Справа № 140/12275/20
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2021-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 рокуЛьвівСправа № 140/12275/20 пров. № А/857/8008/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Святецького В. В.,

суддів - Гудима Л. Я., Довгополова О. М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року у справі № 140/12275/20 (головуюча суддя Димарчук Т.М., м. Луцьк) за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області, в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення від 11.06.2020 №000266-32, яким до позивача застосовано штрафну санкцію у розмірі 34 000,00 грн.

Рішенням від 16 листопада 2020 року Волинський окружний адміністративний суд у задоволенні позову відмовив.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ФОП ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує на те, що, постановами Маневицького районного суду Волинської області від 02.03.2020 та від 22.01.2020 провадження у справах про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.155-1 КУпАП та ч.1 ст.164-5 КУпАП відповідно, закрите за відсутністю складу адміністративних правопорушень. З огляду на вказане, скаржник вважає, що дані постанови суду мають преюдиційне значення та свідчать про безпідставність застосування до нього штрафних санкцій згідно з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням.

З огляду на викладене, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити повністю.

Відповідач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

На підставі пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець 21.09.2010, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Працівниками ГУ ДПС у Волинській області 12.12.2019 на підставі наказу №1371 від 10.12.2019 та направлень на перевірку №206, №207 від 10.12.2019 було проведено фактичну перевірку господарської одиниці бару, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює торгівельну діяльність ФОП ОСОБА_1 , з питань дотримання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами.

З наказом та направленнями на перевірку ФОП ОСОБА_1 ознайомився під розписку та отримав копію наказу на проведення фактичної перевірки, про що свідчать відмітки на даних документах.

Під час проведення перевірки контрольно-розрахунковою операцією в барі позивача (згідно фіскального чека від 12.12.2019 №6374) було придбано настоянку «Журавлини» ємкістю 1л за ціною 32,00 грн.

Перевіркою звітів з реалізації в розрізі артикулів з РРО МАРІЯ-304Т, зав. №ЗМ за період з 01.09.2019 до 15.09.2019, встановлено факт реалізації алкогольних напоїв без наявності ліцензії. На бар підприємцем було придбано ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями бланк №АС015096, реєстраційний №1800146, терміном дії з 01.09.2018 до 01.09.2019. Діюча ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями бланк №АС021605 реєстраційний №1902067, терміном дії з 15.09.2019 до 15.09.2020. У період з 01.09.2019 до 15.09.2019 у господарській одиниці була відсутня ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (дані щодо продажу наведені у Додатку №1 до акта перевірки).

Крім того, під час проведення фактичної перевірки посадовими особами ГУ ДПС у Волинській області було виявлено 25 пляшок алкогольних напоїв (настоянки «Журавлина», «Зубрівка», «Лімончелло», «Вітокс») на суму 5640,00 грн (Додатку №2 до акта перевірки).

Контролюючий орган в ході проведення перевірки встановив порушення позивачем ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, а саме: відсутні будь-які документи, що підтверджують походження алкогольних напоїв, зазначених в Додаток №2 до акта перевірки, та відсутні марки акцизного податку на вказаних алкогольних напоях, з огляду на що такі були вилучені з обігу.

У поясненнях ОСОБА_2 від 12.12.2019, яка працює директором, остання зазначила, що продаж алкогольних напоїв з 01.09.2019 до 15.09.2019 у господарській одиниці здійснювався без ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, оскільки бухгалтером невчасно подано документи на отримання відповідної ліцензії. Алкогольні напої (настоянки « ІНФОРМАЦІЯ_1 », «Зубрівка», «Лімончелло», «Вітокс») виготовляються згідно калькуляційних карток, які додаються, з горілки «Немирів особлива» на яку є відповідні накладні на придбання. Даний напій переливається в пляшки для його подальшої реалізації.

