Справа № 460/4686/21
Суддя: У.М. Нор
Дата ухвалення: 2021-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

05 жовтня 2021 року м. Рівне №460/4686/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нор У.М. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач), в якому просить суд:

1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не застосування норм статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з урахуванням абзацу 3 частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та не застосування показника середньої заробітної плати (доходу) за 2021 рік, розрахованого відповідно до частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», при перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах з 01 квітня 2021 року;

2) зобов`язати відповідача перерахувати за нормами статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з урахуванням абзацу 3 частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) за 2021 рік, розрахованого відповідно до частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 01 квітня 2021 року та виплатити недоотримані суми.

За змістом позовної заяви вимоги позивача ґрунтуються на тому, що він перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком, призначену на пільгових умовах (зі зниженням пенсійного віку) у відповідності до пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». При цьому, як вказує позивач, з квітня 2018 року розмір його пенсії обчислюється з урахуванням вимог Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Відповідно до частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», при обчислені розміру пенсії позивача застосовується, зокрема, показник середньої заробітної плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. В 2021 році такий показник зріс та становить 9118,81грн, у зв`язку з чим, на думку позивача, виникли підстави для перерахунку розміру його пенсії. З огляду на вказане, в лютому 2021 року через «Портал електронних послуг» Пенсійного фонду України в мережі Інтернет позивач звернувся до відповідача із заявою у якій просив провести перерахунок його пенсії на умовах, визначених абзацом 3 частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Проте, відповідач перерахунок пенсії позивача не провів, позаяк, в березні та квітні 2021 року він отримав пенсійні виплати в раніше визначеному розмірі. Таку бездіяльність відповідача позивач вважає протиправною, оскільки вона суперечить вимогам чинного законодавства та порушує його право на належне забезпечення у старості, гарантоване Конституцією України. За наведених обставин, позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позову. На обґрунтування свої заперечень відповідач вказав, що розмір пенсії позивача обчислений з урахуванням вимог чинного законодавства, в тому числу статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та абзацу 3 частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При цьому, підстави застосовувати при обчисленні розміру пенсії позивача показник середньої заробітної плати за 2018-2020 роки в розмірі 9118,81грн відсутні, оскільки передбачений частиною другою статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» показник середньої заробітної плати за три роки застосовується лише на момент звернення за призначенням пенсії за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та при наступних перерахунках пенсії є незмінним. З огляду на вказане, відповідач просив відмовити в задоволенні позову повністю.

Ухвалою суду від 11.05.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, то відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши позовну заяву та відзив на неї, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив таке.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області та отримує пенсію за віком, призначену на пільгових умовах (зі зниженням пенсійного віку) у відповідності до пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 13 травня 2013 року.

28 лютого 2021 року через «Портал електронних послуг» Пенсійного фонду України в мережі Інтернет позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив провести перерахунок його пенсії на умовах, визначених абзацом 3 частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

В подальшому відповідачем прийняте рішення про перерахунок пенсії від 09 березня 2021 року № 72, зі змісту якого слідує, що розмір пенсійної виплати позивача, обчислений у відповідності до вимог Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», становить 13217,81грн.

Позивач, отримавши в березні та квітні 2021 року пенсійні виплати в розмір 13217,81грн щомісячно, вирішив, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо перерахунку його пенсії, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.

Згідно з Преамбулою Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі Закон № 1788), цей Закон відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій. Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих. Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

За змістом норми статті 1 цього Закону, громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до положень статті 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058), цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

В свою чергу, нормами статті 114 Закону № 1058 визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з абзацом 10 частини третьої статті 24 Закону № 1058, за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Пунктом «а» статті 13 Закону № 1788 передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи, зокрема, з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 21 року 6 місяців у чоловіків і не менше 16 років 6 місяців у жінок.

Тотожні положення закріплені в статті 114 Закону № 1058.

16 вересня 2008 року набув чинності Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02 вересня 2008 року № 345-VI (далі Закон № 345), який спрямований на підвищення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв`язанні соціально - побутових проблем шахтарів.

Статтею 1 Закону № 345 встановлено, що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Відповідно до статті 8 Закону № 345, мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Згідно з абзацом 3 частини першої статті 28 Закону № 1058, мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Аналіз наведених вище норм права дає змогу дійти висновку, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за Списком № 1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Виходячи з положень наведених норм права, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону № 345 та встановлені ним пільги, належать тільки працівники, зазначені у Списку № 1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день.

Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 18 квітня 2019 року по справі № 392/17/17 (адміністративне провадження №К/9901/43390/18).

