Справа № 540/3334/21
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2021-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/3334/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу,

встановив:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправною та скасувати вимогу від 18.11.2020 № Ф-18214-51У про сплату боргу (недоїмки).

Ухвалою від 14.07.2021 у справі відкрите спрощене позовне провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні).

Ухвалою від 04.08.2021 позовна заява залишена без руху після відкриття провадження у справі у зв`язку із встановленням порушення вимог ст. ст. 123, 161 КАС України - подання позовної заяви після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

Ухвалою від 10.08.2021 суд продовжив розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, оскільки позивачем у наданий строк усунуті недоліки позовної заяви та встановлено, що строки звернення до суду із даним позовом позивачем не пропущені.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.07.2021 у Корабельному районному відділі ДВС у місті Херсоні позивач отримав вимогу від 18.11.2020 № Ф-18214-51У про сплату боргу у сумі 32834,56 грн, яку вважає неправомірною, виходячи з наступного. ОСОБА_1 має вищу юридичну освіту, та в період з 2003 року по 2021 рік офіційно працював на різних посадах юристом в таких підприємствах, як ТОВ "ВЖЦ "Декорум", ВАТ "КБ "Хрещатик", Херсонське регіональне відділення ПАТ "КБ "Хрещатик", кредитна спілка "Громада" м. Херсон, ПП "Поліекспо" м. Херсон. З 2017 року і по даний час у зв`язку із сімейними обставинами, вимушений постійно їздити і доглядати свою рідну стареньку бабусю 85 років, яка потребує стороннього догляду.

Також стверджує, що жодних актів документальної чи іншої перевірки щодо нього відповідачем ніколи не проводилося і в жодних перевірках він не міг об`єктивно приймати участі, оскільки доглядав за бабусею, яка проживає Республіці Північна Осетія-Аланія. У зв`язку із тим, що як член родини позивач вимушений здійснювати догляд за близьким родичем похилого віку, адвокатської діяльності не провадив та фактичних доходів не отримав, а тому не є платником єдиних внесків.

Згідно даних інформаційної системи органу доходів і зборів щодо платника податків ОСОБА_1 наявна інформація: "перебуває на обліку в органах доходів і зборів", станом на 06.07.2021 платник не має боргу". Жодних офісів, техніки, транспорту, штампів, печаток, банківських рахунків, бланків для провадження діяльності та отримання доходу від діяльності позивач не має, об`єктивно вимушений з 2017 року їздити здійснювати догляд за близьким 85 річним родичем в Республіці Північна Осетія-Аланія, тому спірна вимога є фактичним утиском і порушенням прав Людини на мирне володіння майном з боку відповідача.

На переконання позивача, наявність диплому про юридичну освіту, свідоцтва на зайняття нотаріальною чи адвокатською діяльністю лише посвідчує право на здійснення діяльності, однак не є доказом здійснення діяльності та отримання доходу від такої діяльності. Не змінює вищенаведеного і факт перебування особи на обліку в органах податкової служби, оскільки взяття на облік осіб, в тому числі юридичних або самозайнятих, здійснюється контролюючим органом незалежно від наявності обов`язку щодо сплати того чи іншого податку або збору.

Із вказаних підстав просить суд задовольнити позов.

Відповідач надіслав суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти позову, мотивуючи тим, що відповідно до АІС "Податковий блок", ОСОБА_1 як фізична особа, яка займається незалежною професійною діяльністю, перебуває на податковому обліку в Головному управлінню ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, з 21.03.2012 за станом "0" платник за основним місцем обліку. Платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску. Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому, сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Відповідач відмічає, що платниками єдиного соціального внеску є особи, які провадять незалежну професійну діяльність, в тому числі адвокатську. Необхідними умовами для сплати особою єдиного внеску є провадження такою особою підприємницької діяльності та отримання доходу від такої діяльності, який і є базою для нарахування єдиного внеску. Отже, саме дохід особи від господарської діяльності є базою для нарахування. При цьому, за відсутності бази для нарахування єдиного внеску у відповідному звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, Закон № 2464-VI встановлює обов`язок особи самостійно визначити цю базу, але її розмір не може бути меншим за розмір мінімальної заробітної плати.

