Справа № 640/12498/20
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2021-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2021 року м. Київ № 640/12498/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Брейн Сорс Корпорейшн»
доГоловного управління Державної податкової служби у місті Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 09.01.2020 №,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Брейн Сорс Корпорейшн» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, в якій просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення, що прийнято Головним управлінням Державної податкової служби у місті Києві від 09.01.2020 № щодо порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість, на загальну суму 337 555,40 грн. та зобов`язання сплатити штраф у розмірі 10%, у сумі 33 755, 54 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив про те, що відповідачем не виконано рішення суду та не визнано, що податок на додану вартість за 2014 рік сплачено ТОВ «Брейн Сорс Корпорейшн» відповідно до платіжного доручення від 22.01.2015 №1242 в сумі 88 847,00 грн., що призвело до необхідності повторної сплати суми податку, що є подвійним оподаткуванням.

Як зауважив позивач, за період серпень - жовтень 2019 року, а також й раніше ним вчасно сплачувалися узгоджені суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість у відповідності до заявлених податкових декларацій з цього податку, що підтверджується податковими деклараціями, якими узгоджувався ПДВ та документами щодо його оплати, у передбачений законом строк.

Позивачем вказано на те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято у зв`язку з тим, що відповідач не виконав рішення суду у справі №826/11045/15 та не вніс відповідні коригування в інтегровану картку платника податку Товариства з обмеженою відповідальністю «Брейн Сорс Корпорейшн».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.06.2020 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Брейн Сорс Корпорейшн» залишено без руху та встановлено позивачу триденний строк з моменту отримання копії ухвали та з урахуванням строків, визначених пунктом 3 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України, для усунення недоліків позовної заяви. Позивач у встановлені судом строки усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва (суддя Васильченко І.П.) від 24.06.2020 адміністративну справу №640/12498/20 прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, визначено, що справа буде розглядатись за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді, справу в порядку пп.2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду передано на повторний автомазитований розподіл справ між суддями.

Відповідно до частини дев`ятої статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України, невирішені судові справи за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду, що додається до матеріалів справи, передаються для повторного автоматизованого розподілу справ виключно у разі, коли суддя (якщо справа розглядається одноособово) або суддя-доповідач із складу колегії суддів (якщо справа розглядається колегіально) у визначених законом випадках не може продовжувати розгляд справи більше чотирнадцяти днів, що може перешкодити розгляду справи у строки, встановлені цим Кодексом.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №640/12498/20 передано на розгляд судді Іщуку І.О.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.10.2020 адміністративну справу №640/12498/20 прийнято до провадження суддею Іщуком І.О. в порядку спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Через канцелярію Окружного адміністративного суду міста Києва 27.07.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній з позовними вимогами не погоджується та вважає їх необгрунтованими з огляду на те, що контролюючим органом правомірно встановлено несвоєчасність сплати податку на додану вартість, що є порушенням граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання, що призвело до виникнення автоматично розрахованих штрафних (фінансових) санкцій у сумі 33 755, 54 грн.

Позивачем 21.08.2020 до суду подано відповідь на відзив, в якому останній наголосив на тому, що за період грудень 2018 - жовтень 2019 років, а також й раніше ним вчасно сплачувалися узгоджені суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість у відповідності до заявлених податкових декларацій з цього податку, а тому у разі несвоєчасного надходження до державного бюджету грошових коштів не з вини платника податку, останній звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів.

Відповідно до частини першої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Справу розглянуто після отримання судом інформації щодо повідомлення належним чином сторін про відкриття спрощеного позовного провадження у справі.

Розглянувши всі наявні в матеріалах справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив та відповідь на відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 ст. 20, пункту 75.1 статті 75, згідно прядку, встановленого пукнтом 76.3 статті 76 Податкового Кодексу України, Головним управлінням Державної податкової служби у місті Києві проведено камеральну перевірку дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати податку на додану вартість до бюджету ТОВ «Брейн Сорс Корпорейшн», за результатами якої складено від 11.12.2019 №12733/26-15-04-11-13.

Результатами перевірки встановлено, що в порушення вимог п.57.1, п. 57.3 ст. 57 Податкового Кодексу України, позивачем несвоєчасно сплачено (перераховано) узгоджену суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість, визначену в податкових деклараціях з ПДВ з затримкою до 24 та 26 календарних днів.

На підставі акта перевірки від 11.12.2019 №12733/26-15-04-11-13 Головним управлінням Державної податкової служби у місті Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 09.01.2020 №.

Позивач оскаржив податкове повідомлення-рішення від 11.12.2019 №12733/26-15-04-11-13 в адміністративному порядку, однак рішенням Державної податкової служби України від 23.03.2020 №10473/6/99-00-08-05-05-06 скаргу позивача залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення від 09.01.2020 № - без змін.

Незгода позивача із податковим повідомленням-рішенням від 09.01.2020 № зумовила його на звернення до суду із даним позовом, при вирішенні якого суд виходить із наступного.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 р. № 2346-ІІІ (далі - Закон № 2346-ІІІ), Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою постановою правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 (зареєстроване в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 за №377/8976 (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 16.1.4 ст. 16 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п.57.1 ст. 57 ПК України).

