Справа № 280/8249/21
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2021-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ
04 жовтня 2021 року Справа № 280/8249/21 м.Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Максименко Л.Я., перевіривши матеріали
за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
до Військової частини НОМЕР_2 Збройних Сил України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 )
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії
ВСТАНОВИВ:

ВСТАНОВИВ:
08 вересня 2021 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Військової частини НОМЕР_2 Збройних Сил України (далі відповідач), в якій позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та невиплати грошової компенсації вартості за не отримане речове майно під час проходження військової служби; зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно під час проходження військової служби.
Ухвалою суду від 13.09.2021 позовну заяву залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви строком 10 днів від дня одержання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.
На усунення недоліків позовної заяви позивачем подано заяву, в якій він просить поновити строк звернення до суду із даним позовом. В обґрунтування поважності причин пропуску строк звернення до суду позивач вказує, що весь час протягом 2019-2020 років чекав письмової відповіді або вирішення питання стороною відповідача у досудовому порядку. Стверджує, що у травні 2021 року ще раз письмово звернувся до військової частини із заявою щодо виплати йому грошової компенсації за неотримане речове майно, однак, на вказаний лист відповіді не отримав. Зазначає, що оскільки не є фахівцем у галузі права, то вважав, що місячний термін для звернення до суду відраховується з дати отримання письмової відповіді військової частини.
Розглянувши вказану заяву, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Згідно із частиною 2 цієї статті, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 3 ст.122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи КАС України та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Приписами ч. 5 ст. 122 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Так, предметом позову у вказаній справі є, зокрема, вимоги позивача щодо стягнення компенсації вартості за неотримане речове майно.
Зі змісту положень Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29 квітня 2016 року № 232, висновується, що речове забезпечення не має характеру винагороди за виконану працю, а спрямоване насамперед на задоволення потреб військовослужбовців під час несення ними військової служби.
Враховуючи визначену у постанові судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 30 листопада 2020 року у справі № 480/3105/19 правову природу грошової компенсації за неотримане речове майно, спеціальним строком звернення до суду з цим позовом є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.
Суд зауважує, що строки для учасників справи визначають момент настання або припинення процесуальних прав та обов`язків для учасників справи, а їх пропуск, як правило, має юридичні наслідки у виді позбавлення такого учасника можливості реалізувати своє суб`єктивне право.
Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, та запобігає зловживанням.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі Перез де Рада Каванілес проти Іспанії від 28.10.1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
У справі № 5-рп/2013, Конституційний Суд України у рішенні від 26 червня 2013 року дійшов до висновку про те, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.
Отже, інститут строків давності в судовому процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого правовідносини можуть вважатися спірними.
Слід зазначити, що суд може встановити наявність підстав для поновлення строку звернення до суду виключно з ініціативи та в межах доводів, наведених особою, яка подала позовну заяву. При цьому з огляду на принцип правової визначеності поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише такі, підтверджені належними доказами, обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. Поважність причин пропуску строку звернення до суду суд оцінює у кожному конкретному випадку з метою визначення правових наслідків. Так, поважними причинами можуть бути визнані, наприклад, захворювання, що перешкоджає звернутись до суду, відрядження, несвоєчасне отримання оскаржуваного рішення з об`єктивно незалежних від особи підстав, тощо.
У заяві від 28.09.2021 вх. № 56100 позивач посилається на те, що звернувся до відповідача із рапортом 04.03.2019, тобто під час звільнення. Проте, за твердженням позивача, йому було усно повідомлено, що тимчасову відсутність коштів і що в подальшому грошові кошти будуть виплачені.
Також позивач стверджує, що весь час протягом 2019-2020 років чекав письмової відповіді або вирішення питання стороною відповідача у досудовому порядку.
З цього приводу суд зауважує, що не пізніше від 05 березня 2019 року (згідно наказу № 59 від 05.03.2019) заявник достеменно довідався про припинення військової служби і виникнення у відповідного органу військового управління обов`язку із приводу проведення повного та своєчасного розрахунку при звільненні.
Проте, опікування власним суб`єктивним правом на отримання грошової компенсації замість неодержаного речового майна заявник розпочав лише 31 травня 2021 року (більше двох років потому), що явно та очевидно не відповідає базовим засадам сумлінності, розумності та розсудливості.
Твердження позивача про очікування відповіді протягом двох років на думку суду, навіть з урахуванням відсутності у особи юридичної освіти, не може бути свідченням наявності поважних причин, бо такі часові проміжки виходять за межі розумних строків для будь-якої відповіді.
Крім того, необізнаність ОСОБА_1 у галузі права також не є поважною причиною пропуску строку, оскільки він не позбавлений права звернутися за правничою допомогою одразу після того, як дізнався про порушення своїх прав.
Інших причин пропуску строку звернення до суду позивач не зазначає.
Тобто, будь-яких поважних причин пропуску строку звернення до суду позивачем у заяві не наведено.
Частинами 1, 2 ст. 123 КАС України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Пунктом 9 частини 4 статті 169 КАС України визначено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, оскільки позивачем у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду не вказано та не обґрунтовано поважності причин його пропуску, суд вважає, що позовна заява підлягає поверненню позивачу.
Керуючись ст. ст. 122,123, 240, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 Збройних Сил України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - повернути позивачу.
Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачу разом із позовною заявою і усіма доданими до неї матеріалами.
Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви, згідно ч.8 ст.169 КАС України, не позбавляють права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її постановлення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Суддя Л.Я. Максименко