Стверджує, що позивач є платником єдиного внеску, як особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, а тому є платником єдиного соціального внеску, оскільки згідно відомостей з Єдиного реєстру адвокатів України ОСОБА_1 обліковується у Раді адвокатів Херсонської області з 21.03.2012, свідоцтво № 532, адреса робочого місця АДРЕСА_1 . Згідно вказаних відомостей у 2020 та 2021 роках адвокат Танцюренко Ю.О. підвищував кваліфікацію, що поширюється виключно на адвокатів, які здійснюють адвокатську діяльність у формах, визначених Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Також відмічає, що за інформацією з веб-сайту "Судова влада", Єдиного державного реєстру судових рішень, ОСОБА_1 протягом 2017 - 2021 років приймав участь в якості адвоката у судових справах № 821/1818/16, № 821/1817/16, № 766/13754/17, № 650/168/18, № 766/13749/17, № 766/3703/18, № 540/1737/19, № 766/15909/18, №766/1369/20, № 766/12406/20.

Крім того, позивач самостійно подав до контролюючого органу податкові декларації про майновий стан і доходи особи, яка проводить незалежну професійну діяльність за 2017-2020 роки, а саме: за 2019 рік, де відобразив отримання доходів у розмірі 18000,00 грн та за 2020 рік - у розмірі 41000,00 грн. Зазначеними доказами підтверджується факт здійснення позивачем у період з 2017 по 2020 роки незалежної професійної діяльності, а також факт отримання доходів від її здійснення.

Станом на 31.10.2020 контролюючим органом сформована вимога від 18.11.2020, яка надіслана за адресою позивача, зазначену в ЄДРПОУ: АДРЕСА_2 . До вказаної суми увійшли нарахування зі сплати єдиного соціального внеску: за 2017 рік у сумі 8448,00 грн; за 2018 рік у сумі 9828,72 грн; за 2019 рік у сумі 11016,72 грн; за 3 квартали 2020 року у сумі 6295,30 грн.

Із вказаних підстав просить суд відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 21.03.2012 № 532, виданого ОСОБА_1 на підставі рішення Херсонської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, ОСОБА_1 на має право на зайняття адвокатською діяльністю.

Згідно даних з Єдиного реєстру адвокатів України (https://erau.unba.org.ua/profile/ право на зайняття адвокатською діяльністю зупинене з 17.11.2020 на підставі заяви ОСОБА_1 та поновлене 15.12.2020.

18.11.2020 ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі сформувало ОСОБА_1 вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-18214-51У про те, що станом на 31.10.2020 сума боргу із ЄСВ становить 32834,56 грн.

Не погодившись із цією вимогою, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступне.

Згідно зі статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначено Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI (тут і далі - Закон № 2464-VI у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску (ч. 2 ст. 2 Закону № 2464-VI).

Пунктами 2 і 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464-VI визначено, що єдиний внесок - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування; недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

За змістом п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464-VІ особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності;

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

03.10.2017 Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" № 2148-VIII (набрав чинності 11.10.2017) внесені зміни в пункт 2 частини першої статті 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", ) за якими для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5 1 частини першої статті 4 цього Закону, єдиний внесок нараховується на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI) адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону № 5076-VI адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Статтею 13 Закону № 5076-VI визначено, що адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою. Адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, може відкривати рахунки в банках, мати печатку, штампи, бланки (у тому числі ордера) із зазначенням свого прізвища, імені та по батькові, номера і дати видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

За визначенням п.п. 14.1.226 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою-підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності. Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Відповідно до п.п. 14.1.195 п. 14. 1 ст. 14 Податкового кодексу України працівник - це фізична особа, яка безпосередньо власною працею виконує трудову функцію згідно з укладеним з роботодавцем трудовим договором (контрактом) відповідно до закону.

Водночас, відносини щодо адміністрування єдиного внеску при одночасному перебуванні фізичної особи в трудових відносинах та наявності у неї права на здійснення незалежної професійної діяльності, яку особа фактично не здійснює, Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхуванн" не врегульовані.

