Справа № 520/8395/21
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2021-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

30 вересня 2021 р. справа № 520/8395/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Біленського О.О.,

при секретарі судового засідання Дорощенко К.В.,

за участі:

представника позивача - Качмар В.О.,

представника відповідача - Красникова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Істок-Автозапчастина" (, 61052, м. Харків, вул. Слов`янська, буд. 8) до Слобожанської митниці Держмитслужби (61003, м. Харків, вул. Короленко, 16-Б, ) про визнання протиправними та скасування рішень та карток відмови, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Істок-Автозапчастина" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Слобожанської митниці Держмитслужби, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Слобожанської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA 807000/2021/000765/2 від 26 квітня 2021 року;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 807170/2021/00743 від 27 квітня 2021 року;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 807170/2021/00756 від 27 квітня 2021 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення Слобожанської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA 807000/2021/000843/2 від 27 квітня 2021 року.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 01.06.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що з метою митного оформлення товару - сінов`язальна сітка «ЕгntеРго» 1,23 м. X 300 м. у кількості 432 шт. та сінов`язальна сітка «ЕгntеРго» 125 см. X 300 м. у кількості 216 шт. декларантом - Безнощенко С.М. в інтересах Позивача було подано до Слобожанської митниці Держмитслужби митну декларацію №UA 807170/2021/024716. 26 квітня 2021 року Слобожанською митницею Держмитслужби було прийнято рішення №UA 807000/2021/000765/2 про корегування митної вартості товарів, яким збільшено вартість за одиницю товару до3,2731 EUR, загальна сума72925,11 EUR. На підставі прийнятого рішення №UA 807000/2021/000765/2 Слобожанською митницею Держмитслужби було видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 807170/2021/00743 від 27 квітня 2021 року. Також,з метою митного оформлення товару - сінов`язальна сітка «ЕгntеРго» 1,23 м. X 300 м. у кількості 648 шт. декларантом - ОСОБА_1 в інтересах Позивача було подано до Слобожанської митниці Держмитслужби митну декларацію №UA 807170/2021/024747. 27 квітня 2021 рокуСлобожанською митницею Держмитслужби було прийнято рішення№UA807000/2021/000843/2 про корегування митної вартості товарів, яким збільшено вартість за одиницю товару до3,2700 EUR, загальна сума73903 EUR. На підставі прийнятого рішення №UA807000/2021/000843/2 Слобожанською митницею Держмитслужби було видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807170/2021/00756 від 27 квітня 2021 року. Позивач вважає, що в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів відповідачем не вказано на обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості товару, за наслідками яких розпочалась процедура консультацій та в подальшому скориговано митну вартість товару. З урахуванням наведеного, на думку позивача, вказані рішення є протиправними та підлягають скасуванню. Суд звертає увагу, що позивач просить скасувати вказані рішення, оскільки Слобожанською митницею Держмитслужби не було дотримано вимог МК України при здійсненні перевірки правильності визначення митної вартості імпортованого транспортного засобу за основним методом ціною договору (а.с.15).

Представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що під час здійснення співробітником підрозділу митного оформлення митного контролю ЕМД №UA807200/2020/024716 та №UA807200/2020/0247747 спрацювали ризики, згенеровані АСАУР за кодами: 105-2 - контроль правильності визначення митної вартості товарів; 106-2 - витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів, при цьому представник відповідача зазначив, що вказаний перелік митних формальностей формується в автоматичному режимі програмно-інформаційним комплексом ЄАІС та є обов`язковим для відпрацювання. За результатами поглибленої перевірки, Слобожанською митницею Держмитслужби було встановлено, що документи надані позивачем до митного контролю не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, що суперечить вимогам частини 3 статті 53 Митного кодексу України. Слобожанською митницею Держмитслужби було повідомлено декларанта, у відповідності з вимогами частини 3 статті 53 МК України, про необхідність надання додаткових документів для підтвердження рівня митної вартості товарів. У відповідь на запити, 26.04.2021 та 27.04.2021 декларантом підприємства було надіслано листи про неможливість надати додаткові документи. Зважаючи на наявність підстав вважати подані декларантом документи необ`єктивними і такими, що не підтверджують в повному обсязі складові митної вартості заявленого товару, Слобожанською митницею Держмитслужби правомірно обрано резервний метод визначення митної вартості та прийнято відповідні Рішення, чим не допущено можливі втрати Державного бюджету України у разі здійснення митного оформлення товару за митною вартістю, визначеною позивачем, на загальну суму 479980,01 грн. З огляду на викладене, представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити адміністративний позов з підстав та мотивів, викладених в ньому.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на адміністративний позов.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 26.04.2021 року до митного поста «Товарний» Слобожанської митниці Держмитслужби підприємством ФОП ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) було подано митні декларації за номерами UA807200/2020/024716 та UA807200/2020/0247747 на товар: «Полотна основов`язані трикотажні машинного в`язання, виготовлені з плоских поліетиленових ниток шириною 1 мм, сплетені з крученого поліпропіленового шпагату, без обплетення, полотно в шматку прямокутної форми: сітка сінов`язальна "ErntePro" 1.23 х 3000 м - 72 шт. 1.25 х 3000 м - 216 шт., 1.23 х 3000 м - 360 шт. сітка з поліетиленових ниток, не вибілена, не окрашена, матеріал виготовлення (100% HDPE) високого тиску, щільність 10.5 г/м2, призначена для встановлення на прес-підбирач для упаковки сіна та сінажу; Виробник: China-Baze Ningbo Foreign Trade Co., Торговельна марка: немає даних. Країна виробництва: CN».

Разом з митними деклараціями ТОВ «Істок-Автозапчастина» було надано аналогічний пакет документів, зокрема, документи, зазначені у графах 44 вказаних МД: за кодом « 0271» - пакувальний лист б/н від 24.02.2021; за кодом « 0380» - рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) №PN20-1300 від 24.02.2021; за кодом « 0705» - Коносамент (Bill of lading) №COSU від 11.03.2021; за кодом « 0730» - Автотранспортна накладна (Road consignment note) № 139/1 від 23.04.2021; за кодом « 0861» - сертифікат про походження № 21С3302А1451/0033 від 02.03.2021; за кодом « 3001» - платіжне доручення №1 від 21.01.2021; за кодом « 3021» - калькуляція б/н від 24.02.2021; за кодом « 4103» - специфікація №2 до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 25.11.2020; за кодом « 4104» - зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №1/16/09/20 від 16.09.2020; за кодом «d4207» - договір про надання послуг митного брокера № 116 від 19.11.2020; за кодом « 5509» - не надавався; за кодом « 9000» - технічний опис №1 від 26.04.2021. Додатково було надано: платіжне доручення №10 від 26.04.2021; копія митної декларації країни відправлення №00010 від 26.02.2021; страховий поліс ЕМ75500 від 11.03.2021.

26 квітня 2021 року Слобожанською митницею Держмитслужби було прийнято рішення №UA807000/2021/000765/2 про коригування митної вартості товарів за резервним методом.

27 квітня 2021 року Слобожанською митницею Держмитслужби було прийнято рішення№UA807000/2021/000843/2 про коригування митної вартості товарів за резервним методом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними приписами норм чинного законодавства.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з положеннями пп. 1-3 ч.5 ст.54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.

З аналізу вказаних норм вбачається, що митний орган зобов`язаний здійснювати контроль за повнотою нарахування митних платежів та правильністю визначення бази митного оподаткування, зокрема, митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України.

Під час здійснення співробітником підрозділу митного оформлення митного контролю МД №UA807200/2020/024716 та № UA807200/2020/0247747 спрацювали ризики, згенеровані АСАУР за кодами: 105-2 - контроль правильності визначення митної вартості товарів; 106-2 - витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Відповідно до п.п.2.12 п.2 розділу 2 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю з правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 № 689 (далі - Методичні рекомендації) посадовою особою відповідача було здійснено перевірку наявності розбіжностей у документах, наданих декларантом.

