Справа № 440/5531/21
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2021-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/5531/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сич С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Гринько М.О.,

представника позивача Богунова О.О.,

представника відповідача Ковтун Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Джей Ті Інтернешнл Україна" до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , про визнання частково недійсним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

31 травня 2021 року Публічне акціонерне товариство "Джей Ті Інтернешнл Україна" (надалі - позивач, ПАТ "Джей Ті Інтернешнл Україна") звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області (надалі також відповідач), у якій з урахуванням уточненої позовної заяви /том 1 а.с. 120-134/, просить визнати частково недійсним та скасувати рішення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області №207 від 06 травня 2021 року в частині зобов`язання Товариства повернути страхові кошти Фонду соціального страхування України у сумі 104537 грн. 02 коп. та в частині зобов`язання Товариства сплатити штраф у сумі 52268 грн. 51 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що рішення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області №207 від 06 травня 2021 року в частині зобов`язання Товариства повернути страхові кошти Фонду соціального страхування України у сумі 104537 грн. 02 коп. та в частині зобов`язання Товариства сплатити штраф у сумі 52268 грн. 51 коп. за порушення порядку використання страхових коштів Фонду є необґрунтованим, а висновки перевірки про порушення позивачем п. 1 ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 30, ч. 1 ст. 31 Закону України №1105 є помилковими, оскільки листи непрацездатності ЛН АДЯ 342597 від 16.09.2020, ЛН АЛД 280380 від 27.11.2020, ЛН АЛД 255538 від 16.01.2021, ЛН АЛД 249582 від 26.11.2020, ЛН АДЯ 385946 від 07.04.2020, ЛН АДЯ 342575 від 15.09.2020, ЛН АЛД 249587 від 14.12.2020, ЛН АЛД 249557 від 06.01.2021, ЛН АЛД 280498 від 20.11.2020, ЛН АЛД 249570 від 03.02.2021, оформлені на бланках встановленого зразка та згідно Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності. Вказує, що при розгляді питання про призначення виплат матеріальної допомоги у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності на підставі листків непрацездатності, вказаних у пункті 9 розділу Опис виявлених порушень законодавства, комісією із соціального страхування підприємства було розглянуто безпосередньо листки непрацездатності та пояснення осіб щодо обставин, за яких вони отримали невиробничі травми. Тобто, комісією із соціального страхування в достатній мірі, з урахуванням норм законодавства, було з`ясовано обставини, за яких стався нещасний випадок, і винесено відповідне рішення щодо оплати листків непрацездатності. Пояснює, що чинним законодавством України, яке регулює роботу комісії із соціального страхування, не передбачено ані права такої комісії направляти звернення до органу досудового розслідування для з`ясування обставин отримання працівником травм, ані повноважень для подання таких запитів.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 07 червня 2021 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22 червня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/5531/21, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 11:30 13 серпня 2021 року, витребувано докази від відповідача та встановлено строк для їх надання до суду.

08 липня 2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву /том 1 а.с. 146-151/, у якому представником відповідача заявлено клопотання про залучення до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 . Також представник відповідача у відзиві просить відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що за результатами планової виїзної перевірки виявлено та зафіксовано в акті №50 від 22.04.2021 порушення позивачем вимог пункту 1 частини 2 статті 15, частини 3 статті 30, частини 1 статті 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" внаслідок неправомірного використання позивачем грошових коштів Фонду в сумі 66299,22 грн., а саме: нарахування та виплата допомоги по тимчасовій непрацездатності проведені на підставі листків непрацездатності, які видані не у встановленому порядку, оскільки вони видані лікарем, який не є лікарем закладу охорони здоров`я, та не є лікарем, що провадить господарську діяльність з медичної практики як фізична особа-підприємець. Вказує, що посилання позивача на те, що ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа - підприємець, одержала в установленому порядку ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, уклала із Національною службою здоров`я України договір про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, а також уклала трудові договори із лікарями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не спростовують виявлених в ході перевірки порушень, оскільки відповідачем не враховано, що всі листки непрацездатності видані не безпосередньо ОСОБА_1 , а іншими особами, які не належать до кола тих, що наділені правом видачі листків непрацездатності згідно з Інструкцією № 455. Щодо порушень частини 3 статті 30 Закону №1105, які на думку відповідача, допущені позивачем під час надання за рахунок коштів Фонду допомоги по тимчасовій непрацездатності внаслідок травми, не пов`язаної з нещасним випадом на виробництві, на суму 38237,80 грн., зазначено, що для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності внаслідок травми, не пов`язаної із нещасним випадком на виробництві, необхідна наявність листка непрацездатності (основного документа), пояснень потерпілого, а також, у разі нещасних випадків, пов`язаних із заподіянням тілесних ушкоджень іншою особою, висновків органу досудового розслідування про обставин та причини нещасного випадку, в тому числі, у вигляді акта за формою НТ (додаткових документів), оскільки | однозначно стверджувати, що травма була одержана не під час вчинення застрахованою особою кримінального правопорушення, не через навмисне заподіяння нею шкоди своєму здоров`ю, не внаслідок алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або дій, пов`язаних з таким сп`янінням неможливо без повного розслідування обставин та причин нещасного випадку, який призвів до травми. Виходячи із залучених до позову копій листків непрацездатності АДЦ №283308, АДЦ № 282290, АДЯ №326294, АДЯ №327218 та письмових пояснень ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , наданих 15.04.2019 та 13.08.2020, тимчасова непрацездатність згаданих громадян у період з 26.03.2019 по 03.05.2019 і з 19.07.2020 по 14.08.2020 була зумовлена невиробничими травмами, отриманими внаслідок заподіяння тілесних ушкоджень іншими особами. Комісія із соціального страхування позивача протоколами від 18.04.2019 № 29, від 08.05.2019 № 33, від 17.08.2020 № 30 і від 28.08.2020 № 31 вирішила призначити цим працівникам допомогу по тимчасовій непрацездатності за вказані періоди на підставі наявних документів, не звертаючись за одержанням актів за формою НТ до органів досудового розслідування, чим порушено ч. 3 ст. 30 Закону №1105 про обов`язок розглядати підставу і правильність видачі не тільки листків непрацездатності, але й інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та що призвело до використання коштів Фонду із порушенням встановленого порядку.

15 липня 2021 року до суду надійшла відповідь позивача на відзив /том 1 а.с. 153-160/, у якій зазначено, що видача листків непрацездатності особами, які є найманими працівниками фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , і використання на підставі таких листків непрацездатності коштів фонду соціального страхування з боку позивача є абсолютно правомірними. Вказує, що нормою Закону №1105 встановлено обов`язок комісії розглядати подані для призначення виплати документи, однак у комісії відсутній обов`язок витребовувати будь-які документи, окрім листа непрацездатності. Вважає, що відсутність акту розслідування невиробничого травматизму не впливає на розгляд комісією питання призначення виплат. Пояснює, що потерпілі не зверталися до керівника позивача з проханням провести розслідування нещасного випадку, тому були відсутні підстави, встановлені п. 11 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків невиробничого травматизму, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.03.2001 №270, для прийняття рішення щодо розслідування нещасного випадку та проведення такого розслідування. Вказує, що розслідування нещасних випадків, пов`язаних із заподіянням тілесних ушкоджень іншою особою проводиться органом досудового розслідування, а факт вчинення особою кримінального правопорушення може бути встановлений виключно вироком суду.