Отже, системний аналіз наведених вище правових норм свідчить про те, що платниками єдиного внеску є самозайняті особи, зокрема, адвокати, які здійснюють адвокатську діяльність індивідуально. Необхідними умовами для сплати особою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є здіснення самозайнятою особою, зокрема, незалежної професійної адвокатської діяльності індивідуально та отримання доходу від такої діяльності, який і є базою для нарахування єдиного внеску. Тобто, саме дохід особи від такої діяльності є базою для нарахування єдиного внеску, проте, за будь-яких умов розмір єдиного внеску не може бути меншим за розмір мінімального страхового внеску за місяць. При цьому, за відсутності бази для нарахування єдиного внеску у відповідному звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, законодавство встановлює обов`язок особи самостійно визначити цю базу, але її розмір не може бути меншим за розмір мінімальної заробітної плати.

Таким чином, метою встановлення розміру мінімального страхового внеску та обов`язку сплачувати його незалежно від наявності бази для нарахування є забезпечення у передбачених законодавством випадках мінімального рівня соціального захисту осіб шляхом отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відтак, враховуючи особливості форми діяльності самозайнятих осіб, суд вважає, що саме задля досягнення вищевказаної мети збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування законодавством встановлений обов`язок сплати особами, в тому числі самозайнятими адвокатами, мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу від їх діяльності.

Вирішуючи даний спір, суд бере до уваги правові висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 27.11.2019 у справі № 160/3114/19, в якій суд касаційної інстанції зазначив, що особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, зокрема, адвокатську, вважається самозайнятою особою і зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не є найманим працівником. В іншому випадку (якщо особа є найманим працівником), така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем.

Судом встановлено, що згідно даних інтегрованої картки ЄСВ станом на 31.10.2020 у позивача обліковується недоїмка з ЄСВ у сумі 35588,74 грн.

Податковим органом нараховані платнику податку ОСОБА_1 наступні суми ЄСВ:

- за 12 місяців 2017 8448,00 (3200,00 х 12 х 22%);

- за 4 квартали 2018 9828,72 грн (3723,00 х 3 х 22%);

- за 4 квартали 2019 11016,72 грн (4173,00 х 3 х 22%);

- за 3 квартали 2020 6295,30 грн (4723,00 х 3 х 22%).

Згідно із даними Єдиного державного реєстру судових рішень, ОСОБА_1 приймав участь в якості адвоката у судових засіданнях у таких справах: 16.01.2017 у справі № 821/1818/16, 16.03.2017 у справі № 821/1817/16, 25.09.2018 у справі № 650/168/18 08.11.2018 та 12.09.2018 у справі № 766/15909/18.

На виконання ухвали від 11.08.2021 Головне управління ПФУ в Херсонській області надало суду інформацію з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо підтвердження здійснення відрахувань за найманого працівника ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ).

За даними з Реєстру застрахованих осіб форми ОК-5 від 17.08.2021 за ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) сплачені внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виходячи із наступних сум:

- січень 2017 900,00 грн акціонерне товариство "Ідея Банк";

- 2018 відомості про сплату внесків відсутні;

- червень 2019 6800,00 грн - кредитна спілка "Громада";

- березень 2020 12857,14 грн; квітень 2020 15000,0грн; травень 2020 - 15000,00 грн; червень 2020-15000,00 грн; липень 2020 6142,60 грн. - приватне підприємство"Поліекспо";

- вересень 2020 8000,00 грн; жовтень 2020 - 8000,00 грн - кредитна спілка "Громада".

Також суд встановив, що ОСОБА_1 подавав до податкового органу податкові декларації про майновий стан: за 2017 рік доходи відсутні; 2018 рік доходи відсутні; 2019 рік загальна сума доходів 18000,00 грн, у тому числі ПДФО 3240,00 грн; 2020 рік загальна сума доходів 41000,00 грн, у тому числі ПДФО 7380,00 грн.

Таким чином, виходячи із наведеного вище, суд вважає, що позивач, як самозайнята особа, не мав обов`язку сплати ЄСВ у період, коли він перебував у трудових відносинах з АТ "Ідея Банк", кредитною спілкою "Громада" та ПП "Поліекспо".

