Справа № 240/9228/21
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2021-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
05 жовтня 2021 року м. Житомир справа № 240/9228/21
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гуріна Д.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,
До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 , з врахуванням пільгового стажу;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 у пільговому обчисленні (зарахувати кожний рік роботи за один рік і шість місяців) стаж роботи з 28.03.1977 до 30.06.1977, з 19.07.1977 до 11.09.1979, з 06.01.1984 до 24.11.1984, 28.11.1984 до 23.03.1988 включно в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату недоплачених йому сум пенсії з врахуванням пільгового обчислення стажу з 2016 року та виплачувати пенсію в подальшому згідно проведеного перерахунку до виникнення обставин, з якими закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що перебуває на обліку у ГУ ПФУ в Житомирській області та отримує пенсію за віком. Позивач звернувся до відповідача з приводу перерахунку пенсії з урахуванням стажу роботи в районах Крайньої Півночі з розрахунку за один рік і шість місяців. Відповідач відмовив у проведенні такого перерахунку зважаючи на відсутність у позивача строкових трудових договорів на надання пільг за роботу в районах Крайньої Півночі за вказані позивачем періоди роботи. Позивач вважає таку бездіяльність протиправною з огляду на наявність відповідних записів у його трудовій книжці. Крім того, на думку позивача, для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі. Тобто достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 26.05.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи та надано відповідачу строк на подання відзиву на позов.
25.06.2021 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив відповідно до змісту якої позивач проти доводів відзиву заперечує, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, з підстав зазначених в позовній заяві (а.с.18-21).
30.06.2021 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с.22-23) відповідно до якого відповідач проти заявлених вимог заперечує та просить відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування заперечень зазначає, що надані позивачем копії трудової книжки не підтверджують факту укладення строкових трудових договорів та отримання пільг за роботу в районах Крайньої Півночі, тому відсутні підстави для зарахування періодів роботи в районах Крайньої Півночі з 28.03.1977 до 30.06.1977, з 19.07.1977 до 11.09.1979, з 06.01.1984 до 24.11.1984, 28.11.1984 до 23.03.1988 включно у пільговому обчисленні. Вважає, що правомірно зарахував стаж позивача в районах Крайньої Півночі в одинарному розмірі. Крім того, відповідачем вказано у відзиві, що оскільки, стаж роботи в умовах Крайньої Півночі обчислюється в пільговому розмірі тільки за умови укладання строкового трудового договору на термін не менше трьох років, тому зарахування стажу в пільговому розмірі провадиться у разі наявності строкового договору або іншого документу, виданого з посиланням на те, що особа укладала строкові трудові договори.
За матеріалами пенсійної справи позивача періоди роботи з 28.03.1977 до 30.06.1977, з 19.07.1977 до 22.12.1977, з 06.01.1984 до 24.11.1984, з 28.11.1984 до 23.03.1988 в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, зараховано в календарному обчислені.
Пенсія позивачу призначалася на підставі документів про стаж та заробітну плату без надання позивачем строкових договорів чи будь-яких інших документів, що підтверджували право на пільгове обчислення стажу роботи на Крайній Півночі.
Так як, позивач не надав строкових договорів про роботу в районах Крайньої Півночі, підстав для зарахування до страхового стажу періодів роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до них, в пільговому обчисленні немає.
Згідно з частиною 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Частиною 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до положень частини 5 статті 262, частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію за віком.
При обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсійне забезпечення, період роботи з 28.03.1977 до 30.06.1977, з 19.07.1977 до 11.09.1979, з 06.01.1984 до 24.11.1984, 28.11.1984 до 23.03.1988, як трудовий стаж в місцевостях, прирівняних до району Крайньої Півночі та в районах Крайньої Півночі зараховано з розрахунку календарного обчислення рік за рік.
Не погодившись із вказаним розрахунком пенсії, ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу із заявою про перерахунок його стажу роботи із розрахунку один рік за один рік і шість місяців.
Листом від 20.04.2021 №7093-4730/М-02/8-0600/21 ГУ ПФУ в Житомирській області відмовило у перерахунку пенсії та повідомило про те, що пільгове обчислення стажу роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі проводиться в півтора кратному розмірі (один рік роботи за один рік і шість місяців) при укладені письмових строкових трудових договорів. Таким чином, за відсутності письмових строкових трудових договорів за період з 28.03.1977 до 30.06.1977, з 19.07.1977 до 11.09.1979, з 06.01.1984 до 24.11.1984, 28.11.1984 до 23.03.1988, що підтверджує їх укладання до 1 січня 1991 року відсутні й підстави для перерахунку стажу роботи позивача (а.с.7).
Позивач, вважаючи порушеним своє право на належне пенсійне забезпечення, звернувся за їх захистом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Щодо обчислення трудового стажу за роботу у районах Крайньої Півночі у пільговому обчисленні (один рік за півтора) до 01.01.1991, слід зазначити наступне.
Відповідно до абзацу першого та другого пункту 5 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-IV), період роботи до 01.01.1991 в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01.01.1991.
Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 №148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".
Відповідно до п.п. "д" п.5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 "Про упорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.
Статтею 3 Указу Президії Верховної Ради СРСР "Про розширення пільг на осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" від 26 вересня 1967 року передбачено скоротити тривалість трудового договору, що дає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року "Про упорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", з п`яти до трьох років.
Пунктом 3 постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 №148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" зазначено, що працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 1 березня 1960 р. зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності і за вислугу років, а після 01.03.1960 - за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.
Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", визначений постановою Ради Міністрів СРСР №1029 від 10 листопада 1967 року.