19 липня 2021 року до суду надійшли заперечення відповідача /том 1 а.с. 164-166/, у яких представником відповідача зазначено, що положення Інструкції №455 щодо видачі листків непрацездатності не суперечать Закону №2168, який набрав чинності 30.01.2018. Вказує, що допомога по тимчасовій непрацездатності ОСОБА_9 та ОСОБА_8 нарахована та виплачена у порушення закону без актів за формою НТ та запитів до органу досудового розслідування.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2021 року клопотання представника відповідача про залучення третьої особи задоволено; залучено до участі в справі №440/5531/21 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ); продовжено строк підготовчого провадження у справі №440/5531/21 на тридцять календарних днів; підготовче засідання відкладено до 09:30 07 вересня 2021 року.

01 вересня 2021 року до суду надійшли пояснення третьої особи щодо відзиву /том 1 а.с. 191-195/, у яких зазначено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 має право на провадження такого виду діяльності як медична практика, має відповідну ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики та організації надання медичних послуг, має найманих працівників-лікарів, які офіційно працевлаштовані наказами про прийняття на роботу. Вказує, що лікарі зобов`язані надавати первинну медичну допомогу на підставі декларації про вибір лікаря та медичні послуги, замовлені державою, а тому не позбавлені права виписувати листки непрацездатності.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу №440/5531/21 до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 14:00 22 вересня 2021 року.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Третя особа в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомила, у письмових поясненнях заявила клопотання про розгляд справ за її відсутності та за відсутності представника третьої особи.

Відповідно до частини 1 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 2 частини 3 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки.

Зважаючи на вищевикладене, суд вирішив розглядати справу за відсутності третьої особи та її представника.

Суд, заслухавши вступне слово представників сторін, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

Публічне акціонерне товариство "Джей Ті Інтернешнл Україна" зареєстроване як юридична особа 30.06.2000, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /том 1 а.с. 23-27/.

У термін з 12.04.2021 по 22.04.2021 Кременчуцьким відділенням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області проведено виїзну планову документальну перевірку ПАТ "Джей Ті Інтернешнл Україна" дотримання порядку використання страхувальником страхових коштів Фонду соціального страхування України за період з 01.07.2017 по 31.03.2021, за результатами якої складено Акт документальної перевірки дотримання порядку використання страхувальником страхових коштів Фонду соціального страхування України №50 від 22.04.2021 /том 1 а.с. 29-37/.

У розділі "Опис виявлених порушень вимог законодавства" акту перевірки №50 від 22.04.2021 зафіксовано порушення позивачем, зокрема:

- пункту 1 частини 2 статті 15, частини 3 статті 30, частини 1 статті 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 23 вересня 1999 року №1105-XIV, яке полягає у тому, що нарахування та виплата допомоги по тимчасовій непрацездатності проведені по листку непрацездатності, виданому не у встановленому порядку (листок непрацездатності виданий не лікуючим лікарем закладу охорони здоров`я незалежно від форми власності та не лікарем, що провадить господарську діяльність з медичної практики як фізична особа-підприємець): 20.10.2020: ЛН АДЯ 342597 від 16.09.2020 ОСОБА_10 , 22.02.2021: ЛН АЛД 280380 від 27.11.2020 ОСОБА_11 , 05.04.2021: ЛН АЛД 255538 від 16.01.2021 ОСОБА_12 (безповоротна), 29.01.2021: ЛН АЛД 249582 від 26.11.2020 ОСОБА_13 , 05.06.2020: ЛН АДЯ 385946 від 07.04.2020 ОСОБА_14 , 20.10.2020: ЛН АДЯ 342575 від 15.09.2020 ОСОБА_14 , 29.01.2021: ЛН АЛД 249587 від 14.12.2020 ОСОБА_15 , 05.04.2021: ЛН АЛД 249557 від 06.01.2021 ОСОБА_16 (безповоротна), 30.12.2020: ЛН АЛД 280498 від 20.11.2020 ОСОБА_17 , 13.04.2021: ЛН АЛД 249570 від 03.02.2021, ОСОБА_18 /том 1 а.с. 35/;

- пункту 1 частини 2 статті 15, частини 3 статті 30 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 23 вересня 1999 року №1105-XIV, яке полягає у тому, що нарахована та виплачена допомога по тимчасовій непрацездатності у разі травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві, без розслідування та з`ясування обставин, за яких стався нещасний випадок (відсутній акт за формою НТ, запит до органу досудового розслідування та його результати): 28.08.2020: ЛН АДЯ 326294 від 04.08.2020 ОСОБА_8 ; 04.09.2020: ЛН АДЯ 327218 від 07.08.2020 ОСОБА_8 ; 20.06.2019: ЛН АДЦ 283308 від 08.04.2019 ОСОБА_7 , 01.07.2019: ЛН АДЦ 282290 від 12.04.2019 ОСОБА_7 /том 1 а.с. 36/.

Вказаний акт перевірки підписаний уповноваженими особами позивача та примірник цього акту отриманий представником позивача 22.04.2021 /том 1 зворот а.с. 37/.

06.05.2021 за результатами розгляду матеріалів планової перевірки ПАТ "Джей Ті Інтернешнл Україна" з питань дотримання порядку використання страхових коштів Фонду соціального страхування України (акт перевірки №50 від 22.04.2021, заперечення №21-07-190 від 29.04.2021) Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області винесено рішення про повернення страхових коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання коштів Фонду №207, про повернення до Фонду соціального страхування України неправомірно витраченої суми страхових коштів 162594,73 грн. та застосування відповідно до абзацу першого частини першої статті 15 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" фінансових санкцій: штрафу за порушення порядку використання страхових коштів в сумі 81297,37 грн. /том 1 а.с. 41/.

Не погодившись з рішенням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області №207 від 06 травня 2021 року в частині повернення неправомірно витраченої суми страхових коштів в розмірі 104537 грн. 02 коп. та застосування до Публічного акціонерного товариства "Джей Ті Інтернешнл Україна" фінансової санкції в розмірі 52268 грн. 51 коп., позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному рішенню Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області №207 від 06 травня 2021 року в частині повернення неправомірно витраченої суми страхових коштів в розмірі 104537 грн. 02 коп. та застосування до Публічного акціонерного товариства "Джей Ті Інтернешнл Україна" фінансової санкції в розмірі 52268 грн. 51 коп., суд дійшов наступних висновків.