Тому податковим органом зайво нараховане позивачу ЄСВ за такі періоди працевлаштування позивача на посадах юриста: - січень 2017 - АТ "Ідея Банк", червень 2019 КС "Громада", березень, квітень, травень, червень, липень 2020 - ПП "Поліекспо", вересень, жовтень 2020 - КС "Громада".

Також суд відмічає, що відповідно до п 9-10 розділу VIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", тимчасово звільняються від нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску особи, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, в частині сум, що підлягають нарахуванню, обчисленню та сплаті такими особами за періоди з 1 по 31 березня, з 1 по 30 квітня та з 1 по 31 травня 2020 року за себе. При цьому положення абзацу другого пункту 2 частини першої статті 7 цього Закону щодо таких періодів для таких осіб не застосовуються.

Відтак, за періоди з 1 по 31 березня, з 1 по 30 квітня та з 1 по 31 травня 2020 ЄСВ щодо позивача не нараховується.

Суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що позивач у 2020 отримав дохід від здійснення адвокатської діяльності у сумі 41000,00 грн, який задекларував самостійно, оскільки дана декларація подана платником 28.04.2021, у той час, як спірна вимога сформована 18.11.2020.

Також суд вважає необґрунтованим посилання відповідача про отримання позивачем доходу від адвокатської діяльності у 2020 як на підставу обов`язку сплати ЄСВ за вказаний період, оскільки річна декларація не розшифровує періоди отримання доходу у розрізі місяців, крім того сума отриманого доходу позивачем за 2020 41000,00 не передбачає обов`язку сплати ЄСВ у розмірі більшому, ніж мінімальний.

Разом цим, суд не бере до уваги твердження позивача про те, що у період 2017-2018 років він не здійснював адвокатської діяльності, а був найманим працівником, оскільки позивач не надав жодних належних доказів цьому та не надав доказів припинення адвокатської діяльності у зазначений період.

У свою чергу, Реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування не містить відомостей про відрахування роботодавцями за найманого працівника ОСОБА_1 внесків за 2017-2018 роки, крім січня 2017.

Варто відмітити, що припинення здійснення адвокатської діяльності ОСОБА_1 відбулось з 17.11.2020 та поновлене з 15.12.2020.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що у спірній вимозі податковим органом правомірно відображено нараховане ЄСВ за період лютий-грудень 2017, січень-грудень 2018, січень-травень та липень-грудень 2019, січень-лютий, серпень 2020.

Втім, оскільки вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом (ч. 4 ст. 25 Закону № 2464-VI), незважаючи на те, що сума недоїмки визначена в оскарженій вимозі є неправомірною лише в частині, суд приймає рішення про скасування вимоги від 18.11.2020 № Ф-18214-51У повністю, що не позбавляє можливості відповідача винести нову вимогу із зазначенням у ній правильної суми недоїмки.

Обґрунтовуючи відсутність у суду повноважень щодо самостійного визначення правильних сум недоїмки, суд враховує висновки Верховного Суду, наведені у постанові від 06.11.2018 у справі № 813/3274/17. Так, судом касаційної інстанції вказано, що повноваження щодо визначення суми грошових зобов`язань та застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, є дискреційним повноваженням таких контролюючих органів.

Згідно із ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього кодексу, проте згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності оскарженого рішення.

За таких обставин, суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з наказом голови суду від 29.07.2021 № 05-06/63 головуюча суддя Кисильова О.Й. у період з 20.08.2021 до 20.09.2021 включно перебувала у щорічній основній відпустці, у зв`язку з чим рішення у даній справі ухвалене 05.10.2021.

Керуючись ст. ст. 9, 14, 73- 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 18.11.2020 № Ф-18214-51У про сплату ОСОБА_1 боргу (недоїмки) з ЄСВ у сумі 32834,56 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відокремленого підрозділу Державної податкової служби України - Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (код ЄДРПОУ ВП 43995495, 73022, м. Херсон, просп. Ушакова, 75) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.Й. Кисильова

кат. 111060000