Справа № 280/6352/21
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

04 жовтня 2021 року Справа № 280/6352/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Конишевої О.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Олександрівському району (69063, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, 26)

про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

23.07.2021 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Олександрівському району (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

стягнути з Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Олександрівському району на користь ОСОБА_1 нараховані інфляційні втрати та три проценти річних за період з 30.01.2012 по 22.07.2020 та за період з 02.07.2015 по 15.09.2020 на суму заборгованості, нарахованої на виконання постанови Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20.05.2011 у справі № 2а-1930/11 та Постанови Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13.05.2015 у справі №331/280/15-а (відповідно), у загальній сумі 8188 грн. 07 коп. та у сумі 3 985 (відповідно), а всього 12 173 грн. 07 коп.

Ухвалою суду від 28.07.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні). Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

У зв`язку з тим, що суддя Запорізького окружного адміністративного суду Конишева О.В. перебувала у відпустці в період з 13.09.2021 по 01.10.2021 включно, розгляд справи проводиться першого робочого дня 04.10.2021.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20.05.2011 у справі №2а- 1930/11 визнано дії Управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної адміністрації Запорізької міської ради щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2010 рік, відповідно до положень ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» протиправними; зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної адміністрації Запорізької міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну грошову допомогу па оздоровлення за 2010 рік, відповідно до положень ст..48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру п`яти мінімальних заробітних плат на день її виплати та з урахуванням фактично отриманих сум у цей період; в іншій частині позивних вимог відмовити.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.01.2012. відмовлено ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 20 травня 2011 року; у відкритті апеляційного провадження відмовлено.

Постанова набрала законної сили 30.01.2012.

На виконання рішення суду Управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної адміністрації Запорізької міської ради нарахувано компенсацію у розмірі 4300,0 грн., яка була сплачена 22.07.2020.

Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13.05.2015 у справі №331/280/15-а, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.07.2015, визнано протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Жовтневому району щодо відмови у проведенні нарахування ОСОБА_1 як інваліду І групи суми невиплаченої частини щорічної грошової допомоги на оздоровлення відповідно до положень ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2014 рік; зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Жовтневому району здійснити нарахування та виплату суми невиплаченої частини щорічної разової допомоги на оздоровлення у відповідності до положень ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі п`яти мінімальних заробітних плат з урахуванням здійснених за вказаний період фактичних виплат.

На виконання рішення суду Управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної адміністрації Запорізької міської ради нарахував компенсацію у розмірі 5970,0 грн., яка була сплачена 15.09.2020.

Позивач вважаючи, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, тому повинен сплатити позивачу інфляційні витрати та 3 проценти річних, у зв`язку із чим звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

При вирішенні спору по суті суд виходить з викладеного вище та наступного.

У ст.11 Цивільного кодексу України зазначено: «1.Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. 2.Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. 3.Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. 4.У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. 5.У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. 6.У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події».

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч.1 ст.533 Цивільного кодексу України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Як зазначено у ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З матеріалів справи суд не вбачає наявність цивільно-правових відносин між позивачем та відповідачем як суб`єктом владних повноважень, наявність цивільно-правового порушення з боку відповідача, який мав би складатися з протиправної поведінки (умисне протиправне користування відповідачем коштами належними позивачеві), що спричинила збитки, вини заподіювача шкоди та причинно-наслідкового зв`язку між ними.

У відповідача не виникло перед позивачем грошового зобов`язання в порядку ст.11 Цивільного кодексу України як зобов`язання боржника заплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених цивільним законодавством України, а відтак відповідач не є боржником, що прострочив виконання грошового зобов`язання у розумінні ст.625 Цивільного кодексу України.

Також, за змістом норми права наведеної у ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Проте, у позивача не виникло право на застосування наслідків порушення грошового зобов`язання відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України.

Суд зазначає, що постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20.05.2011 у справі №2а- 1930/11 та постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13.05.2015 у справі №331/280/15-а не визначено грошового зобов`язання до стягнення, таке рішення має зобов`язальний характер, а тому у справі відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України.

Враховуючи наведене вище, а саме, що постановами Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20.05.2011 у справі №2а- 1930/11 та від 13.05.2015 у справі №331/280/15-а не визначено розмір заборгованості щодо донарахування та виплати одноразової допомоги на оздоровлення позивача, стягнення грошових сум ним не встановлено, тобто між сторонами відсутні грошові зобов`язання, то суд вважає, що вимога позивача про стягнення суми індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми боргу не підлягає задоволенню.

Аналогічне застосування норм права відображено у: постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19.08.2020 у справі №826/7444/16 (адміністративне провадження №К/9901/44555/18); постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2020 у справі №826/17595/18; постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2021 у справі №420/9227/20; постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 09.03.2021 у справі №646/4625/20.

Враховуючи з`ясовані обставини, досліджені матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню. Доводи позивача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, питання розподілу судових витрат в порядку статті 139 КАС України судом не вирішується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Олександрівському району (69063, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, 26, ) - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі 04.10.2021.

Суддя О.В. Конишева