Основи законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 14 січня 1998 року № 16/98-ВР /далі - Основи № 16/98-ВР/ відповідно до Конституції України визначають принципи та загальні правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування громадян в Україні.

Статтею 4 Основ № 16/98-ВР визначено залежно від страхового випадку види загальнообов`язкового державного соціального страхування, зокрема, страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності.

Відносини, що виникають за зазначеними у частині першій цієї статті видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, регулюються законами, прийнятими відповідно до цих Основ.

Положеннями статті 25 Основ № 16/98-ВР передбачено надання за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням видів соціальних послуг та матеріального забезпечення, зокрема, страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, а саме: допомоги по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною).

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV /далі - Закон №1105-XIV /.

Частиною першою статті 4 Закону № 1105-XIV визначено, що Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.

Згідно з частиною третьою статті 8 Закону № 1105-XIV робочими органами виконавчої дирекції Фонду є її управління в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що створюються за рішенням правління Фонду на підставі затвердженої ним структури органів Фонду. Управління виконавчої дирекції Фонду є юридичними особами, мають самостійні кошториси, печатки із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, а також мають відділення в районах і містах обласного значення. Відділення управлінь виконавчої дирекції Фонду є відокремленими підрозділами робочих органів виконавчої дирекції Фонду, що створюються за рішенням правління Фонду без статусу юридичної особи.

Робочі органи виконавчої дирекції Фонду та їх відділення провадять свою діяльність від імені виконавчої дирекції Фонду в межах та порядку, визначених цим Законом, статутом Фонду, типовим положенням про робочі органи виконавчої дирекції Фонду та їх відділення, що затверджується правлінням Фонду, та положенням, затвердженим директором виконавчої дирекції Фонду.

Пунктами 2 та 7 частини першої статті 9 Закону № 1105-XIV встановлено, що основними завданнями Фонду та його робочих органів є: надання матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг відповідно до цього Закону; здійснення контролю за використанням роботодавцями та застрахованими особами коштів Фонду.

Пунктами 1, 2 та 6 частини другої вказаної статті визначено, що Фонд та його робочі органи відповідно до покладених на них завдань: здійснюють управління та оперативне розпорядження фінансовими ресурсами Фонду в межах бюджету Фонду, затвердженого Кабінетом Міністрів України, управління майном; проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, страхових виплат; здійснюють контроль за використанням коштів Фонду, веденням і достовірністю обліку та звітності щодо їх надходження та використання, застосовують в установленому законодавством порядку фінансові санкції та накладають адміністративні штрафи.

Згідно з пунктами 3 та 5 частини першої статті 10 Закону № 1105-XIV Фонд має право: перевіряти достовірність відомостей, поданих роботодавцем для отримання коштів Фонду, дотримання порядку використання роботодавцем виділених йому коштів Фонду та зупиняти виплати з Фонду в разі відмови або перешкоджання з боку роботодавця у проведенні перевірки, виявлення фактів подання ним Фонду недостовірних відомостей або порушення порядку використання роботодавцем коштів Фонду; накладати і стягувати фінансові санкції та адміністративні штрафи, передбачені законом за порушення вимог цього Закону.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 15 Закону № 1105-XIV роботодавець зобов`язаний надавати та оплачувати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг згідно із цим Законом.

Пунктом 1 частини п`ятої статті 15 Закону № 1105-XIV визначено, що роботодавець несе відповідальність за порушення порядку використання коштів Фонду, несвоєчасне або неповне їх повернення.

Частиною 6 статті 15 Закону № 1105-XIV встановлено, що у разі порушення порядку використання страхових коштів роботодавці відшкодовують Фонду в повному обсязі неправомірно витрачену суму страхових коштів та/або вартість наданих соціальних послуг і сплачують штраф у розмірі 50 відсотків такої суми.

Відповідно до статті 18 Закону № 1105-XIV страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів або у фізичних осіб, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах, фізичні особи - підприємці, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності на інших підставах.

Згідно з частиною першою статті 19 Закону № 1105-XIV право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності мають застраховані особи - громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи час випробування та день звільнення), зайняття підприємницькою та іншою діяльністю, якщо інше не передбачено законом.

Частиною першою статті 30 Закону № 1105-XIV встановлено, що матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності застрахованим особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту), цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених законом, призначаються та надаються за основним місцем роботи (діяльності).

Відповідно до частини третьої вказаної статті рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг приймається комісією (уповноваженим) із соціального страхування, що створюється (обирається) на підприємстві, в установі, організації, до складу якої входять представники адміністрації підприємства, установи, організації та застрахованих осіб (виборних органів первинної профспілкової організації (профспілкового представника) або інших органів, які представляють інтереси застрахованих осіб), або фізичною особою - підприємцем, особою, яка провадить незалежну професійну діяльність.

Комісія (уповноважений) із соціального страхування здійснює контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення, приймає рішення про відмову в його призначенні, про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково), розглядає підставу і правильність видачі листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг.

Комісія (уповноважений) із соціального страхування виконує свої функції відповідно до положення про комісію (уповноваженого) із страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, яке затверджується правлінням Фонду.

Приписами пункту 2.2 Положення про комісію (уповноваженого) із страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування України № 13 від 19 липня 2018 року /далі - Положення №13/, передбачено, що комісія (уповноважений) із соціального страхування підприємства зобов`язана, зокрема, приймати рішення про призначення матеріального забезпечення; приймати рішення про відмову в призначенні матеріального забезпечення, про припинення його виплати (повністю або частково), розглядати підставу і правильність видачі та заповнення листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення.

Відповідно до пункту 3.1 Положення №13 комісія (уповноважений) із соціального страхування підприємства, зокрема: приймає рішення про призначення або відмову в призначенні матеріального забезпечення (допомоги по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітності та пологах, на поховання) і передає його роботодавцю для проведення виплат, здійснення розрахунків тощо; приймає рішення про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково); перевіряє правильність видачі та заповнення документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення; здійснює контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення застрахованим особам.

Згідно з частиною першою статті 31 Закону № 1105-XIV підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності. У разі роботи за сумісництвом, за трудовим договором (контрактом) одночасно із здійсненням підприємницької чи іншої діяльності підставою для призначення допомоги є копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою (за наявності) за основним місцем роботи. Для застрахованих осіб, які одночасно здійснюють підприємницьку та іншу діяльність і не працюють на умовах трудового договору (контракту), копію листка непрацездатності засвідчує установа охорони здоров`я, яка його видає. Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за погодженням з Фондом.

Отже, підставою для призначення комісією (уповноваженим) із соціального страхування підприємства допомоги по тимчасовій непрацездатності є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності.

Відповідно до положень пункту 1.1 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13 листопада 2001 року № 455 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04 грудня 2001 року за № 1005/6196 /далі - Інструкція № 455, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин/, тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності.

