Справа № 420/8089/20
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2021-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8089/20
06 жовтня 2021 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А.,
за участі секретаря Сідлецької А.П. представників : позивача Гербей А.А., відповідача Шишової С.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі звіт про виконання судового рішення по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-
Рішенням суду від 26.10.2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення відділу з питань перерахування пенсій №11 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №11 від 06.03.2020 року про відмову у проведенні перерахунку та виплаті ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Одеського апеляційного суду від 04.03.2020 року №06-21/246/2020 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці;
визнано протиправним та скасовано рішення управлінням застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №26 від 13.08.2020 року про відмову у проведенні перерахунку та виплаті ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Одеського апеляційного суду від 04.03.2020 року №06-21/246/2020 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці;
зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Одеського апеляційного суду від 04.03.2020 року №06-21/246/2020, починаючи з 19.02.2020 року, з урахуванням фактично виплачених сум. 26.11.2020 року вищенаведене рішення набрало законної сили.
Вказане рішення набрало законної сили 26.11.2020 та був виданий виконавчий лист.
Ухвалою суду від 30.03.2021 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зобов`язано подати до Одеського окружного адміністративного суду звіт про виконання судового рішення від 26.10.2020 року по справі №420/8089/20 у 60-ти денний строк з моменту отримання копії ухвали суду.
Ухвалою суду від 31.05.2021 року судом прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.10.2020 року по справі №420/8089/20.
Ухвалою суду від 30.07.2021року за наслідками розгляду звіту боржника суд встановив новий строк та зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області надати до суду у 60-ти денний строк з моменту отримання копії цієї ухвали звіт про виконання рішення суду від 12.10.2020 року по справі №420/8089/20.
До суду 05.10.2021 року надійшов звіт від боржника про виконання рішення суду по справі № 420/8089/20.
28.09.2021 року до суду надійшло клопотання представника позивача про накладення штрафу на керівника боржника через невиконання судового рішення.
Розглянувши звіт щодо виконання судового рішення, суд зазначає таке.
Відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Згідно із ч.ч. 2, 3 вказаної статті за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.
Таким чином, обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо подання звіту про вчинення дій, спрямованих на виконання судового рішення з питання вирішення спору по суті, реалізується у разі встановлення судом відповідного строку для цього відповідно до приписів ст. 382 КАС України.
Виконання судового рішення має бути підтверджено документально, у тому числі в частині фактичної реалізації обов`язків суб`єкта владних повноважень.
Як убачається з доданих до звіту доказів, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області було перераховано на підставі рішення суду довічне грошове утримання позивача за період з 19.02.2020 року, що підтверджується протоколом про перерахунок пенсії від 26.11.2020
Втім, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області не надано суду доказів виплати позивачу перерахованої суми грошового утримання у сумі 1089911.60грн. донарахованої за період з 19.02.20р. по 26.11.2020р.
Водночас, відповідачем додано до звіту витяг з Реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою відповідно до Постанови Пенсійного фонду України №20-1 від 26.09.2018р. та до заперечень на клопотання про накладення штрафу наданий звіт Пенсійного фонду України про виконання бюджету за 1 півріччя 2021року.
Слід зазначити, що головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується винесенням судового рішення, а також передбачає його виконання.
Кожний судовий процес повинен завершуватися реалізацією судового рішення у спірних правовідносинах між його сторонами.
Тому після вирішення публічно-правового спору і набрання судовим рішенням законної сили суд продовжує відігравати активну роль у реалізації сторонами прав та законних інтересів, з приводу захисту яких він ухвалив судове рішення.
В основу ефективності правосуддя покладається здійснення судом належного контролю за виконанням судового рішення, оскільки головною метою судового рішення є ефективність у поновленні порушених прав та свобод особи.
Також, Конституційний Суд України у Рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз.1 пп.3.2 п.3, абз.2 п.4 мотивувальної частини).
Конституційний Суд України також зазначав, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абз.3 п.2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року №5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).
Суд вважає за необхідне зазначити, що невиконанням рішення суду, яке набуло законної сили, підривається як авторитет судової гілки влади, так і авторитет демократичної держави в цілому.
Рішення суду, яке набуло законної сили - має бути виконане. Виконання рішення суду забезпечує довіру суспільства до суду, оскільки довіра людини до суду формується не тільки через призму справедливого судового рішення, а й зокрема через виконання цього рішення.