З огляду на викладене, надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Зазначені обставини виключали можливість перевірки органом доходів і зборів числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-УІ, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості.

На виконання вимог ст.54 МКУ та відповідно до вимог ч.3 ст.53 та ст.368 МКУ, в зв`язку з тим, що подані декларантом документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена чи підлягає сплаті за ці товари, посадовою особою митного поста було направлено відповідні запити щодо вирішення складного випадку визначення митної вартості вищевказаних товарів до спецпідрозділу (Відділ митної вартості та класифікації товарів Управління адміністрування митних платежів, митної вартості та класифікації товарів).

Додатково декларанта повідомлено про те, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленою ним митної вартості товарів.

Натомість фактичні обставини справи свідчать про те, що у визначений законом строк додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару декларантом позивача до митниці подано не було.

Судом встановлено, що 27.04.2021 року від митного брокера ФОП ОСОБА_2 надійшов лист щодо відмови в наданні додаткових документів та просив надати рішення про коригування митної вартості.

Отже, декларантом або його уповноваженою особою надані документи, які містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.1 ст.337 МК України перевірка документів та відомостей, які подаються митному органу під час переміщення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені МК України.

Згідно з вимогами п.2 ч .2 ст. 52 МК України декларант зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів відповідно до ч. 5 ст. 54 МК України має право упевнюватися в достовірності або точності будь якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості та письмово запитувати у декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст. 53 МК України додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Судом встановлено, що під час перевірки заявлених позивачем митної вартості товару контролюючим органом встановлено необ`єктивність та недостатність документального підтвердження використаних декларантом даних в наданих до митного оформлення документах.

Зокрема, було встановлено наступне:

1. Задекларований рівень митної вартості товару нижче, ніж рівень митної вартості на подібні товари оформлені митницями ДМС України у максимально наближений термін, зокрема, це підтверджується доданими до відзиву витягами з ЦБД ЄАІС Держмитслужби із зазначенням рівня цін:

заявлений рівень митної вартості товару №1 по МД №UA807200/2020/024716 від 26.04.2021 складав 2,68 дол. США/кг, рівень митної вартості аналогічних товарів згідно ЄАІС та АСМО Інспектор 3,95 дол. США/кг.

заявлений рівень митної вартості товару №1 по МД №UA807200/2020/024747 від 26.04.2021 складав 2,68 дол. США/кг, рівень митної вартості аналогічних товарів згідно ЄАІС та АСМО Інспектор 3,95 дол. США/кг.

2. Документи, подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 МКУ, містять розбіжності:

- дата оформлення декларації країни відправлення № 00010504 від 26.02.2021 раніше дати видачі коносаменту № COSU від 11.03.2021, поданого до митного оформлення,

- умови поставки CIF, які зазначені у декларації країни відправлення №00010504 від 26.02.2021 не відповідають умовам поставки DAP Одеса зазначені у митній декларації яка подана до митного оформлення:

Зазначені умови поставки відрізняються тим, що за умовами CIF передбачене страхування вантажу, а за умовами DAP витрати і ризики продавця максимальні, так як він зобов`язаний надати товари у розпорядження покупця в зазначеному місці призначення (забезпечити прибуття).

При цьому декларантом надано страховий поліс, що більш прийнятне для перевезення за умовами CIF. Не заборонено звичайно надати цей документ до митного оформлення при будь-яких умовах поставки, проте декларантом заявлено умови поставки DAP, а отже мають бути надані відомості про витрати щодо доставки товару до порту відправлення, навантаження на судно.

При цьому в зовнішньоекономічному договорі (контракт) купівлі-продажу №1/16/09/20 від 16.09.2020 (специфікація №2) зазначено, що навантаження товару здійснюється за рахунок продавця.

Жодних документів про вартість доставки товару до порту відправлення та навантаження на судно позивачем до митного оформлення не надано.

Більш того відповідні графи Декларацій митної вартості (20, 21, 22) не містять числових даних про витрати на транспортування до місця доставки, витрати на навантаження, вивантаження та обробку, витрати на страхування.