Згідно з підпунктом 1.3.1 пункту 1.3 Інструкції № 455 листок непрацездатності видається громадянам України, іноземцям, особам без громадянства, які проживають в Україні і працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та господарювання або у фізичних осіб, у тому числі в іноземних дипломатичних представництвах та консульських установах.

Пунктом 1.4 Інструкції № 455 встановлено, що право видачі листків непрацездатності надається: 1.4.1. лікуючим лікарям державних і комунальних закладів охорони здоров`я; 1.4.2. лікуючим лікарям стаціонарів протезно-ортопедичних установ системи Міністерства праці та соціальної політики України; 1.4.3. лікуючим лікарям туберкульозних санаторно-курортних закладів; 1.4.4. фельдшерам у місцевостях, де відсутній лікар, а також на плаваючих суднах. Список цих фельдшерів затверджується щороку органами охорони здоров`я; 1.4.5. лікуючим лікарям закладів охорони здоров`я незалежно від форми власності та лікарям, що провадять господарську діяльність з медичної практики як фізичні особи - підприємці.

Пунктами 1.6 та 1.7 Інструкції № 455 передбачено, що видача документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність, здійснюється лікуючим лікарем (фельдшером) при пред`явленні паспорта чи іншого документа, який засвідчує особу непрацездатного, і не може бути платною послугою в закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності.

Видача та продовження документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність, здійснюються тільки після особистого огляду хворого лікуючим лікарем (фельдшером), про що робиться відповідний запис у медичній карті амбулаторного чи стаціонарного хворого з обґрунтуванням тимчасової непрацездатності. На період проведення заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), а також локалізацією та ліквідацією її спалахів та епідемій в Україні, відкриття листків непрацездатності може здійснюватися лікарем, що надає первинну медичну допомогу на підставі звернення та опитування хворого за допомогою засобів телефонного зв`язку або інтернет-телефонії з обов`язковим відповідним записом у медичній карті амбулаторного хворого.

Згідно з пунктом 1.8 Інструкції № 455 листок непрацездатності (довідка) видається і закривається в одному лікувально-профілактичному закладі, крім випадків доліковування в реабілітаційних відділеннях санаторно-курортних закладів. За наявності показань для подальшого лікування іншим лікувально-профілактичним закладом видається новий листок непрацездатності (довідка) як продовження попереднього.

Відповідно до приписів статті 3 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" від 19 листопада 1992 року № 2801-XII /у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин/, заклад охорони здоров`я - юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, що забезпечує медичне обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників; медичне обслуговування - діяльність закладів охорони здоров`я та фізичних осіб - підприємців, які зареєстровані та одержали відповідну ліцензію в установленому законом порядку, у сфері охорони здоров`я, що не обов`язково обмежується медичною допомогою, але безпосередньо пов`язана з її наданням; мережа закладів охорони здоров`я - сукупність закладів охорони здоров`я, що забезпечують потреби населення у медичному обслуговуванні на відповідній території.

Статтею 34 цього Закону визначено, що лікуючий лікар - лікар закладу охорони здоров`я або лікар, який провадить господарську діяльність з медичної практики як фізична особа - підприємець і який надає медичну допомогу пацієнту в період його обстеження та лікування. Лікуючий лікар обирається пацієнтом або призначається йому в установленому цими Основами порядку. Обов`язками лікуючого лікаря є своєчасне і кваліфіковане обстеження та лікування пацієнта.

Статтею 42 Господарського кодексу України встановлено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно з частинами 1, 2 статті 43 Господарського кодексу України підприємці мають право без обмежень самостійно здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність, яку не заборонено законом. Особливості здійснення окремих видів підприємництва встановлюються законодавчими актами.

Відповідно до пунктів 4, 32, 34 та 35 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з медичної практики, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №285, господарська діяльність з медичної практики (далі - медична практика) - вид господарської діяльності у сфері охорони здоров`я, який провадиться закладами охорони здоров`я та фізичними особами - підприємцями з метою надання медичної допомоги та медичного обслуговування на підставі ліцензії.

Суб`єкт господарювання забезпечує наявність щонайменше одного медичного працівника, зокрема з числа працюючих за сумісництвом, за кожною заявленою лікарською спеціальністю, спеціальністю молодших спеціалістів з медичною освітою та немедичних працівників, які працюють у системі охорони здоров`я. Кількість посад медичних і немедичних працівників визначається керівником закладу охорони здоров`я та фізичною особою - підприємцем залежно від обсягу, нормативів надання медичної допомоги відповідного рівня та заявлених спеціальностей.

Фізична особа - підприємець має право приймати на роботу лікарів відповідно до заявленої спеціальності, а молодших спеціалістів з медичною освітою - залежно від профілю (спеціальності) за умови, що їх кваліфікаційний рівень відповідає єдиним кадровим вимогам, затвердженим МОЗ. Фізичні особи - підприємці з числа молодших спеціалістів з медичною освітою провадять медичну практику самостійно або під керівництвом лікаря.

Фізична особа - підприємець, яка не має спеціальної освіти та не відповідає єдиним кваліфікаційним вимогам, затвердженим МОЗ, має право отримати ліцензію. У такому разі фізична особа - підприємець зобов`язана укомплектувати штат медичними та немедичними працівниками відповідно до заявлених спеціальностей.

Отже, фізичні особи - підприємці, які провадять господарську діяльність з медичної практики вправі приймати на роботу медичних працівників, в тому числі лікарів, а фізична особа - підприємець, яка не має спеціальної освіти, що отримала відповідну ліцензію, зобов`язана укомплектувати штат медичними та немедичними працівниками відповідно до заявлених спеціальностей.

Статтею 51 Цивільного кодексу України встановлено, що до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Таким чином, до підприємницької діяльності фізичних осіб з забезпечення медичного обслуговування застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, що забезпечують медичне обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників, тобто які є закладами охорони здоров`я у розумінні статті 3 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я".

Відповідно до положень пунктів 1-3 Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 03 листопада 2004 року № 532/274/136-ос/1406, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2004 року за № 1456/10055 /далі - Інструкція № 532/274/136-ос/1406/, листок непрацездатності (далі - ЛН) - це багатофункціональний документ, який є підставою для звільнення від роботи у зв`язку з непрацездатністю та з матеріальним забезпеченням застрахованої особи в разі тимчасової непрацездатності, вагітності та пологів. Лицьовий бік бланка ЛН заповнюється лікуючим лікарем або молодшим медичним працівником з медичною освітою. Зворотний бік бланка ЛН заповнюється за місцем роботи застрахованої особи. Заповнюється частина лицьового боку ЛН, що видається непрацездатному.