Невиконання рішення суду формує недовіру людини до суду, що недопустимо в демократичній державі. Водночас, суб`єкт владних повноважень, який є стороною у справі, має бути зразком для громадськості щодо належного виконання рішення суду, не чекаючи при цьому примусового виконання такого рішення суду або встановлення судового контролю щодо виконання рішення суду.

На підставі аналізу ст.ст. 3, 8, ч.ч.1, 2 ст. 55, ч.ч.1, 2 ст. 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в п.2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року №2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст. 129-1 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.ст. 14, 370 КАС України.

Отже, основним призначенням стадії виконання судового рішення є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому ст.8 Конституції України принципу верховенства права.

Водночас ГУ ПФУ в Одеській області не надало суду жодного доказу того, що ним вчинялись дії спрямовані на виконання судового рішення у повному обсязі.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для прийняття звіту відповідача.

Щодо клопотання позивача про накладення штрафу, суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст.382 КАС України визначено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Частиною 4 ст.382 визначено, що питання про накладення штрафу вирішується за клопотанням позивача або за ініціативою судді у судовому засіданні з повідомленням сторін. Неприбуття у судове засідання сторін, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду цього питання.

Кодексом адміністративного судочинства України чітко визначено, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах покладено на суд, який може накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф.

При вирішенні питання про накладення штрафу суд враховує, що приписи процесуального законодавства про накладення на суб`єкта владних повноважень штрафу за невиконання рішення або неподання звіту не є імперативними, а дозволяють суду діяти на власний розсуд в питанні накладення штрафу.

Згідно із ч.3 ст.382 КАС України половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

З матеріалів справи вбачається, що з часу набрання рішенням суду законної сили, відповідач не вчинив достатніх дій, направлених на його виконання.

У запереченнях відповідача на клопотання про накладення штрафу від 05.10.2021 вих.№ЕП/27044/21 представник Головного управління ПФУ в Одеській області зазначає, що поважною причиною не виконання рішення суду є відсутність відповідного бюджетного фінансування з боку держави.

Проте, поданий звіт відповідача не підтверджують його активні дії, спрямовані на виконання судового рішення, а навпаки свідчать про його бездіяльність.

Згідно приписів частини другої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області втрете до суду подано звіт, з якого не убачається належного виконання боржником рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.10.2020 року в адміністративній справі №420/8089/20, такі дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, на переконання суду, свідчать про ухилення боржника від виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.10.2020 в адміністративній справі №420/8089/20, яким Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зобов`язано виплатити на користь ОСОБА_1 виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Одеського апеляційного суду від 04.03.2020 року №06-21/246/2020, починаючи з 19.02.2020 року.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_2 як керівник суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, не забезпечив повне виконання рішення суду у даній справі, суд вважає за необхідне накласти штраф на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, яким є начальник Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області Буряченко Олександр Євгенович.

Відповідно до статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та статті 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Отже, законодавством регламентовано інститут судового контролю за виконанням рішення суду, який націлений на забезпечення повної та всебічної реалізації прав особи, які були захищені судом, та їх дієвого відновлення.

