Справа № 380/9592/21
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2021-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року

справа №380/9592/21

провадження № П/380/9732/21

Львівський окружний адміністративний суд

у складі головуючої судді Сподарик Н.І..

За участю секретаря судового засідання Суліковської У.І.,

представника відповідача Петейчук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною і скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (81135. Львівська область, Пустомитівський район, с. Зубра, вул. Богдана Хмельницького, 144) про визнання протиправною і скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу) із вимогою:

- визнати протиправною та скасувати постанову Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу від 12.05.2021 №214259.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що оскаржуваною постановою позивача притягнуто до відповідальності за абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України Про автомобільний транспорт за порушення ст. 39 та ст. 48 Закону. За приписами абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України Про автомобільний транспорт, за порушення законодавства про автомобільний транспорт, зокрема, надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, до автомобільних перевізників застосовується адміністративно-господарський штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Проте, позивач зазначає, що не є автомобільним перевізником і не має жодного відношення до факту перевезення, що відбулось 18.03.2021, а є лише власником транспортних засобів MAN TGX 18.440 д.р.н. НОМЕР_2 , Schmitz SKI24 д.р.н. НОМЕР_3 . Окрім того зазначає, що не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи щодо застосування адміністративно-господарського штрафу. Вказує, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам до індивідуальних актів, оскільки з неї неможливо встановити чіткий зміст допущеного порушення, та правову норму, яку порушено. Зазначив, що в жодному із складених працівниками Укртрансбезпеки документів не зазначені індивідуальні ознаки вагового комплексу (номер, серія тощо), відсутня жодна інформація про найменування, модель, серійний номер ГВК. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 18.06.2021 відкрито провадження у справі, призначено судове засідання, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

19.07.2021 за вх. №51708 засобами електронного зв`язу від позивача надійшли додаткові пояснення у справі. Зазначив, що на місці зупинки водій ТзОВ «Амбер Транс» ОСОБА_2 на місці габаритно-вагового контролю надав посадовим особам відповідача посвідчення водія, реєстраційні документи на транспорті засоби, нотаріально завірений договір позички транспортних засобів від 18.08.2020, акт передачі транспортних засобів до договору позички від 18.08.2020, товарно-транспорту накладну від 18.03.2021 №б/н та наказ на прийняття ОСОБА_2 на посаду водія ТзОВ «Амбер Транс» від 14.08.2020 №3-ОС.

19.07.2021 за вх. №51799 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, позовні вимоги заперичив, просив суд відмовити у задоволенні позову. Так як за результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу було встановлено, що загальна маса транспортного засобу становила 41250 кг при нормативно допустимій 40000 кг, навантаження на одиничну вісь становило 12300 кг при нормативно допустимому 11000 кг. Щодо аргументів позивача, що він не є перевізником у даному перевезенні, зазначив, що згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу марки MAN, д.н.з. НОМЕР_4 , він належить на праві власності ФОП ОСОБА_1 , отже, у даному випадку, позивач є суб`єктом відповідальності. Також наголосив, що жоден законодавчий акт не передбачає обов`язку для посадових осіб Укртрансбезпеки надавати водію, перевізнику або будь-якій іншій особі копію або оригінал документу, що посвідчує проведення повірки ваг, якими здійснюється зважування, не містить вимоги вказувати у акті, довідці чи іншому документі, виданому на підставі здійснення зважування реквізити ваг, якими таке зважування здійснювалось. Стверджує, що позивач був належним чином повідомлений про розгляд справи, що підтверджується чеком ПАТ «Укрпошта» від 30.04.2021 та трекінгом відправлення 381.

19.07.2021 за вх. №51480 від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву. Позовні вимоги вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вказав, що позивач не є автомобільним перевізником та не може бути суб`єктом відповідальності передбаченої абзацом 15 частини 1 статті 60 Закону №2344-ІІІ. Крім цього жодного повідомлення про дату розгляду справи за адресою місця проживання не надходило. Вказує, що у відповідності до п. 26 Порядку №1567, справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням, що відповідачем зроблено не було.

19.07.2021 за вх. №51482 від позивача надійшло клопотання про долучення додаткових доказів до матеріалів справи. Долучено практику судів з подібних та аналогічних спорів.

19.07.2021 за вх. №51788 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника.

03.08.2021 за вх. №56184 від представника відповідача надійшли письмові заперечення.

09.08.2021 за вх. №57723 від позивача надійшла відповідь на заперечення. Вказав, що відповідач у запереченнях зазначив обгрунтування, які викладені у відзиві на позовну заяву.

Інших заяв по суті спору не надходило.