Насамперед заповнюється корінець ЛН. Підкреслюється слово "первинний" або "продовження", у разі продовження ЛН зазначається номер попереднього. Указуються: прізвище, ім`я та по батькові (повністю) непрацездатного та місце його роботи (назва підприємства, установи, організації), дата видачі ЛН (цифрою вказується число, після чого літерами - назва місяця, цифрою зазначається рік), прізвище лікаря, який видав ЛН, номер медичної карти амбулаторного чи стаціонарного хворого, підпис одержувача у графі "Підпис одержувача". Паспортна частина ЛН (прізвище непрацездатного, ім`я та по батькові, вік) заповнюється за даними документів, місце роботи - зі слів непрацездатного. Після заповнення корінець залишається в закладі охорони здоров`я.

Далі заповнюється частина лицьового боку ЛН, що видається непрацездатному. У графі "Звільнення від роботи" у першому стовпчику "З якого числа" дата видачі ЛН (число, місяць, рік) позначається арабськими цифрами; у другому стовпчику "До якого числа включно" дата продовження ЛН (число і місяць) позначається літерами; у четвертому стовпчику "Підпис та печатка лікаря" продовження або закриття ЛН підтверджується підписом та печаткою лікаря. У графі "Стати до роботи" вказують словами число і місяць, коли приступити до роботи; посаду, прізвище лікаря, що засвідчується його підписом та печаткою закладу охорони здоров`я "Для листків непрацездатності". У разі продовження тимчасової непрацездатності підкреслюється "Продовжує хворіти" та зазначається номер нового ЛН.

З огляду на приписи наведених положень, листок непрацездатності є підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, якщо він виданий лікарем, який наділений правом видачі листків непрацездатності (а саме: лікуючим лікарем закладу охорони здоров`я незалежно від форми власності або лікарем, що провадить господарську діяльність з медичної практики як фізична особа - підприємець); містить всі необхідні реквізити (прізвище лікаря, який видав ЛН, підпис та печатку лікаря, печатку закладу охорони здоров`я "Для листків непрацездатності" тощо). При цьому право вносити записи до лікарняного листка мають лікуючий лікар або молодший медичний працівник з медичною освітою.

Перевіркою встановлено, що позивачем використано 66299,22 грн. із коштів Фонду, а саме:

- 4462,10 грн. - на виплату допомоги по тимчасовій непрацездатності ОСОБА_10 на підставі листка непрацездатності АДЯ №342597, який видано 19.09.2020 і продовжено з 21.09.2020 лікуючим лікарем ОСОБА_4 , як працівником фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ,

- 25437,10 грн. - на виплату допомоги по тимчасовій непрацездатності ОСОБА_11 на підставі листка непрацездатності АЛД № 280380, який видано 27.11.2020 і продовжено з 01.12.2020 лікуючим лікарем ОСОБА_6 одноособово, а з 05.12.2020 та з 12.12.2020 продовжено з цим же лікарем спільно з лікуючим лікарем ОСОБА_3 , як працівниками фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ;

- 6193,53 грн. - на виплату допомоги по тимчасовій непрацездатності ОСОБА_12 на підставі листка непрацездатності АЛД №255538, який видано 16.01.2021 і продовжено з 21.01.2021 лікуючим лікарем ОСОБА_4 одноособово, а з 26.01.2021 продожено цим же лікарем спільно із лікуючим лікарем ОСОБА_2 , як працівниками фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ;

- 10019,88 грн. - на виплату допомоги по тимчасовій непрацездатності ОСОБА_13 на підставі листка непрацездатності АЛД №249582, який видано 26.11.2020 лікуючими лікарями ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , продовжено з 01.12.2020 лікуючим лікарем ОСОБА_6 , а з 05.12.2020 продовжено цим же лікарем спільно із лікуючим лікарем ОСОБА_2 як працівниками фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ;

- 4157,30 грн. - на виплату допомоги по тимчасовій непрацездатності ОСОБА_14 на підставі листка непрацездатності АДЯ №385846, який видано 07.04.2020 і продовжено з 11.04.2020 та з 14.04.2020 лікуючим ОСОБА_19 , як працівником фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ;

- 4180,15 грн. - на виплату допомоги по тимчасовій непрацездатності ОСОБА_14 на підставі листка непрацездатності АДЯ № 342575, який видано 15.09.2020 і продовжено з 19.09.2020 та з 22.09.2020 лікуючим лікарем ОСОБА_3 , як працівником фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ;

- 1673,79 грн. на виплату допомоги по тимчасовій непрацездатності ОСОБА_15 на підставі листка непрацездатності АЛД № 249587, який видано 11.12.2020 і продовжено з 18.12.2021 лікуючим лікарем ОСОБА_6 , як працівником фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ;

- 5110,29 грн. на виплату допомоги по тимчасовій непрацездатності ОСОБА_16 на підставі листка непрацездатності АЛД № 247557, який видано 06.01.2021 і продовжено з 11.01.2021 лікуючим лікарем ОСОБА_4 ,а з 16.01.2021 продовжено цим же лікарем спільно з лікуючим лікарем ОСОБА_2 як працівниками фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ;

- 2563,98 грн. на виплату допомоги по тимчасовій непрацездатності ОСОБА_17 на підставі листка непрацездатності АЛД № 280498, який видано 20.11.2020 і продовжено з 25.11.2020 лікуючим лікарем ОСОБА_2 як працівником фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ;

- 2501,10 грн. на виплату допомоги по тимчасовій непрацездатності ОСОБА_18 на підставі листка непрацездатності АЛД № 249570, який видано 03.02.2021 і продовжено з 06.02.2021 лікуючим лікарем ОСОБА_6 як працівником фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 .

Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підтверджено, що ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець 19.11.2019 та основним видом її економічної діяльності є 86.21 Загальна медична практика /том 1 а.с. 198/.

ФОП ОСОБА_1 має ліцензію, видану Міністерством охорони здоров`я України на провадження господарської діяльності з 28.12.2019 з медичної практики за спеціальністю загальна практика-сімейна медицина; за спеціальністю молодших спеціалістів з медичною освітою: сестринська справа за адресою: АДРЕСА_2 /том 1 а.с. 55, 68, 229-230/.

Відповідно до Договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій №0000-6145-М000, укладеного між Національною службою здоров`я України (замовник) та ФОП ОСОБА_1 (надавач) /том 1 а.с. 72-87/, ФОП ОСОБА_1 зобов`язується надавати медичні послуги за програмою медичних гарантій пацієнтам, а замовник зобов`язується оплачувати такі послуги відповідно до встановленого тарифу та коригувальних коефіцієнтів /пункт 8/; медичні послуги та спеціальні умови їх надання визначаються у додатках до цього договору /пункт 9/; медичні послуги надаються відповідно до порядків надання медичної допомоги, затверджених МОЗ, з обов`язковим дотриманням галузевих стандартів у сфері охорони здоров`я та в місцях надання медичних послуг, що зазначені у додатках до цього договору /пункт 10/.

Додатком 2 до вказаного договору визначено обсяг медичних послуг, який надавач зобов`язується надавати за договором відповідно до медичних потреб пацієнта/пацієнтки (специфікація), зокрема оформлення довідок, листків непрацездатності та направлень для проходження медико-соціальної експертизи, а також лікарських свідоцтв про смерть /пункт 16/ /том 1 а.с. 78/.