Відповідно до пунктів 1, 2 Розділу І Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати та Президії ВЦРПС від 16 грудня 1967 року №530/П-28, пільги, встановлені Указами Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» і від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, що працюють з районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», надаються всім робочим і службовцям (в тому числі місцевим жителям і іншим особам, прийнятим на роботу на місці) державних, кооперативних і громадських підприємств, установ, організацій, що знаходяться в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».
Отже, період роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях прирівняних до них, з 01.03.1960 зараховується до стажу роботи із застосуванням пільгового коефіцієнту (один рік за один рік і шість місяців) при умові, якщо працівник мав право на пільги, встановлені ст.5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".
Крім того, зі змісту зазначених правових норм вбачається, що особа, яка працювала в районах Крайньої Півночі, або в місцевостях прирівняних до Крайньої Півночі не менше трьох років до 01.01.1991 має право на пільговий розрахунок її стажу. Так, підставою для отримання пільгового стажу є сам факт роботи особи на Крайній Півночі, або в місцевостях прирівняних до Крайньої Півночі на умовах укладання нею трудової угоди не менше ніж на три роки.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пунктів 3, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637), за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Згідно записів у трудовій книжці, позивач працював на різних роботах у районах Крайньої Півночі (город Нижневартовск, в составе Хантимансийского автономного округа Тюменской области) у такі періоди:
з 28.03.1977 до 30.06.1977 - помічник машиніста ескалатора 5 розряду УМТ «Нижневартовскспецстрой»;
з 19.07.1977 до 11.09.1979 - тракторист 5 розряду Варьеганская АТК ПУАТ Главтюменскнефтегаз Ханти-Мансийского національного округа;
з 06.01.1984 до 24.11.1984 - машиніст 6 розряду УМТ Нижневартовскстройремонт;
з 28.11.1984 до 23.03.1988 - в порядку переведення механік-водій ГТТ 6 розряду, машиніст бульдозера 6 розряду та слюсарем 6 розряду в Трест «Магнетнефтестрой УГР-3» (а.с.8-10).
Крім того, відповідні роки стажу роботи підтверджено відповідними записами у трудовій книжці з посиланням на дату та номер наказів про прийняття, переведення, звільнення та записом про місцезнаходження підприємств, на яких позивач виконував роботи.
Згідно з постановою Ради Міністрів СРСР від 10 листопада 1967 року №1029 Ханти-Мансійський округ відноситься до місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі, Нижньовартовськ (рос. Нижневартовск) місто у складі Ханти-Мансійського автономного округу Тюменської області, Росія. Ханти-Мансійський автономний округ Тюменської області відноситься до районів Крайньої Півночі.
Суд зауважує, що між сторонами відсутній спір, що місцевість, де працював позивач, відносилась до районів Крайньої Півночі, тому це питання не потребує доказування.
Відповідно до абзацу третього пункту 5 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.
Згідно положень абзацу третього підпункту 2 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), за період роботи до 1 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього СРСР, а також на острові Шпіцберген надаються договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.
Отже, з огляду на вищенаведені норми права, для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.
Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 10 вересня 2019 року у справі №348/2208/16-а, від 18.06.2020 у справі №537/1415/17, від 18.06.2020 у справі №140/1319/16-а, від 7 червня 2018 року у справі №173/637/17, від 3 липня 2018 року у справі №302/662/17-а, від 25 вересня 2018 року у справі №554/1723/17 та від 21 серпня 2019 року у справі №750/1717/16-а, які враховуються судом при вирішенні даної справи відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.
З огляду на підтвердження записами в трудовій книжці стажу роботи позивача в районі Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняй до районів Крайньої Півночі, відмова відповідача в зарахуванні періодів роботи позивача з 28.03.1977 до 30.06.1977, з 19.07.1977 до 11.09.1979, з 06.01.1984 до 24.11.1984, з 28.11.1984 до 23.03.1988 включно в районах Крайньої Півночі до пільгового стажу із застосуванням пільгового коефіцієнту (один рік за один рік і шість місяців) з підстав того, що надані позивачем документи (копія трудової книжки) не підтверджують факту укладання з позивачем строкових трудових договорів, є протиправною.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії шляхом зарахування до страхового стажу періоду роботи в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі з 28.03.1977 до 30.06.1977, з 19.07.1977 до 11.09.1979, з 06.01.1984 до 24.11.1984, з 28.11.1984 до 23.03.1988 включно, із розрахунку один рік роботи за один рік та шість місяців.
З вищевикладених підстав, суд дійшов висновку про протиправну бездіяльність відповідача, яка полягала у незарахуванні в пільговому обчисленні до стажу позивача періодів роботи в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі з 28.03.1977 до 30.06.1977, з 19.07.1977 до 11.09.1979, з 06.01.1984 до 24.11.1984, з 28.11.1984 до 23.03.1988 включно, який підтверджується записами трудової книжки, зауважень до записів в якій у відповідача немає.
За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Водночас суд зазначає, що захисту підлягають лише порушені права, тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог спрямованих у майбутнє.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем сплачений судовий збір у розмірі 908,00 грн. У зв`язку із задоволенням позовних вимог суд дійшов висновку, що судові витрати, понесені позивачем, належать відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, а саме у сумі 908,00 грн.
Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 з врахуванням пільгового стажу.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 у пільговому обчисленні (кожен рік роботи за один рік і шість місяців) періоди роботи з 28.03.1977 до 30.06.1977, з 19.07.1977 до 11.09.1979, з 06.01.1984 до 24.11.1984, 28.11.1984 до 23.03.1988 включно в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату недоплачених йому сум пенсії з урахуванням пільгового обчислення стажу починаючи з 2016 року.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирської області на користь ОСОБА_1 908,00 грн на відшкодування витрат зі сплати судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.М. Гурін