За наслідками проведеної фактичної перевірки складено акт фактичної перевірки від 13.12.2019 за №03/80/32-01/ НОМЕР_1 , у висновку якого зазначено про порушення пункту 12 ст. 3 Закону України ,,Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг - відсутність накладних на алкогольні напої; ст. 11 Закону України ,,Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а саме - зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку та ст. 15 Закону України ,,Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а саме - роздрібна торгівля алкогольними напоями без ліцензії

Акт перевірки підписано та отримано директором бару Ферчук Н.О., яка в зауваженнях до акта перевірки вказала, що у господарській одиниці наявні накладні на горілку «Немирів» та калькуляції на настоянки, які зазначені у Додатку №2 до акта перевірки, заперечення до акта перевірки не подавались.

За результатами перевірки на ОСОБА_1 складено протоколи про адміністративне правопорушення №000052-32 від 12.12.2019 за порушення передбачене ч.1 ст. 155-1 КУпАП та №017/03-20-21-04-04 від 12.12.2019 за порушення передбачене ч.1 ст. 164-5 КУпАП.

Постановами Маневицького районного суду Волинської області від 02.03.2020 у справі 164/2118/19 та від 22.01.2020 у справі 164/2137/19 провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за проступки передбачені ч.1 ст. 155-1 КУпАП та ч.1 ст. 164-5 КУпАП закриті на підставі ст. 247 КУпАП України у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

За порушення позивачем статей 11, 15 Закону України №481/95-ВР ,,Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів 11.06.2020 начальником ГУ ДПС у Волинській області було винесене рішення №000266-32 про застосування до ФОП ОСОБА_1 фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії та 17 000,00 грн за реалізацію та зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка.

Позивач, вважаючи вказане вище рішення про накладення штрафу протиправним, звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції керувався тим, що не притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення, передбачені частиною першою 155-1 КУпАП та частиною першою статті 164-5 КУпАП, не звільняє останнього як фізичну особу-підприємця від відповідальності за виявлені в ході перевірки порушення норм Закону №265/95-ВР, що за своєю правовою природою є різними видами відповідальності та не спростовує встановлені фактичною перевіркою порушення.

Зважаючи на встановлення факту здійснення у період з 01.09.2019 до 15.09.2019 роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявної ліцензії та без марок акцизного збору у барі, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює торгівельну діяльність ФОП ОСОБА_1 , то відповідач правомірно застосував до позивача фінансові санкції відповідно до абзаців шостого та дев`ятнадцятого частини другої статті 17 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів у розмірі 34 000,00 грн.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає наступне.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України 481/95-BP від 19 грудня 1995 року ,,Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів (з наступними змінами та доповненнями).

Згідно з вимогами статті 15 Закону України №481/95-BP від 19.12.1995 роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Згідно зі статтею 1 Закону №481/95-BP ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженим Кабінетом Міністрів України органом виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (пункт 2.1 Рекомендацій щодо організації роботи головних управлінь ДФС України із приймання документів та видачі ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, затверджених наказом ДФС України від 24 жовтня 2014 року №213).

Відповідно до абзацу п`ятого частини другої статті 17 Закону України ,,Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у разі оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується апелянтом, що у період з 01.09.2019 до 15.09.2019 у господарській одиниці була відсутня ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (дані щодо продажу наведені у Додатку №1 до акта перевірки). Зазначені обставини вказані також у поясненнях директора бару від 12.12.2019.

Зважаючи на встановлення факту здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявної ліцензії протягом вказаного вище періоду у барі, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює торгівельну діяльність ФОП ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов правильного висновку про правомірність застосуванням до позивача фінансової санкції відповідно до абзацу шостого частини другої статті 17 Закону України ,,Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів у розмірі 17 000 грн.