Відповідно до Договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій №0000-86Х5-М000, укладеного між Національною службою здоров`я України (замовник) та ФОП ОСОБА_1 (надавач) /том 1 а.с. 88-95/, ФОП ОСОБА_1 зобов`язується надавати медичні послуги за програмою медичних гарантій пацієнтам, а замовник зобов`язується оплачувати такі послуги відповідно до встановленого тарифу та коригувальних коефіцієнтів /пункт 8/; медичні послуги та спеціальні умови їх надання визначаються у додатках до цього договору /пункт 9/; медичні послуги надаються відповідно до порядків надання медичної допомоги, затверджених МОЗ, з обов`язковим дотриманням галузевих стандартів у сфері охорони здоров`я та в місцях надання медичних послуг, що зазначені у додатках до цього договору /пункт 10/.

Додатком 2 до вказаного договору визначено обсяг медичних послуг, який надавач зобов`язується надавати за договором відповідно до медичних потреб пацієнта/пацієнтки (специфікація), зокрема оформлення довідок, листків непрацездатності та направлень для проходження медико-соціальної експертизи, а також лікарських свідоцтв про смерть /пункт 22/ /том 1 а.с. 94/.

Відповідно до наказу (розпорядження) про прийняття на роботу №2- від 10.03.2020, з 12.03.2020 у ФОП ОСОБА_1 в структурному підрозділі "Амбулаторія" на посаді "Лікар загальної практики-сімейний лікар" працює ОСОБА_2 /том 1 а.с. 201/, що також підтверджується повідомленням про прийняття на роботу від 10.03.2020 /том 1 а.с. 205/.

Відповідно до наказу (розпорядження) про прийняття на роботу №1- від 27.02.2020, з 27.02.2020 у ФОП ОСОБА_1 в структурному підрозділі "Амбулаторія" на посаді "Лікар - терапевт" працює ОСОБА_3 /том 1 а.с. 202/, що також підтверджується повідомленням про прийняття на роботу від 27.02.2020 /том 1 а.с. 206/.

Відповідно до наказу (розпорядження) про прийняття на роботу №1- від 27.02.2020, з 27.02.2020 у ФОП ОСОБА_1 в структурному підрозділі "Амбулаторія" на посаді "Лікар загальної практики-сімейний лікар" працює ОСОБА_20 /том 1 а.с. 203/, що також підтверджується повідомленням про прийняття на роботу від 27.02.2020 /том 1 а.с.206/.

Відповідно до наказу (розпорядження) про прийняття на роботу №6- від 06.102020, з 07.10.2020 у ФОП ОСОБА_1 в структурному підрозділі "Амбулаторія" на посаді "Лікар загальної практики-сімейний лікар" працює ОСОБА_5 /том 1 а.с. 204/, що також підтверджується повідомленням про прийняття на роботу від 06.10.2020 /том 1 а.с. 208/.

Відповідно до наказу (розпорядження) про прийняття на роботу №5- від 04.09.2020, з 07.09.2020 у ФОП ОСОБА_1 в структурному підрозділі "Амбулаторія" на посаді "Лікар-терапевт" працює ОСОБА_6 /том 1 а.с. 200/, що також підтверджується повідомленням про прийняття на роботу від 04.09.2020 /том 1 а.с. 207/.

Між лікарями ОСОБА_20 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та фізичними особами (пацієнтами) укладено декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу /том 1 а.с. 217-225/, у яких надавачем первинної медичної допомоги визначено ФОП ОСОБА_1 .

Отже, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 отримала ліцензію Міністерства охорони здоров`я України на надання медичних послуг, укомплектувала штат лікарями, уклала з Національною службою здоров`я України договори про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, отримала бланки листків непрацездатності.

Зі змісту наведених вище листків непрацездатності /том 1 а.с. 42-51/ встановлено, що у графі "Назва і місцезнаходження закладу охорони здоров`я" цих листів зазначено "ФОП ОСОБА_1 "," АДРЕСА_3 ", у графі "Печатка закладу охорони здоров`я" міститься відтиск печатки із текстом "Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 Україна Полтавська область, місто Кременчук Для листків непрацездатності ід. № ", у графі "Стати до роботи / печатка закладу охорони здоров`я" міститься відтиск печатки із текстом "Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 Україна Полтавська область, місто Кременчук Для листків непрацездатності ід. № ".

У вказаних листках непрацездатності у відповідних графах також зазначені посада і прізвище лікуючих лікарів, які є медичними працівниками та працюють у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 . Листки непрацездатності у відповідних графах містять підписи та печатки лікарів, якими видані ці листки-непрацездатності.

Зауваження щодо оформлення вказаних листків непрацездатності, крім тих, що вказані в акті перевірки (листок непрацездатності виданий не лікуючим лікарем закладу охорони здоров`я незалежно від форми власності та не лікарем, що проводить господарську діяльність з медичної практики як фізична особа-підприємець) відповідачем не встановлено та у акті перевірки не наведено.

Зважаючи на вищевикладене, та враховуючи, що до підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 із забезпечення медичного обслуговування населення на основі відповідної ліцензії застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність відповідних юридичних осіб, у даному випадку, закладів охорони здоров`я, а отже, при здійсненні такої підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 фактично прирівнюється до закладу охорони здоров`я, а лікарі, які працюють у державних та недержавних закладах охорони здоров`я мають рівні права, в тому числі, і право виписувати листки непрацездатності, тому лікуючі лікарі ОСОБА_20 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_21 , Курдидик Н.О., які працювали у ФОП ОСОБА_1 у перевіряємому періоді та безпосередньо надавали медичну допомогу пацієнтам, мали право виписати листки непрацездатності, перелік яких наведено у акті перевірки №50 від 22.04.2021, враховуючи, що у графі "Назва і місцезнаходження закладу охорони здоров`я" цих листків непрацездатності зазначено "ФОП ОСОБА_1 "," АДРЕСА_3 ", а у графі "Печатка закладу охорони здоров`я" міститься відтиск печатки із текстом "Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 Україна Полтавська область, місто Кременчук Для листків непрацездатності ід. № ", у графі "Стати до роботи / печатка закладу охорони здоров`я" міститься відтиск печатки із текстом "Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 Україна Полтавська область, місто Кременчук Для листків непрацездатності ід. № ", та листки непрацездатності містять всі інші необхідні реквізити та відомості, суд дійшов висновку, що листки непрацездатності: серії АДЯ №342597, серії АЛД №280380, серії АЛД №255538, серії АЛД №249582, серії АДЯ № 385846, серії АДЯ № 342575, серії АЛД № 249587, серії АЛД №249557, серії АЛД 280498, серії АЛД 249570 були видані у встановленому порядку відповідно до Інструкції №532/274/136-ос/1406.