Суд звертає увагу, що відповідно до ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

З огляду на встановлені порушення, документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, що суперечить вимогам частини 3 статті 53 Митного кодексу України.

За допомогою інформації, отриманої за результатами здійснення митного контролю, яка міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), враховано форму контролю, сформовану автоматизованою системою аналізу та управління ризиками (АСАУР), відповідно до якої митна вартість товару, оформленого за митною декларацією, використаною в якості джерела інформації, яка була оформлена у максимально наближений час, є значно більшою, ніж митна вартість товару, зазначеного у митній декларації позивача.

За результатами порівняння рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних та подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, що проводилось на виконання пункту 2.5. розділу 2 Методичних рекомендацій було встановлено: за фактами митних оформлень подібних товарів у цінової базі ЄАІС ДФС, найбільш наближений за характеристиками, оформлений за МД від 06.08.2020 року №807170/2020/039583. Згідно із зазначеною МД ввозився той самий товар, того самого виробника, саме позивачем.

Суд відмічає, що згідно із документами, наданими до митного оформлення у 2020 році (калькуляція), сама собівартість продукції була вищою, жодних документів, які б підтверджували зниження собівартості продукції чи цін на неї на світовому ринку позивачем не надано. Більш того, слід відзначити, що викликає сумніви сам документ про собівартість продукції, який зазначений у графі 44 МД за кодом « 3021» - калькуляція б/н від 24.02.2021, оскільки зазначений документ не містить ані дати, ані номера, як і той, що надавався до митного оформлення разом з МД №UA807170/2020/039583 від 06.08.2020, а тому не можуть підтвердити вартість товару, оскільки не можуть бути ідентифіковані та давати підстави для висновку про вартість сировини у конкретному проміжку часу.

Таким чином, відповідачем прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UA 807000/2021/000765/2 від 26 квітня 2021 року, № UA 807000/2021/000843/2 від 27 квітня 2021 відповідно до ч.2 ст. 55 Митного кодексу України.

Стосовно визначення методу митної вартості суд зазначає наступне.

Підстави обрання другорядного (резервного) методу визначення митної вартості, джерела зазначені у відповідних графах 33 рішень про коригування митної вартості.

У відповідності до вимог пункту 5 статті 55 та пункту 4 статті 57 Митного кодексу України відповідачем проведена процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обміну наявної у кожного з них інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. Результати проведеної консультації наведено у електронному повідомленні, направленим декларанту.

Джерелом інформації для Рішень №UA807200/2021/000765/2 від 26.04.2021 та №UA807200/2021/000843/2 від 27.04.2021 з урахуванням спрацювання ризику АСАУР є №UA807170/2020/39583 від 06.08.2020.

Відповідачем при прийнятті даного Рішення застосовані Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджені наказом ДФС України від 11.09.15 № 689. Коригування митної вартості здійснено за другорядним (резервним) методом у відповідності до статті 64 МК України.

Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів не застосовувався в зв`язку з вимогами статті 59 МК України - «При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як:1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.»

Згідно вимог п.2.4 Методичних рекомендацій, під час порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з наявною в органу доходів і зборів інформацією про рівень цін на такі товари, виявлено, що в ціновій базі ЄАІС відсутні факти митних оформлень товарів того ж виробника, тобто не виконуються всі умови щодо ідентичності в розумінні МК України.

Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів не застосовувався в зв`язку з вимогами статті 60 МКУ, згідно з якою під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.

Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку».

Згідно з вимогами пункту 2.4 Методичних рекомендацій під час порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з наявною в контролюючого органу інформацією про рівень цін на такі товари, виявлено, що в ціновій базі ЄАІС відсутні факти митних оформлень товарів з такими ж торговими марками, тобто не виконуються всі умови щодо аналогічних товарів в розумінні МК України.

Що стосується методів визначення митної вартості на основі віднімання та додавання, слід зазначити, що наданого декларантом переліку документів недостатньо для здійснення розрахунку за цими методами, про що детально зазначено в оскаржуваних рішеннях.