Згідно рекомендацій, зауважень та висловленим занепокоєнням Європейського суду з прав людини, які наголошувались у відповідних рішеннях ЄСПЛ, зокрема у пункті 54 Рішення Європейського суду з прав людини, справа «Юрій Миколайович Іванов проти України» (Заява №40450/04), саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до вимог Конвенції, про що навіть 6 березня 2008 року згідно з пунктом 2 статті 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Комітет міністрів розглянув заходи, запроваджені Урядом України для забезпечення виконання рішень Суду у справах, в яких порушується питання тривалого невиконання остаточних рішень національних судів. Комітет міністрів ухвалив тимчасову резолюцію (СМ/Ке80ІІ(2008)1), у відповідних положеннях якої зазначено: «Комітет міністрів висловлює особливу занепокоєність у зв`язку з тим, що, незважаючи на цілий ряд законодавчих та інших важливих ініціатив, до яких неодноразово приверталася увага Комітету міністрів, поки що досить мало зроблено для того, щоб подолати існуючу структурну проблему невиконання рішень національних судів; рекомендує органам влади: 1. забезпечити ефективну реалізацію на практиці положень про відповідальність посадових осіб за невиконання рішень. 2. призначити відшкодування за шкоду, спричинену затримками у виконанні рішень національних судів, безпосередньо на підставі положень Конвенції та практики Європейського суду, як це передбачено Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Європейський суд з прав людини у рішенні від 06.09.1978 у справі «Класс та інші проти Німеччини» зазначив, зокрема таке: «із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури».

У даному випадку суд констатує фактичну відмову відповідача від виконання рішення суду, відверте ігнорування рішення суду та його тривале невиконання всупереч вимогам статті 1291 Конституції України щодо обов`язковості судових рішень, що, крім іншого, підриває авторитет судової влади, у т.ч. в частині обов`язковості виконання судових рішень.

Внаслідок невиконання рішення суду відповідачем по суті ставиться під сумнів сама сутність існування судової влади.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено, що у 2021 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 липня 2021 року становить 2379,00 грн.

Визначаючи розмір штрафу, з урахуванням положень частини другої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про необхідність його застосування у мінімальному розмірі, тобто, на рівні двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 47580,00 грн. (2379,00 грн. х 20), оскільки такий розмір, за висновком суду, буде достатнім для відповідача, та спонукатиме його виконати рішення суду.

Відповідно до частини сьомої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, сплата штрафу не звільняє від обов`язку виконати рішення суду і подати звіт про його виконання. Повторне невиконання цього обов`язку тягне за собою застосування наслідків, установлених частинами першою і другою цієї статті, але розмір нового штрафу при цьому збільшується на суму штрафу, який було або мало бути сплачено за попередньою ухвалою.

Оскільки накладення штрафу за невиконання рішення суду не звільняє від обов`язку його виконання, суд вважає за необхідне встановити відповідачу новий строк для надання звіту про виконання рішення суду.

Керуючись статтями 248, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Накласти на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області ОСОБА_2 штраф в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 47580,00 грн.

Половину штрафу у розмірі 23790,00 грн. (двадцять три тисячі сімсот дев`яносто гривень 00 коп.) стягнути з начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області Буряченко Олександра Євгеновича на користь ОСОБА_1 .

Половину штрафу у розмірі 23790,00 грн. (двадцять три тисячі сімсот дев`яносто гривень 00 коп.) стягнути з начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області Буряченко Олександра Євгеновича на користь Державного бюджету України (отримувач коштів: ГУК в Од.обл/м.Одеса/21081100; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37607526; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0015744; код класифікації доходів бюджету: 21081100).

Попередити керівника суб`єкта владних повноважень - начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області Буряченко Олександра Євгеновича про те, що за правилами частини шостої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України з наступного дня після набрання ухвалою законної сили на суму заборгованості без додаткового рішення суду нараховується пеня в розмірі трьох відсотків річних з урахуванням індексу інфляції.

Встановити Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області новий строк для подання звіту про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.10.2020 в адміністративній справі №420/8089/20 в частині зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Одеського апеляційного суду від 04.03.2020 року №06-21/246/2020, починаючи з 19.02.2020 року, з урахуванням фактично виплачених сум - один місяць після отримання копії даної ухвали.

Стягувачі:

- ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

- Державна судова адміністрація України (ідентифікаційний код 26255795, місцезнаходження: 01021, м. Київ, Печерський р-н., вул. Липська, буд.18/5).

Боржник - начальник Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області Буряченко Олександр Євгенович (місце роботи: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ).

Строк пред`явлення ухвали до виконання - до 06.10.2024 року.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки встановлені ст.256 КАС України.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлений 06.10.2021року.

Суддя Е.А.Іванов