При цьому суд враховує, що статтею 3 Закону № 1105-XIV визначені принципи соціального страхування, зокрема, державних гарантій реалізації застрахованими особами своїх прав.

Застраховані особа мають право на отримання у разі настання страхового випадку матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг, передбачених цим Законом (пункт 2 частини 1 статті 16 Закону № 1105-XIV).

Отже, застрахований пацієнт має державні гарантії реалізації своїх прав, зокрема, на відповідне матеріальне забезпечення та страхові виплати, та одночасно має право вибирати лікуючого лікаря, незалежно від того, працює такий лікар у юридичній особі чи у фізичної особи-підприємця, яка на підставі закону здійснює господарську діяльність з надання медичних послуг, а тому позбавлення пацієнта - застрахованої особи права на таке матеріальне забезпечення чи страхові виплати через видачу листка непрацездатності лікуючим лікарем, який безпосередньо надавав медичну допомогу та перебуває у трудових відносинах з фізичною особою-підприємцем, яка здійснює підприємницьку діяльність з забезпечення медичного обслуговування населення на підставі закону та має всі необхідні дозвільні документи, а не з юридичною особою, є порушенням принципів соціального страхування, встановлених Законом № 1105-XIV.

Щодо зазначених у акті перевірки порушення пункту 1 частини 2 статті 15, частини 3 статті 30 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 23 вересня 1999 року №1105-XIV, яке полягає у тому, що нарахована та виплачена допомога по тимчасовій непрацездатності у разі травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві, без розслідування та з`ясування обставин, за яких стався нещасний випадок (відсутній акт за формою НТ, запит до органу досудового розслідування та його результати): 28.08.2020: ЛН АДЯ 326294 від 04.08.2020 ОСОБА_8 ; 04.09.2020: ЛН АДЯ 327218 від 07.08.2020 ОСОБА_8 ; 20.06.2019: ЛН АДЦ 283308 від 08.04.2019 ОСОБА_7 , 01.07.2019: ЛН АДЦ 282290 від 12.04.2019 ОСОБА_7 /том 1 а.с. 36/, суд зазначає наступне.

Абзацом 2 п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону №1105-XIV передбачено, що страхові випадки за соціальним страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності - подія, з настанням якої виникає право застрахованої особи, членів її сім`ї або іншої особи на отримання відповідно до цього Закону матеріального забезпечення або соціальних послуг.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону № 1105-XIV (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності мають застраховані громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи час випробування та день звільнення), якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону № 1105-XIV допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання в неї одного з таких страхових випадків: 1) тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві; 2) необхідності догляду за хворою дитиною; 3) необхідності догляду за хворим членом сім`ї; 4) догляду за дитиною віком до трьох років або дитиною-інвалідом віком до 18 років у разі хвороби матері або іншої особи, яка доглядає за цією дитиною; 5) карантину, накладеного органами санітарно-епідеміологічної служби; 5-1) на період перебування у закладах охорони здоров`я, а також на самоізоляції під медичним наглядом у зв`язку з проведенням заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), а також локалізацію та ліквідацію її спалахів та епідемій; 6) тимчасового переведення застрахованої особи відповідно до медичного висновку на легшу, нижче оплачувану роботу; 7) протезування з поміщенням у стаціонар протезно-ортопедичного підприємства; 8) перебування в реабілітаційних відділеннях санаторно-курортного закладу після перенесених захворювань і травм.

Призначення та виплата матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності врегульовано ст. 30 Закону №1105-XIV, частиною 3 якої передбачено, що рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг приймається комісією (уповноваженим) із соціального страхування, що створюється (обирається) на підприємстві, в установі, організації, до складу якої входять представники адміністрації підприємства, установи, організації та застрахованих осіб (виборних органів первинної профспілкової організації (профспілкового представника) або інших органів, які представляють інтереси застрахованих осіб), або фізичною особою - підприємцем, особою, яка провадить незалежну професійну діяльність.

Комісія (уповноважений) із соціального страхування здійснює контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення, приймає рішення про відмову в його призначенні, про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково), розглядає підставу і правильність видачі листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг.

Комісія (уповноважений) із соціального страхування виконує свої функції відповідно до положення про комісію (уповноваженого) із страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, яке затверджується правлінням Фонду.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону № 1105-XIV (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності. У разі роботи за сумісництвом, за трудовим договором (контрактом) одночасно із здійсненням підприємницької чи іншої діяльності підставою для призначення допомоги є копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою (за наявності) за основним місцем роботи. Для застрахованих осіб, які одночасно здійснюють підприємницьку та іншу діяльність і не працюють на умовах трудового договору (контракту), копію листка непрацездатності засвідчує установа охорони здоров`я, яка його видає. Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за погодженням з Фондом.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що у разі настання страхового випадку, передбаченого Законом № 1105-ХІV, особі на підставі рішення комісії із соціального страхування на підприємстві виплачується допомога по тимчасовій непрацездатності. Підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності.

Водночас ч. 1 ст. 23 Закону № 1105-XIV визначено підстави для відмови в наданні допомоги по тимчасовій непрацездатності, а саме:

1) у разі одержання застрахованою особою травм або її захворювання при вчиненні нею кримінального правопорушення;

2) у разі навмисного заподіяння шкоди своєму здоров`ю з метою ухилення від роботи чи інших обов`язків або симуляції хвороби;

3) за час перебування під арештом і за час проведення судово-медичної експертизи;

4) за час примусового лікування, призначеного за постановою суду;

5) у разі тимчасової непрацездатності у зв`язку із захворюванням або травмою, що сталися внаслідок алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або дій, пов`язаних з таким сп`янінням;

6) за період перебування застрахованої особи у відпустці без збереження заробітної плати, творчій відпустці, додатковій відпустці у зв`язку з навчанням.

Зазначений перелік підстав для відмови в наданні допомоги по тимчасовій непрацездатності є вичерпним. Разом з тим, відмова в призначенні матеріального забезпечення у зв`язку із захворюванням або травмою, що сталися внаслідок, зокрема алкогольного сп`яніння, буде обґрунтованою лише у випадку, якщо між уживанням алкоголю й отриманою травмою чи захворюванням є прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Згідно п. 2.10 Інструкції № 455 у разі тимчасової непрацездатності, зумовленої захворюванням або травмою, внаслідок алкогольного, токсичного сп`яніння чи дії наркотиків, що визначається ЛКК у порядку, встановленому спільним наказом МВС України, МОЗ України та Міністерства юстиції України від 24 лютого 1995 року N 114/38/15-36-18 (z0055-95) «Про затвердження Інструкції про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів» зареєстрованим Міністерством юстиції України 07 березня 1995 року за N 55/591 видається листок непрацездатності з обов`язковою позначкою про це в ньому та в медичній карті амбулаторного чи стаціонарного хворого.

