Справа № 460/1616/21
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2021-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2021 рокуЛьвівСправа № 460/1616/21 пров. № А/857/14937/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 24 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинення певних дій,-

суддя в 1-й інстанції Недашківська К.М.,

час ухвалення рішення 24.05.2021 року,

місце ухвалення рішення м. Рівне,

дата складання повного тексту рішення 24.05.2021 року,

в с т а н о в и в:

У березні 2021 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області (далі відповідач) про визнання протиправними дії та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-XII (далі - Закон № 796) за періоди з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року, з 01.01.2016 року по 02.08.2016 року, з 17.07.2018 року пенсію у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком щомісячно і додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком щомісячно.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 24 травня 2021 року адміністративний позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права та невстановлення всіх обставин справи, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що він є інвалідом ІІІ групи захворювання, яке пов`язане із наслідками аварії на Чорнобильській АЕС, і отримує пенсію відповідно до Закону № 796. У зв`язку з прийняттям рішення Конституційного Суду України від 17.07.2018 року № 6-р/2018 позивач має право на пенсію та додаткову пенсію в розмірах, встановлених ст.ст. 50,50 Закону № 796. Також позивач має право на перерахунок пенсії за період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року.

Колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу в порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Із цим конституційним правом громадян кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення.

Судом встановлено, що позивач є особою постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, інвалідом ІІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з наслідками аварії на ЧАЕС з 2016 року. Позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію по інвалідності за нормами Закону № 796.

У січні 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку та виплати згідно зі ст.ст. 50, 54 Закону № 796 додаткової та державної пенсій, в розмірах, передбачених безпосередньо наведеними нормами права.

Листом від 23.02.2020 року відповідач повідомив позивачу у зв`язку з відсутністю правових підстав для перерахунку вказаних пенсійних виплат, оскільки їх обчислення та виплата здійснені у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Вирішуючи спірні правовідносини колегія суддів виходить з наступного.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 24.05.2021 року позов до відповідача в частині визнання протиправними дій щодо відмови у нарахуванні та виплаті державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону № 796 за періоди з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року, з 01.01.2016 року по 02.08.2016 року, з 17.07.2018 року по 05.09.2020 року; зобов`язання нарахувати та виплатити відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону № 796 за періоди з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року, з 01.01.2016 року по 02.08.2016 року, з 17.07.2018 року по 05.09.2020 року пенсію у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком щомісячно і додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком щомісячно залишено без розгляду.

Вказана ухвала позивачем не оскаржувалась, відповідно судом апеляційної інстанції право на перерахунок пенсії позивача за вказані періоди не переглядається.

Колегія суддів переглядає лише оскаржуване рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправними дій та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону № 796 за період з 06.09.2020 року пенсію у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком щомісячно і додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком щомісячно.

Відповідно до ст. 49 Закону № 796 пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно із ч. 4 ст. 54 Закону № 796 (в редакції від 9 липня 2007 року, згідно з рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008), в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по IІІ групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.

Частиною 1 статті 50 Закону № 796 передбачено, що особам, віднесеним до І категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірах: інвалідам ІIІ групи - 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 14.06.2011 року № 3491-VI розділ VІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік» доповнений п. 4, яким встановлено, зокрема, що у 2011 році норми і положення ст.ст. 39, 50, 51, 52, 54 Закону № 796 застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік (положення п. 4 розділу VІІ визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним) згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 26.12.2011 року № 20-рп/2011).

Отже, Законом № 3491 Кабінету Міністрів України надані повноваження встановлювати інші, ніж передбачені ст.ст. 39, 50, 51, 52, 54 Закону № 796, розміри доплати до пенсії, додаткової пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Постановою КМУ «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.11.2011 року № 1210 (далі Постанова № 1210) визначені мінімальні розміри основної пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, а також щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

28.12.2014 року прийнято Закон України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», п. 9 Прикінцевих положень якого встановлено, що норми і положення, зокрема, ст.ст. 50, 54 Закону № 796 застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Законом України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28.12.2014 року № 79-VIII, який набув чинності 01.01.2015 року, розділ Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України доповнено п. 26, яким встановлено, що норми і положення ст.ст. 50, 54 Закону № 796 застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Позивач посилається на рішення Конституційного Суду України від 17.07.2018 року № 6-р/2018, яким визнано неконституційними, зокрема, підпункт 2, абзаци перший, другий підпункту 3, підпункт 4, абзаци перший, другий підпункту 5, абзаци перший - четвертий підпункту 6, підпункт 7 пункту 4 розділу I Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року № 76-VIII.

Проте, положення вищевказаного Закону в частині встановлення, що норми і положення ст.ст. 50, 54 Закону № 796 застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, неконституційними не визнавались.

Таким чином, із набуттям чинності Закону № 79-VІІІ, Кабінету Міністрів України були надані повноваження щодо визначення розміру виплат передбачених, зокрема, ст.ст. 50, 54 Закону № 796.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що виплачуючи позивачу з 06.09.2020 року додаткову та державну пенсії, передбачені ст.ст. 50, 54 Закону № 796, у порядку та розмірах, встановлених Порядком № 1210, відповідач діяв правомірно та, відповідно, жодним чином не порушив законні права та інтереси позивача щодо належного соціального забезпечення.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційних скарг висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 308,311,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 24 травня 2021 року у справі № 460/1616/21 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді М. П. Кушнерик
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 06 жовтня 2021 року.