Справа № 540/1569/21
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2021-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2021 р.м.ОдесаСправа № 540/1569/21
Головуючий в 1 інстанції: Хом`якова В.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Кравця О.О.,

Зуєвої Л.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 14 липня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, за участю третьої особи без самостійних вимог - Відділу обслуговування громадян №1 (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, за участю третьої особи без самостійних вимог - Відділу обслуговування громадян №1 (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якому позивач просив суд:

- визнати протиправним та скасувати прийняте відділом обслуговування громадян № 1 (сервісного центру) управління обслуговування громадян Головного управління пенсійного фонду України в Херсонській області рішення від 03.01.2019 року про перерахунок пенсії ОСОБА_1 в бік її зменшення і припинення її виплати у розмірі, встановленому попереднім рішенням цього органу від 05.03.2018 , яким зараховувався стаж роботи на посадах лікаря-психіатра та лікаря-нарколога згідно записів в трудовій книжці в подвійному розмірі на підставі ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-ХІ1 зі змінами, внесеними в редакцію цієї статті Законом України від 10.07.2003 року № 1110-ІV "Про внесення змін до ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та із Законом № 2205-VІІІ від 14.11.2017;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області поновити ОСОБА_1 виплату призначеної пенсії за віком, встановлену рішенням від 05.03.2018 відділу обслуговування громадян № 1 (сервісного центру) управління обслуговування громадян Головного управління пенсійного фонду України в Херсонській області в тому ж розмірі;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи у подвійному розмірі періоди роботи на посадах лікаря-психіатра та лікаря-нарколога згідно записів трудової книжки та ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-ХП зі змінами, внесеними в редакцію цієї статті Законом України від 10.07.2003 року "Про внесення змін до ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення"" та із Законом № 2205-VІІІ від 14.11.2017 та здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 03.01.2019 року (дата корегування пенсії за віком) на підставі ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" зі змінами, внесеними в редакцію цієї статті Законом України від 10.07.2003 року № 1110-ІV "Про внесення змін до ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення"" по день винесення судового рішення;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області недоотриману пенсію, розмір якої з 03.01.2019 по 01.04.2021 згідно розрахунку становить 62247,69 грн. і по день винесення рішення суду по справі, яку перерахувати на розрахунковий рахунок позивача у "Ощадбанку" № НОМЕР_1 .

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з даним позовом, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). При цьому, у вказаній ухвалі судом першої інстанції було роз`яснено, що у випадку надання відповідачем належних доказів того, що позивачем не дотримано строків звернення до суду, відповідно до приписів частин третьої, четвертої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може повернутися до питання строків звернення до суду з цим позовом та вирішити питання про залишення позовної заяви без розгляду.

28 травня 2021 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшло клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із пропуском позивачем строків звернення до суду з адміністративним позовом.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 14 липня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій вказує, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання щодо пропуску строку звернення до суду, тому просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження її розгляду до Херсонського окружного адміністративного суду.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що позивач намагався з`ясувати в органах Пенсійного фонду Херсонської області правомірність або неправомірність зниження його пенсії, при цьому впевнився в неправомірності цього зниження тільки після отримання від відповідача на свою заяву від 03.11.2020 року усіх необхідних для цього документів 18.12.2020 року. Апелянт вважає, що перебіг строку звернення до суду почав обчислюватися саме з моменту отримання копії оскаржуваного рішення пенсійного органу, оскільки саме це рішення стало підставою для перерахунку і зниження його пенсії.

На думку апелянта, суд першої інстанції задовольнив клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду з порушенням норм процесуального права, оскільки вказаного клопотання та доданих до нього документів позивач не отримував. Крім того, апелянт вказує, що судом не було враховано практику Верховного Суду по аналогічним справам, яка свідчить про те, що встановлені процесуальним законом строки та залишення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючою правопорушення, в першу чергу з боку держави, а також про те, що у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з виплатами сум пенсії за минулий час може бути подано без обмеження будь-яким строком.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач дізнався, що його права на отримання пенсії виходячи з подвійного обчислення стажу лікаря-психіатра порушені при отриманні пенсії за січень 2019 року в значно меншому розмір. При цьому, за висновками суду, факт ознайомлення з документам пенсійної справи не змінює моменту, з якого він повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а зазначена позивачем дата свідчить лише про час, коли він почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За змістом ч. 1 ст. 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами .

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 122 КАС України).

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 123 КАС України, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому, "повинна була дізнатися" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що Верховний Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних Касаційного адміністративного суду у постанові від 31 березня 2021 у справі № 240/12017/19 висловив наступну правову позицію щодо строків звернення до суду:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо».

Так, предметом оскарження у даній справі є рішення пенсійного органу від 03.01.2019 року про перерахунок пенсії ОСОБА_1 в бік її зменшення.

Як зазначається в позовні заяві, у 2019 році позивач почав отримувати пенсію замість 7593,87 грн. у значно меншому розмірі 5288,40 грн. (а.с. 3)

Як вбачається з матеріалів справи, 12.02.2019 року позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про врахування стажу на посаді лікаря-психіатра в подвійному розмірі (а.с. 62)

05.03.2019 Комісією з питань розгляду скарг громадян на рішення органів Пенсійного фонду України щодо пенсійного забезпечення розглянуто порушене у зверненні питання та прийнято рішення про відмову в задоволенні скарги позивача, про що складено протокол №104 та рішення № 3335/03-01 (а.с. 63, 69). Про результати розгляду скарги позивач був повідомлений 07.03.2019 року засобами поштового зв`язку направлено Рішення про результати розгляду скарги, що підтверджується витягом з Реєстру відправлених листів від 07.03.2019 №5 (а.с. 64).

Колегія суддів критично оцінює доводи апелянта, що перебіг строку звернення до суду почав обчислюватися саме з моменту отримання копії оскаржуваного рішення пенсійного органу, оскільки фактично позивач дізнався про зменшення розміру пенсії ще у січні 2019 року при отриманні пенсії, і саме з цього моменту починається відлік шестимісячного строку звернення до суду. При цьому, дата отримання пенсіонером оскаржуваного рішення не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду.

Подальші дії позивача, направлені на ознайомлення з матеріалами пенсійної справи та отримання відповідних копії документів не змінюють моменту, з якого позивач дізнався про порушення свої прав. У цьому контексті суд звертає увагу, що у спірних правовідносинах законом не передбачено досудовий порядок врегулювання спору.

Однак, жодних поважних причин, які б перешкоджали зверненню до суду своєчасно, у межах строків визначених законом позивачем ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції надано не було.

Суд наголошує, що причина пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.

Необхідно зауважити на те, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що перебіг строку звернення до суду з цим позовом розпочинається коли особа дізналась або могла дізнатись про порушення свого права, що кореспондується з вимогами статті 122 КАС України.

Оскільки про порушення свого права апелянт знав, починаючи з січня 2019 року, однак своє право на звернення до суду позивач реалізував лише в квітні 2021 року, тобто після спливу шестимісячного строку, передбаченого статтею 122 КАС України, при цьому не надавши доказів поважності причин пропуску даного строку, то колегія суддів приходить до висновку, що наявні передбачені процесуальним законом підстави для залишення цього позову без розгляду.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Щодо посилань апелянта, що він не отримував клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду та доданих до нього документів, колегія суддів зазначає, що зазначені обставини не впливають на висновки суду в частині пропуску позивачем строку звернення з адміністративним позовом.

Крім того, суд апеляційної інстанції критично оцінює посилання апелянта на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 22.01.2019 року у справі № 201/9987/17 у контексті застосування строків звернення до адміністративного суду, оскільки Судова палата Верховного Суду з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у постанові від 31 березня 2021 року у справі № 240/12017/19 відступила від висновків, подібних до тих, на які посилається апелянт, щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, у яких, зокрема зазначено, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. Крім того, реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

З огляду на викладене, з урахуванням часу звернення позивача з позовом до суду, колегія суддів приходить до висновку, що адміністративний позов подано з пропуском встановленого процесуальним законом строку, а підстави для його поновлення відсутні, наслідком чого є залишення адміністративного позову без розгляду.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 14 липня 2021 року залишити без задоволення.

Ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 14 липня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, за участю третьої особи без самостійних вимог - Відділу обслуговування громадян №1 (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М.П. Коваль

Суддя: О.О. Кравець

Суддя: Л.Є. Зуєва