Щодо застосування фінансових санкцій за реалізацію та зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з вимогами абз. 3, 4 ч. 4 ст. 11 Законом України ,,Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів від 19.12.1995 № 481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР, зі змінами та доповненнями) алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Основні вимоги до роздрібної торгівлі горілкою і лікеро-горілчаними виробами, вином виноградним та плодово-ягідним, коньяком, шампанським, вином ігристим (далі - алкогольні напої) і спрямовані на забезпечення прав споживачів щодо належної якості товару і рівня торговельного обслуговування регламентовані Правилами роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 30.07.1996 № 854.

Ці правила поширюються на всіх суб`єктів господарювання на території України незалежно від форм власності, які зареєстровані в установленому порядку і мають ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, отриманий згідно з вимогами законодавства (абз. 1 пункт 3 Правил).

Відповідно до вимог абзаців 1, 2 пункту 15 Правил не дозволяється продаж алкогольних напоїв у пляшках (іншій тарі) без етикеток або чіткого маркування, з наявними ознаками бою (тріщини, сколювання шийки, пошкодження закорковування тощо), у негерметично закоркованих пляшках, з наявністю сторонніх і завислих частинок або каламуті, осаду (якщо це не передбачено нормативним документом, обов`язковим до виконання), строк придатності яких минув.

Згідно з п. 226.2 ст. 226 ПК України наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів.

Пунктом 20 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1251 передбачено, що вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з порушенням вимог цього Положення, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; алкогольні напої з марками, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Аналогічним норми містяться в пункті 226.9 статті 226 ПК України.

Відповідно до вимог пункту 226.11 статті 226 ПК України ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв та тютюнових виробів забороняються.

Відтак, суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють зберігання, продаж алкогольних напоїв, повинні додержуватись вимог абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону № 481/95-ВР, ст. 226 ПК України та п. 20 Положення № 1251.

Матеріалами справи підтверджується, що контролюючий орган під час проведення перевірки встановив порушення позивачем ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, а саме: відсутні будь-які документи, що підтверджують походження алкогольних напоїв, зазначених в Додаток №2 до акта перевірки, та відсутні марки акцизного податку на вказаних алкогольних напоях, з огляду на що такі були вилучені з обігу.

Відповідно до пояснень директора та обґрунтувань апеляційної скарги настоянки Журавлина, Зубрівка, Лімончелло, Вітокс були власного виготовлення з використанням горілки Немирів особлива, на яку були відповідні накладні на придбання. Такий напій переливався в пляшки для його подальшої реалізації.

Надаючи правову оцінку наведеним поясненням, апеляційний суд зазначає, що відповідно до п. 22 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці здійснюється тільки закладами ресторанного господарства та спеціалізованими відділами підприємств, що мають статус закладів ресторанного господарства, підприємств з універсальним асортиментом товарів.

Основні вимоги щодо роботи суб`єктів господарської діяльності (закладів, підприємств) усіх форм власності, що здійснюють діяльність на території України у сфері ресторанного господарства регламентуються Правилами роботи закладів (підприємств) ресторанного господарства, затверджених наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України за №219 від 24.07.2002р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №680/6968 від 20.08.2002р. (надалі - Правила №219).

Так, відповідно до п.1.3 Правил №219:

- ресторанне господарство - вид економічної діяльності суб`єктів господарської діяльності щодо надавання послуг відносно задоволення потреб споживачів у харчуванні з організуванням дозвілля або без нього;

- заклад ресторанного господарства - організаційно-структурна одиниця у сфері ресторанного господарства, яка здійснює виробничо-торговельну діяльність: виробляє і (або) доготовляє, продає і організовує споживання продукції власного виробництва і закупних товарів, може організовувати дозвілля споживачів;

- технологічна документація на страви та вироби - документація із зазначенням опису технологічного процесу виробництва продукції, переліку продуктів, продовольчої сировини, речовин і супутніх матеріалів, що застосовуються в процесі приготування, даних про норми їх вмісту в кінцевому харчовому продукті, термін придатності до споживання, умов зберігання, способу реалізації (подання) споживачу, вимог до якості страв та виробів.