Пунктом 4.2. Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України 03.11.2004 N 532/274/136-ос/1406, встановлено, що у разі тимчасової непрацездатності у зв`язку із захворюванням або травмою, що сталися внаслідок алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або дій, пов`язаних з ним, робиться позначка про таке сп`яніння.

Згідно роз`яснень, що містяться у листах Міністерство праці та соціальної політики України від 22 жовтня 2003 року № 20-517 та Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 23 січня 2004 року № 04-29-95 «Про оплату листка непрацездатності», у разі, коли в листку непрацездатності є позначка, що застрахована особа на момент отримання травми була у стані алкогольного сп`яніння, комісія із соціального страхування підприємства з`ясовує обставини травмування і встановлює причинний зв`язок травми з вживанням алкоголю.

Отже, якщо застрахована особа надала для призначення допомоги листок непрацездатності з позначкою «алкогольне сп`яніння», комісія із соціального страхування підприємства повинна вжити необхідних заходів для з`ясування причин і обставин, за яких ця особа отримала травму чи захворювання, що призвело до тимчасової непрацездатності та встановити наявність причинного зв`язку травми із вживанням алкоголю. У разі якщо такий зв`язок установлено, комісія приймає рішення про відмову в наданні допомоги. За умови, якщо травма не пов`язана з уживанням алкоголю, допомога надається на загальних підставах.

Аналогічно комісія має діяти також у разі, якщо застрахована особа надала для призначення допомоги листок непрацездатності з позначкою "наркотичне сп`яніння" або "токсичне сп`яніння".

Відповідно до п. 3.1.1 Положення про комісію (уповноваженого) із соціального страхування підприємства, установи, організації, затвердженого постановою Правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності 19.07.2018 № 13, Комісія (уповноважений) із соціального страхування підприємства: приймає рішення про призначення або відмову в призначенні матеріального забезпечення (допомоги по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітності та пологах, на поховання) і передає його роботодавцю для проведення виплат, здійснення розрахунків тощо. Приймає рішення про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково). Перевіряє правильність видачі та заповнення документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення.

Судом встановлено, що допомога по тимчасовій непрацездатності з причини "невиробнича травма" призначена ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на підставі рішень комісії із соціального страхування, що створена на Публічному акціонерному товаристві "Джей Ті Інтернешнл Україна" /том 1 а.с. 100-103, 107-108/.

Відповідно до пункту 4 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків невиробничого характеру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.03.2001 № 270 /надалі - Порядок №270/, факт ушкодження здоров`я внаслідок нещасного випадку встановлює і засвідчує лікувально-профілактичний заклад. Документом, який підтверджує ушкодження здоров`я особи, є листок непрацездатності чи довідка лікувально-профілактичного закладу.

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було надано до комісії листки непрацездатності, у яких в якості причини непрацездатності вказано "невиробничі травми -5", у цих листках непрацездатності відсутні позначки про алкогольне, наркотичне, токсичне сп`яніння /том 1 а.с. 96-99/.

Комісією при прийнятті рішень, крім листів непрацездатності, були також враховані письмові пояснення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 /том 1 а.с. 109, 110/, у яких цими особами повідомлено обставини, за яких вони отримали невиробничі травми.

Посилання відповідача на положення п. 8 Порядку № 270, згідно з яким розслідування нещасних випадків, пов`язаних із заподіянням тілесних ушкоджень іншою особою проводиться органом досудового розслідування, суд не приймає до уваги, оскільки відсутність прийнятого процесуального рішення відносно особи, яка спричинила тілесні ушкодження не може позбавити ОСОБА_7 та ОСОБА_8 допомоги по тимчасовій непрацездатності.

При цьому, обов`язкова наявність акту розслідування нещасного випадку невиробничого характеру при призначенні допомоги по тимчасовій непрацездатності внаслідок травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві, чинним законодавством не передбачена.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 15.08.2018 у справі №812/1131/17, які підлягають врахуванню судом першої інстанції в силу частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд також зазначає, що відповідно до приписів пункту 11 Порядку №270 рішення щодо розслідування нещасного випадку приймається керівником організації на підставі звернення потерпілого або особи, яка представляє його інтереси, листка непрацездатності або довідки лікувально-профілактичного закладу.

Однак, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не зверталися до керівника щодо розслідування нещасного випадку, тому відсутні підстави для прийняття керівником рішення щодо розслідування нещасного випадку.

Відповідачем не надано вироків суду щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які б підтверджували факт вчинення цими особами кримінального правопорушення, не надано доказів навмисного заподіяння вказаними особами шкоди своєму здоров`ю чи доказів наявності будь-якої з інших обставин, які в силу Закону є підставою для відмови у наданні допомоги по тимчасовій непрацездатності.

Отже, позивачем правомірно призначено допомогу по тимчасовій непрацездатності ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

З огляду на частину 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено фактів порушення позивачем вимог пункту 1 частини 2 статті 15, частини 3 статті 30, частини 1 статті 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV, а отже не доведено правомірності рішення в частині, що оскаржується.

Таким чином, рішення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області №207 від 06 травня 2021 року в частині повернення неправомірно витраченої суми страхових коштів в розмірі 104537 грн. 02 коп. та застосування до Публічного акціонерного товариства "Джей Ті Інтернешнл Україна" фінансової санкції в розмірі 52268 грн. 51 коп. (50% від такої суми), прийняте відповідачем без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Отже, адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Джей Ті Інтернешнл Україна" обґрунтований та підлягає задоволенню.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2352,10 грн., що підтверджується квитанцією №36917449-1 від 27.05.2021 /том 1 а.с. 111/ та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету /том 1 а.с. 115/.

Таким чином, при задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Джей Ті Інтернешнл Україна" суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області на користь Публічного акціонерного товариства "Джей Ті Інтернешнл Україна" судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2352 грн. 10 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 9, 77, 139, 205, 243-245 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Джей Ті Інтернешнл Україна" (ідентифікаційний код 14372142, вул. 1905 року, 19, м. Кременчук, Полтавська область, 39605) до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області (ідентифікаційний код 41319427, вул. Гоголя, 34, м. Полтава, 36011), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), про визнання частково недійсним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області №207 від 06 травня 2021 року в частині повернення неправомірно витраченої суми страхових коштів в розмірі 104537 грн. 02 коп. (сто чотири тисячі п`ятсот тридцять сім гривень дві копійки) та застосування до Публічного акціонерного товариства "Джей Ті Інтернешнл Україна" фінансової санкції в розмірі 52268 грн. 51 коп. (п`ятдесят дві тисячі двісті шістдесят вісім гривень п`ятдесят одна копійка).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області на користь Публічного акціонерного товариства "Джей Ті Інтернешнл Україна" судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2352 грн. 10 коп. (дві тисячі триста п`ятдесят дві гривні десять копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Другого апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Повне рішення складено 04 жовтня 2021 року.

Суддя С.С. Сич