, як зазначає Верховний Суд в постанові від 13.11.2018 по справі №805/528/17-а (адміністративне провадження №К/9901/3571/17, К/9901/3590/17), згідно з принципом змагальності суб`єкт господарювання має спростувати доводи суб`єкта владних повноважень, якщо заперечує їх обґрунтованість.

Натомість відповідач по справі не надав жодного доказу на спростування позовних вимог.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28.08.2018 (справа № 802/2236/17-а).

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки у цій справі не залучалися свідки та не проводилися експертизи, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 6, 72- 77, 139, 241-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Головного управління ДПС в Одеській області - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Газінторг ЛТД» (адреса: 02090, м. Київ, Харківське шосе, буд. 19, офіс 11, ідентифікаційний код - 39865557) з рахунків у банках, що обслуговують такого платника, на користь Головного управління ДПС в Одеській області (адреса: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, ідентифікаційний код - 43142370) податковий борг у сумі 129 387 927,82 грн. (сто двадцять дев`ять мільйонів триста вісімдесят сім тисяч дев`ятсот двадцять сім гривень 82 коп.).

Рішення, відповідно до ст. 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма часниками справи, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного ухвали.

Відповідно до пп. 15.5 п. 1 Розділу VII Перехідні положення КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Окружний адміністративний суд міста Києва.

Суддя К.С. Пащенко