Справа № 580/6607/21
Суддя: М.А. Білоноженко
Дата ухвалення: 2021-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

м. Черкаси

04 жовтня 2021 року справа № 580/6607/21

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Білоноженко М.А., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Приватного виконавця Черкаського округу Бурмаги Євгенія Анатолійовича, Державного підприємства "СЕТАМ" про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

01.09.2021р. до Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Приватного виконавця Черкаського округу Бурмаги Євгенія Анатолійовича (далі - відповідач 1), Державного підприємства "СЕТАМ" (далі відповідач 2) в якому просить:

- зупинити реалізацію арештованого майна - житлового будинку, загальною площею 801,6 (вісімсот один цілих шість десятих) кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) та земельної ділянки, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого Судинку, господарських будівель і споруд (присадибних ділянок), загальною площею 870 (вісімсот сімдесят) кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :04:020:003;

- визнати протиправним та скасувати рішення (заявку) приватного виконавця у виконавчому окрузі - Черкаська область Бурмаги Євгенія Анатолійовича у виконавчому проваджені № 59837973 про передачу на реалізацію нерухомого майна, а саме: житловий будинок загальною площею 801,6 (вісімсот один цілих шість десятих) кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) та земельна ділянка, цільове призначення : для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибних ділянок), загальною і лощею 870 (вісімсот сімдесят) кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :04:020:003.

У зв`язку з тим, що позовну заяву було подано без додержання вимог, встановлених статтею 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), ухвалою від 14.09.2021р. позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків. На виконання вимог вказаної ухвали, позивачем подано заяву про усунення недоліків, в обгрунтування якої вказано, що про обставину реалізації житлового будинку та земельної ділянки позивач дізналась із листа власника майна, який отримано позивачем - 25.08.2021р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у вищезазначеному житловому будинку зареєстровано 2 (дві) неповнолітні особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , матір`ю яких є позивач, а отже для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органу опіки та піклування, яка відповідним органом не надавалась. Позивач стверджує, що дозвіл органу опіки та піклування потрібен не лише в тому разі, якщо дитина є співвласником нерухомості, а й у тому випадку, якщо має місце лише реєстрація дитини в житловому приміщенні. Вказано, що відповідно до частин другої та третьої статті 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти члени сім`ї наймача або власника житлового приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

За наслідками вирішення питання чи належить подану позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства, суд зазначає наступне.

Юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає КАС України.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних/кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими та іншими нормативно-правовими актами, тобто, діяти в межах встановленої компетенції.

Пункти 1 - 3 ч. 1 ст. 4 КАС України, адміністративною справою визначають переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи; а адміністративним судом - суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений в цій статті.

Отже, до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.

Важливо враховувати, що публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий, однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Під час визначення предметної юрисдикції справ, необхідно виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Так, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом із тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що предметом даного спору є зупинення реалізації арештованого майна - житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) та земельної ділянки кадастровий номер :04:020:003. При цьому, позивачем вказано, що подача позову зумовлена необхідністю захисту прав та інтересів неповнолітніх осіб на користування займаним житловим будинком та зазначено, що відповідно до ч.2 ст.388 ЦК України, майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи від 21.01.2021р. та довідки про склад сім`ї, виданих виконавчим комітетом Корсунь-Шевченківської міської ради, ОСОБА_1 , разом із малолітніми: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зареєєстровані за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно свідоцтва про право власності, житловий будинок за вказаною адресою належить на праві приватної власності - ОСОБА_4 .

Так, згідно встановлених обставин вбачається, що фактично спір виник з підстав можливості реалізації прав малолітніми: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користування житловим будинком за вищевказаною адресою.

Встановивши вказані обставини, суд зазначає, що ст. 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Таким чином, беручи до уваги викладені норми та проаналізувавши зміст викладених позивачем у позовній заяві обставин, з приводу яких фактично виник спір, а саме: реалізація прав малолітніми: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користування житловим будинком, свідчить про те, що даний спір виник у сфері сімейних/житлових відносин.

Судом враховано правову позицію, висловлену Великою Палатою Верховного Суду, у постанові від 19.02.2020 року у справі №640/109/19 за схожих правовідносин, згідно якої, якщо особа стверджує про порушення її прав наслідками, що спричинені бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, яку вона вважає неправомірною, і такі наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних прав або інтересів цієї особи чи пов`язані з реалізацією нею майнових або особистих немайнових прав чи інтересів, то визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії є способом захисту відповідних цивільних прав та інтересів.

Таким чином, зважаючи на суб`єктний склад та характер правовідносин у цій справі, суд доходить висновку про те, що даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, натомість підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження у адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Суд також враховує, що відповідно до ст. 319 КАС України, порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

З урахуванням зазначеного, суд доходить висновку про необхідність відмови у відкритті провадження у даній адміністративній справі.

Приписами ч.6 ст. 170 КАС України визначено, що у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Керуючись ст.ст. 4, 19, 170,171, 256, 293, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі №580/6607/21 за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Приватного виконавця Черкаського округу Бурмаги Євгенія Анатолійовича, Державного підприємства "СЕТАМ" про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії.

Роз`яснити позивачу, що розгляд даного позову віднесено до юрисдикції загального суду в порядку цивільного судочинства.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали разом із позовною заявою та всіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили відповідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту.

Суддя М.А. Білоноженко