Відповідно до статті 27 Закону № 1058, розмір пенсії за віком визначається за формулою:

П = Зп-Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

За бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.

Розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.

Згідно зі статтею 28 Закону № 1058, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.

За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як па 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений.

Мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, . встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до частини другої статті 40 Закону № 1058, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn );

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується учасниками справи за змістом заяв по суті, що позивач має понад 63 роки страхового стажу, в тому числі понад 29 років стажу на підземних роботах.

З огляду на вказане, на позивача поширюється дія Закону № 345, статтею 8 якого передбачено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Також зі змісту рішення про перерахунок пенсії від 09 березня 2021 року № 72 судом встановлено, що з 01 березня 2021 року розмір заробітної плати для обчислення пенсії позивача становить 16522,26грн. У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що такий розмір заробітної плати для обчислення пенсії позивача був визначений з урахуванням наступних показників: 3764,40грн (середня заробітна плата по країні за 2014-2016 роки відповідно до пункту 4-3 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058) х 1,17 (коефіцієнт підвищення пенсії з 01 березня 2019 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році») х 1,11 (коефіцієнт підвищення пенсії з 01 травня 2020 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01 квітня 2020 року № 251 «Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році») х 1,11 (коефіцієнт підвищення пенсії з 01 березня 2021 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2021 року № 127 «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році») х 3,04468 (індивідуальний коефіцієнт заробітної плати) = 16522,26грн.

З огляду на вказане, основний розмір пенсії ОСОБА_1 за віком, визначений з урахуванням вимог статті 27 Закону № 1058 становить 10477,92грн (16522,26грн (заробітна плата) х 0,63417 (коефіцієнт страхового стажу) + 495,32 (доплата за понаднормовий стаж у відповідності до статті 28 Закону № 1058) = 10973,24грн.

Однак, як вказано вище по тексту рішення, статтею 8 Закону № 345 визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

З урахуванням вимог статті 8 Закону № 345 місячна пенсійна виплата ОСОБА_1 обчислена на рівні 80 % його заробітної плати, обчисленої у відповідності до статті 40 Закону № 1058, та становить 13217,81грн (16522,26грн х 80% = 13217,81грн).

Разом з тим, як слідує зі змісту позову, позивач не погоджується з таким порядком обчислення його пенсії, оскільки, на думку останнього, при частина друга статті 40 Закону № 1058 передбачає, що при визначенні розміру його пенсійної виплати в 2021 році має застосовуватися показник середньої заробітної плати за 2018-2020 роки в сумі 9118,81грн, а не за 2014-2016 роки в сумі 3764,40грн.

Такі доводи позивача суд вважає хибними, з огляду на наступне.

Суд повторює, що за змістом частини другої статті 40 Закону № 1058, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn );

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Детальний аналіз змісту наведеної вище норми права дозволяє прийти до висновку про те, що у формулі обчислення заробітної плати Зп = Зс х (Ск : К) змінними показниками є лише «Ск» та «К».

Натомість, показник «Зс» є сталим.

Такий висновок суду ґрунтується на тому, що норми розділу VI Закону № 1058 взагалі не встановлюють умов, за яких може відбутися зміна показника середньої заробітної плати («Зс»), що враховується при обчисленні розміру пенсії.

Відтак, виходячи з буквального тлумачення частини другої статті 40 Закону № 1058, цей показник повинен бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що при перерахунку пенсії за віком пенсіонер не має права вимагати застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, відмінного від того, що був застосований при первісному призначенні пенсії за віком (в тому числі, якщо така пенсія була призначена на пільгових умовах), а тому відповідач при перерахунку пенсії позивача з 01 березня 2021 року на підставі заяви останнього від 28 лютого 2021 року обґрунтовано не застосував показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2018-2020 роки в сумі 9118,81грн.

Тотожна за змістом правова позиція висловлена Верховним Судом в постановах від 11 грудня 2018 року по справі № 235/2884/14-а (провадження № К/9901/3617/18) та від 10 квітня 2020 року по справі № 311/1809/16-а (провадження № К/9901/22543/18).

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень в ході розгляду справи довів правомірність своєї поведінки в спірних правовідносинах.

Натомість, доводи та аргументи позивача, якими останній обґрунтовував позовні вимоги, не знайшли свого підтвердження за наслідками розгляду справи по суті, а тому в задоволенні позовну належить відмовити повністю.

Підстави для вирішення судом питання про розподіл між сторонами судових витрат у відповідності до частини першої статті 139 КАС України відсутні, оскільки у відповідності до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, а докази понесення інших судових витрат учасниками справи суду не надані.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (33028, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Короленка, 7; ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 05 жовтня 2021 року

Суддя У.М. Нор