Суд звертає увагу на те, що МК України для застосування до імпортованих товарів основного методу визначення митної вартості товарів ставить ряд вимог, недотримання яких має наслідком неможливість його використання декларантом. Зокрема, частинами другою, дев`ятою та двадцять першою статті 58 МК України визначено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. Розрахунки при визначенні митної вартості товарів за основним методом робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню. Використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально.

Таким чином, зважаючи на наявність підстав вважати подані декларантом документи необ`єктивними і такими, що не підтверджують в повному обсязі складові митної вартості заявленого товару, Слобожанською митницею Держмитслужби правомірно обрано резервний метод визначення митної вартості та прийнято відповідні Рішення, чим не допущено можливі втрати Державного бюджету України у разі здійснення митного оформлення товару за митною вартістю, визначеною позивачем, на загальну суму 1622594,92 грн.

Враховуючи вищевикладені причини, та положення частини 6 статті 54, ч. 1, 2, 3 статті 256 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-УІ, відповідачем були видані картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 807170/2021/00743 від 27 квітня 2021 року та №UA 807170/2021/00756 від 27 квітня 2021 року, в яких зазначено причини відмови: "Неможливість здійснення митного оформлення товарів, у зв`язку з невірним визначенням їх митної вартості та прийняттям Рішення про коригування митної вартості товарів (вимоги пунктів 3 та 6 статті 54 МКУ)" та роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

При цьому, судом встановлено, що позивачем до митного оформлення не надано банківського платіжного документа, щодо сплати позивачем відповідно до контракту за товар, як це передбачено п. 4 ч. 2 ст. 53 МК України, або інших платіжних та/або бухгалтерських документів, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, як це передбачено п. 5 ч. 2 ст. 53 МК України. Доказів зворотнього матеріали справи не містять.

Суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на відсутність документів, які б підтверджували заявлену позивачем вартість товару, у контролюючого органу правомірно виникли підстави вважати заявлену позивачем вартість товару необ`єктивною, неповною та сумнівною відносно правильності обчислення згідно з наданим документом.

Твердження позивача, що ним було надано вичерпний перелік документів, які стосуються митної вартості товару та безпідставність витребування митним органом у процесі проведення консультації додаткових документів не відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки судовим розглядом підтверджено, що інспекторами з митного оформлення запропоновано надати документи згідно з нормою ст.53 МК України на підставі висновку про те, що подані до митного оформлення документи необ`єктивні, містять розбіжності та не містять всіх даних для застосування першого методу визначення митної вартості.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів контролюючий орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (частина третя статті 54 Митного кодексу України).

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

При цьому суд наголошує, що позивачем не наведено та не надано жодного доказу в спростування підстав для прийняття рішень Слобожанською митницєю Держмитслужби рішення №UA 807000/2021/000765/2 від 26 квітня 2021 року та № UA 807000/2021/000843/2 від 27 квітня 2021 про коригування митної вартості товарів та рішень про відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, оформлені картками відмови №UA 807170/2021/00743 від 27 квітня 2021 року, №UA 807170/2021/00756 від 27 квітня 2021 року, або наведення фактів що свідчать про їх протиправність.

З огляду на те, що позивач не спростовує висновків контролюючого органу, суд приходить до висновку про обґрунтованість прийняття оскаржуваних рішень, та як наслідок відсутність підстав для їх скасування.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що оскаржувані рішення Слобожанської митниці Держмитслужби винесені на підставі, у порядку та у спосіб, що визначені законом, а тому є правомірними. Доказів, що свідчать про протилежне, до суду не надано.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Істок-Автозапчастина" (, 61052, м. Харків, вул. Слов`янська, буд. 8) до Слобожанської митниці Держмитслужби (61003, м. Харків, вул. Короленко, 16-Б, ) про визнання протиправними та скасування рішень та карток відмови - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням приписів п.3 Прикінцевих положень КАС України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 06.10.2021 року.

Суддя Біленський О.О.