Позивач в засідання суду явки не забезпечив, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Скеруавав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив, просив суд у задоволенні позову відмовити.

Суд всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини справи, дослідив матеріали справи, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті та встановив таке.

ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки MAN, модель TGX 18.440, державний номерний знак НОМЕР_4 , 2010 року випуску, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 (а.с. 16).

Крім цього, позивач є власником транспортного засобу марки SCHMITZ, модель SKI 24, державний номерний знак НОМЕР_3 , 2002 року випуску, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 (а.с. 16).

Згідно договору позички транспортного засобу від 18.08.2020, укладеного між ОСОБА_1 (позичкодавець) та ТОВ «Амбер Транс» (користувач), позичкодавець передає, а користувач приймає транспортні засоби в тимчасове безоплатне користування строком на 36 календарних місяців.

Згідно п. 1.1. вказаного договору, позичкодавець передає, а користувач приймає транспортні засоби: марки SCHMITZ SKI24, д.н.з НОМЕР_3 ; марки МАN NGX 18.440, д.н.з НОМЕР_4 ; марки МАN TGX 18.440, д.н.з НОМЕР_7 ; маркиJANMIL NW-1S, д.н.з НОМЕР_8 .

Зазначений договір посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Матвієнком О.В. та відповідно до ст.182 Цивільного кодексу України, право власності на квартиру зареєстровано в реєстрі за № 497.

Згідно акту прийому-передачі від 18.08.2020 та додатку до договору позички транспортного засобу від 18.08.2020, транспортні засоби передані користувачу в тимчасове безоплатне користування.

18.03.2021 контролюючими особами Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, на підставі графіку проведення рейдових перевірок, направлення на перевірку №001454 від 18.03.2021, на автомобільній дорозі М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ 203 км +500м проведено перевірку транспортного засобу марки МАN NGX 18.440, д.н.з НОМЕР_4 ; власником якого є позивач.

За результатами перевірки складено: довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 18.03.2021 9 (а.с. 104); акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 035256 від 18.03.2021 та розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування № 035256від 18.03.2021 (а.с. 104).

Зазначеною перевіркою встановлено перевищення загальної маси транспортного засобу марки МАN NGX 18.440, д.н.з НОМЕР_4 , яке становило 41250 кг при нормативно допустимому 40000 кг, навантаження на одиничну вісь становило 12300 кг при нормативно допустимому 11000кг.

Західним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки за наслідками розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт ФОП ОСОБА_1 12.05.2021 прийнято постанову про застосування до останнього адміністративно-господарського штрафу № 214259 за порушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 абз. 15 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», у розмірі 17000,00 грн (а.с. 13).

Позивач не погоджується із вказаною постановою відповідача, вважає її протиправною, відтак звернувся із цим позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд керується таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вирішуючи даний публічно-правовий спір, що виник між сторонами, суд зазначає, що спірні правовідносини врегульовано, зокрема, Законом України від 08.09.2005 № 2862-IV "Про автомобільні дороги", Законом України від 30.06.1993 № 3353-XII "Про дорожній рух", Законом України "Про автомобільний транспорт", Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року № 879 (далі - Порядок №879), Правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 (далі - Правила №30), Правилами дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - Правила дорожнього руху), Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 року №1567 (далі - Порядок №1567).

Відповідно до статті 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, регулювалася Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 року.

Пунктами 1,2 Порядку за № 1567 від 08.11.2006 року передбачено, що Державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України. Органами державного контролю на автомобільному транспорті (є Укртрансбезпека, її територіальні органи). Перевірки здійснюються у формі рейдових перевірок.

Згідно з ч. 14 ст. 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах.

Згідно з ст. 34 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.

За правилами ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" встановлено відповідальність автомобільних перевізників у вигляді адміністративно-господарських штрафів за порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Згідно з абз. 14 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як підтверджено матеріалами справи, під час здійснення перевірки посадовими особами Укртрансбезпеки встановлено порушення автомобільним перевізником вимог ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", що і стало підставою для винесення оскаржуваної постанови.

Разом з цим, за визначенням, наведеним у ст. 1 Закону України "Про автомобільний транспорт", автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Зі змісту вказаної норми слідує, що відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт несуть фізичні чи юридичні особи, які безпосередньо здійснюють на комерційній основі чи за власний кошт перевезення вантажів транспортними засобами.

Отже, приписами ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено наявність спеціального суб`єкта відповідальності - автомобільного перевізника.

Наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997 затверджено Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні (далі - Правила № 363).

Згідно з визначеннями, наведеними у главі 1 Правил № 363, перевізник - фізична або юридична особа - суб`єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами.

Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Як видно із копії товарно-транспортної накладної № Р3516 від 16.03.2021 (а.с. 27), яка є обов`язковим документом для здійснення внутрішніх перевезень вантажів, водій ОСОБА_2 на автомобілі MAN TGX 18.440 BC6049KP здійснював перевезення вантажу з м. Херсон до смт. Гостомель, вантажовідправником вказано Товариство з обмеженою відповідальністю «Техбізнеспром».

Із аналізу змісту такого письмового доказу судом встановлено, що в графі товаротранспортної накладної від 18.03.2021 автомобільним перевізником зазначено ТзОВ «Амбер Транс».

Крім цього, водій ОСОБА_2 працює на посаді водія автотранспортних засобів ТзОВ «Амбер Транс», що підтверджується наказом (розпорядженням) №3-ОС від 14.08.2020 про прийняття на роботу ОСОБА_2 .

Крім цього, як зазначалось судом, згідно договору позички транспортного засобу від 18.08.2020, укладеного між ОСОБА_1 (позичкодавець) та ТОВ «Амбер Транс» (користувач), позичкодавець передає, а користувач приймає транспортні засоби, в тимчасове безоплатне користування строком на 36 календарних місяців. Вказаний договір є нотаріально посвідченим.

В п.2.11 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 29 травня 2013 року N 12 "Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна" прямо зазначено, що Законом встановлено вимоги щодо обов`язкового нотаріального посвідчення договору найму транспортного засобу за участю фізичної особи (частина друга статті 799 ЦК України).

Отже, з урахуванням наведеного судом встановлено, що вищезазначені транспортні засоби на момент проведення габаритно вагового контролю 18.03.2021 перебували у користуванні в ТзОВ «Амбер Транс» на умовах оренди, яке використовувало їх у своїй господарській діяльності.

Додатковим доказом цих обставин є товарно-транспортна накладна № Р3516 від 18.03.2021, в яких чітко відображено, що саме ТзОВ «Амбер Транс» (а не власник транспортних засобів) є автомобільним перевізником (а.с.28).

При цьому, у матеріалах справи відсутні докази, які б спростовували презумпцію дійсності укладеного між позивачем та ТзОВ «Амбер Транс» договору, а тому в силу вимог статей 73-74 КАС України він є належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом того, що позивач у спірних правовідносинах не є автомобільним перевізником у розумінні положень Закону України «Про автомобільний транспорт», а посадові особи відповідача діяли без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття оскаржуваних рішень.

Щодо посилань відповідача, що транспортний засіб марки MAN, д.н.з. НОМЕР_4 , що належить на праві власності ФОП ОСОБА_1 , суд зауважує, що вказаний транспортний засіб належить на праві власності позивачу як фізичній особі, а не фізичній особі-підприємцю.

Отже, у цьому випадку відсутній суб`єкт відповідальності, передбачений абз. 14 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", що є самостійною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Така позиція суду відповідає правовому висновку Верховного Суду, який в силу положень ч. 5 ст. 242 КАС України є обов`язковим для застосування і викладений у поставові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 09.08.2019 справа № 806/1450/16.

З огляду на викладене суд не надає оцінки суті виявленим відповідачем порушенням.

Щодо доводів позивача про те, що ФОП ОСОБА_1 не повідомлено про час і місце розгляду справи, суд зазначає наступне.

Згідно з п.п. 25, 26, 27 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 (далі - Порядок № 1567), справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази повідомлення ФОП ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, як це передбачено Порядком № 1567. Доказів протилежного відповідачем не надано.

З огляду на вказане суд погоджується з доводами позивача про те, що він не мав можливості надати обґрунтовані пояснення в процесі розгляду справи та, відповідно, його право на захист порушено.

З урахуванням досліджених судом письмових доказів у справі, встановлених фактичних обставин цієї справи та відповідних їм правовідносин, суд дійшов висновку, що спірна постанова Західного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу № 214259 від 12.50.2021 у розмірі 17000,00 грн не відповідає критеріям, визначеним у ч. 2 ст. 2 КАС України, оскільки прийнята не на підставі, не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а також необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а відтак порушує права та законні інтереси позивачки.

Положення ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч.2 ст.73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі, за правилами, визначеними ст. 139 КАС України, судові витрати позивача у вигляді судового збору компенсуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.14, 72-77, 139, 241-247, 250-251, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу № 214259 від 12.05.2021.

Стягнути з Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (81135. Львівська область, Пустомитівський район, с. Зубра, вул. Богдана Хмельницького, 144) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 07.10.2021.

Суддя Сподарик Н.І.