Згідно з п.1.4 Правил №219 суб`єктами господарської діяльності здійснюється діяльність у сфері ресторанного господарства після їх державної реєстрації в установленому законодавством порядку. Роздрібна торгівля алкогольними напоями і тютюновими виробами в закладах (підприємствах) ресторанного господарства здійснюється суб`єктами господарської діяльності за наявності відповідних ліцензій.

Відповідно до п.3.5. Правил №219 поруч з основною діяльністю закладами (підприємствами) ресторанного господарства можуть надаватися додаткові послуги, перелік і вартість яких визначаються суб`єктом господарської діяльності та указуються в прейскуранті на послуги.

Під час обслуговування в закладах (підприємствах) ресторанного господарства за бажанням споживачів кулінарна продукція та закупні товари, у тому числі алкогольні напої, можуть бути продані на винос у відповідній упаковці.

Правилами №854 заборонено під час продажу алкогольних напоїв на розлив у закладах ресторанного господарства змішувати напої різних видів і марок, крім виготовлення коктейлів (п.23 Правил №854).

У відповідності до ДСТУ 3297-95 «Лікеро-горілчана промисловість. Терміни та визначення понять» коктейль - це лікеро-горілчаний напій міцністю від 20 до 40% з масовою концентрацією екстрактивних речовин від 5 до 25г/100см3, який перед вживанням розводять мінеральною водою, або плодово-ягідними соками, або безалкогольними напоями, виготовлений змішуванням готових напоїв або купажуванням окремих напівфабрикатів та інгредієнтів.

З пояснень позивача (апелянта) вбачається, що змішуючи горілку «Nemiroff Особлива» з сиропами чи соками, та розливаючи їх у тарі відповідної місткості, у господарській одиниці позивача відбувалося виготовлення коктейлів.

Проте колегія суддів наголошує, що виготовлення таких напоїв на основі горілчаних виробів допускається лише закладами ресторанного господарства на основі відповідної технологічної документації.

Однак матеріали справи не містять доказів, що господарська одиниця позивача відноситься до закладів ресторанного господарства, а також відсутня технологічна документація на виготовлення напоїв на основі горілчаних виробів (коктейлів).

А тому за місцем реалізації товарів, де здійснює діяльність позивач, продаж алкогольних напоїв міг здійснюватися лише за умови наявності марок акцизного податку на кожній одиниці таких напоїв.

Статтею 17 Закону № 481/95-ВР передбачено, що до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у разі зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв та тютюнових виробів, алкогольних напоїв та тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку у розмірі 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000,00 гривень.

Відтак, оскільки під час перевірки працівниками контролюючого органу у закладі, де здійснює торгівельну діяльність ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено алкогольні напої без марок акцизного збору, відповідач правомірно застосував до позивача фінансові санкції, передбачені ч.2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР.

Колегія суддів також відхиляє покликання скаржника на постанови Маневицького районного суду Волинської області у справах №164/2118/19 та 164/2137/19 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачені ч.1 ст.155-1 КУпАП та ч.1 ст. 164-5 КУпАП, якими встановлено відсутність в діях позивача складів відповідних правопорушень, оскільки об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП, є суспільні відносини у сфері здійснення розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а ч.1 ст. 164-5 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за зберігання або транспортування алкогольних напоїв чи тютюнових виробів з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного податку посадовими особами підприємств виробників, імпортерів і продавців таких товарів.

Натомість рішення про застосування до позивача фінансових санкцій стосується зовсім інших діянь, а саме роздрібної торгівлі алкогольними напоями без ліцензії та реалізації й зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка.

Відтак, обставини, встановлені під час розгляду справ про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не можуть бути преюдиційними в межах розгляду даної адміністративної справи.

З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вжив усіх заходів для всебічного і повного дослідження обставин справи та ухвалив законне й обґрунтоване рішення.

Наведені вище обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Інші, зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись статтями 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року у справі № 140/12275/20 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді Л. Я. Гудим
О. М. Довгополов
Повне судове рішення складено 05.10.2021.