Згідно з ст. 203 ПК України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Відповідно до акта перевірки від 11.12.2019 №12733/26-15-04-11-13 відповідачем встановлено порушення строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання, визначену в податкових деклараціях з податку на додану вартість від 21.10.2019 № (кількість днів затримки - 26), від 20.09.2019 № (кількість днів затримки - 24) та від 20.08.2019 № (кількість днів затримки - 24).

Як вбачається з матеріалів справи, Головне управління Державної податкової служби у місті Києві зараховувало кошти, що сплачувались ТОВ «Брейн Сорс Корпорейшн», як ПДВ за період січень 2015 - жовтень 2019 року, в рахунок погашення податкового боргу товариства по сплаті податку на додану вартість за грудень 2014 року, згідно декларації з податку на додану вартість за грудень 2014 року, що виник у позивача, в зв`язку з ненадходженням до бюджету коштів у сумі 88 847,00 грн, перерахованих згідно з платіжним дорученням від 22.01.2015 №1242 через ПАТ «Енергобанк» з вини останнього.

Наведене підтверджується висновками суду, викладеними у постанові від 28.09.2015 у справі №826/11045/15, відповідно до яких суд встановив, що подання до установи банку платіжного доручення від 22 січня 2015 року № 1242 на перерахування сум коштів в рахунок оплати грошових зобов`язань з податку на додану вартість за грудень 2014 року здійснено Товариством з обмеженою відповідальністю «Брейн Сорс Корпорейшн» у встановлені податковим законодавством строки, та обов`язок позивача щодо сплати таких грошових зобов`язань припинився відповідно 22 січня 2015 року, а тому Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві сформовано Товариству з обмеженою відповідальністю «Брейн Сорс Корпорейшн» податковий борг без наявності правових підстав.

Відповідно до п. 38.1 ст. 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Пунктом 1.24 статті 1 Закону № 2346-ІІІ визначено, що переказом коштів є рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою.

Пунктом 1.30 статті 1 цього Закону встановлено, що платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

Відповідно до пункту 8.1 статті 8 Закону № 2346-ІІІ банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Відповідно до підпункту 16.5.2 пункту 16.2 статті 16 Закону № 2346-ІІІ днем подання до установ банків платіжного доручення за всіма видами податкових платежів вважається день його реєстрації у цих установах.

Положенням пункту 22.4 статті 22 Закону № 2346-ІІІ передбачено, що під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника, для банку платника - з дати списання коштів з рахунка платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку або з дати списання коштів з рахунка платника та з кореспондентського рахунка банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку. Банки мають забезпечувати фіксування дати прийняття розрахункового документа на виконання.

Відповідальність банків при здійсненні переказу визначається положеннями статті 32 вказаного Закону, якою, зокрема, передбачено право отримувача на відшкодування банком, що обслуговує платника, шкоди, заподіяної йому внаслідок порушення цим банком строків виконання документа на переказ.

Здійснивши аналіз вищенаведених положень Закону №2346-ІІІ, суд приходить до висновку, що виконання платником податкового обов`язку по перерахуванню в бюджет суми податкового зобов`язання пов`язане з моментом подання в банк платіжного доручення на перерахування відповідних сум податкових зобов`язань, зокрема, з моментом прийняття банком платника розрахункового документа на виконання.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2018 року у справі №816/59/17.

У разі несвоєчасного надходження до державного бюджету грошових коштів не з вини платника податків, останній звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів.

Вказані висновки були встановлені та підтверджені постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.09.2015, яку залишено без змін ухвалою Київського апеляційного суду від 18.11.2015 у справі №826/11045/15.

Так, судами встановлено, що обов`язок щодо нарахування та сплати податку на додану вартість за 2014 рік виконано ТОВ «Брейн Сорс Корпорейшн» 22 січня 2015 року, в зв`язку із чим скасовано податкову вимогу №1675-25 від 12.02.2015 та рішення про опис майна у податкову заставу №183/26-59-25-01-14 від 03.03.2015.

Таким чином, при розгляді даної справи, суд вважає доведеними обставин щодо нарахування та сплати позивачем податку на додану вартість за грудень 2014 року у розмірі 88 487,00 грн.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість дій податкового органу щодо стягнення штрафної фінансової санкції по податковому боргу з ТОВ «Брейн Сорс Корпорейшн» в порядку, встановленому ПК України, оскільки його погашення вже було здійснено, а тому фактично був відсутній об`єкт (податковий борг), на який були нараховані штрафні санкції.

У зв`язку із цим, адміністративний позов ТОВ «Брейн Сорс Корпорейшн» слід задовольнити в повному обсязі.

На думку суду, відповідач не довів правомірність прийнятого податкового повідомлення-рішення від 09.01.2020 № з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Брейн Сорс Корпорейшн» підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням викладеного, системно проаналізувавши положення чинного законодавства України та надавши оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариство з обмеженою відповідальністю «Брейн Сорс Корпорейшн» задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення, що прийнято Головним управлінням Державної податкової служби у місті Києві від 09.01.2020 № щодо порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість, на загальну суму 337 555,40 грн. та зобов`язання сплатити штраф у розмірі 10%, у сумі 33 755, 54 грн.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брейн Сорс Корпорейшн» (04050, м. Київ, вул. Мельникова, 12, ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102,00 грн (дві тисячі сто дві гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у місті Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Іщук І.О.