Справа № 420/5821/21
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2021-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5821/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., за участю секретаря судового засідання Рижук В.І., представника позивача адвоката Казарновського О.Л., представника відповідача Мунтяна Є.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю АГРО ГЮБІ+ до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказу та податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Агро Гюбі+ звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС в Одеській області від 15.03.2021 року №1276-и Про проведення перевірки ТОВ Агро Гюбі+ ();

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області від 31.03.2021 року №7514/15-32-09-01-30/38443006.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що наказом заступника начальника ГУ ДПС в Одеській області від 15.03.2021 р. №1276-и Про проведення фактичної перевірки ТОВ Агро Гюбі+ () на підставі п.п.19-1.1.4 п.19-1 ст.19-1, ст.20, п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України посадовим особам відповідача доручено здійснення фактичної перевірки ТОВ Агро Гюбі+, податкова адреса: м. Одеса, вул. Катерининська, 26, адреса господарської одиниці: м. Одеса, вул. Катерининська, 26, з 15.03.2021 року, тривалістю 10 діб, перевіряємий період з 01.04.2020 року по дату здійснення фактичної перевірки, з метою здійснення контролю дотримання вимог діючого законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності ліцензій, свідоцтв.

Позивач вказав, що у наказі від 15.03.2021р. №1276-и відповідач зазначив про необхідність проведення фактичної перевірки ТОВ Агро Гюбі+, але при цьому жодним чином не обґрунтував наявність підстав для перевірки, передбачених підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, зокрема, щодо отримання контролюючим органом в установленому порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Позивач зазначив, що якщо вважати, що перевірка позивача проводилася лише з метою здійснення контролю дотримання вимог діючого законодавства у сфері виробництва та обігу підакцизних товарів, порядку здійснення готівкових розрахунків, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності ліцензій, свідоцтв, то це лише додатково свідчить про неправомірність наказу від 15.03.2021 р. №1276- и, оскільки у ньому міститься посилання в цілому на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України. Відтак відповідач повинен був чітко обґрунтувати конкретні підстави для перевірки та зазначити конкретну мету її проведення.

Беручи до уваги відсутність у наказі ГУ ДПС в Одеській області від 15.03.2021 р. №1276-и будь-якого посилання на отриману відповідачем в установленому порядку інформацію про факти, які б свідчили про можливі порушення позивачем законодавства, останній вважав, що призначення та проведення фактичної перевірки щодо ТОВ Агро Гюбі+ було здійснено незаконно, а тому наказ заступника начальника ГУ ДПС в Одеській області від 15.03.2021р. №1276-и Про проведення фактичної перевірки TOB Агро Гюбі+ є протиправним та має бути скасований.

Також позивач зазначив, що в Акті перевірки міститься висновок про те, що ТОВ Агро Гюбі+ в період з 12.08.2020 року по 30.08.2020 року включно зберігало в стаціонарних ємностях дизельне пальне в загальному об`ємі/обсязі 12012 л за адресою: Одеська область, Ширяївський район, с. Армашівка, вул. Центральна, без наявності ліцензії на право зберігання пального чи на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки), чим порушено ст.15 Закону України від 19.12.1995 р. Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального.

Позивач вказав, що у власності ТОВ Агро Гюбі+ дійсно є дві ємності об`ємом по 16 кубічних метрів кожна, які використовуються для зберігання пального, але ці ємності є пересувними, а не стаціонарними. Ємності облаштовані колесами та спеціальними пристроями для здійснення їх буксирування вантажним автомобілем або трактором. Це вбачається як з технічної документації на зазначені ємності, так і з фотографій цих ємностей.

З Акту перевірки вбачається, що за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника перевірка не проводилась, а досліджувались виключно документи, надані підприємством.

За адресою: Одеська область, Ширяївський район, с. Армашівка, вул. Центральна, 9, де нібито розташовані стаціонарні ємності, посадові особи контролюючого органу не виїжджали та безпосереднє обстеження не проводили.

Як вбачається з Акту перевірки, контролюючим органом встановлено порушення у вигляді зберігання в стаціонарних ємностях дизельного пального в загальному об`ємі/обсязі 12 012 л у період з 12.08.2020 року - 30.08.2020 року включно.

Перевірка, як зазначено в Акті, розпочата о 15 год. 01 хв. 15 березня 2021 року, а закінчено 16 березня 2021 року о 8 год. 30 хв.

Позивач зазначив, що під час здійснення фактичної, а не документальної перевірки у березні 2021р., неможливо було виявити порушення, які нібито було допущено у серпні 2020 р.

В Акті перевірки зазначено, що під час проведення фактичної перевірки були використані відомості та документи, які були надані на письмовий запит Головного управління ДПС в Одеській області від 25.01.2021 року №252/КПР/15-32-09-01-13 (вх. від 12.03.2021 року №22022/6), таким чином, при проведенні перевірки досліджувались виключно документи, які було надано підприємством на письмовий запит контролюючого органу, та ще до призначення перевірки.

На думку позивача, є підстави для висновку про те, що контролюючим органом було здійснено не фактичну перевірку, а документальну, та здійснено її з порушеннями порядку, передбаченого ПК України та з питань, які не можуть бути предметом документальної перевірки.

Ухвалою від 29.04.2021 року відкрито загальне провадження у даній справі, призначено підготовче засідання на 27.05.2021 року на 11:00 год.

Ухвалою від 27.05.2021 року суд замінив первісного відповідача - Головне управління ДПС в Одеській області належним - Головним управлінням ДПС в Одеській області як відокремлений підрозділ ДПС України (код ЄДРПОУ ВП 44069166), та на підставі ч.6 ст.48 КАС України розпочав розгляд справи спочатку.

Ухвалою від 27.05.2021 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті на 22 червня 2021 року на 10 год. 00 хв.

Ухвалою від 22.06.2021 року суд викликав у судове засідання для допиту в якості свідків посадових осіб, які проводили перевірку - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

У судове засідання, призначене на 24 вересня 2021 року на 12:00 год., з`явилися представник позивача та представник відповідача.

Під час судового розгляду справи представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував та вважав його необґрунтованим. 15.05.2021 року представник відповідача подав письмовий відзив, в якому зазначив, що ГУ ДПС в Одеській області на підставі наказу від 15.03.2021 року № 1276-п проведено фактичну перевірку ТОВ Агро Гюбі+ (), податкова адреса: м. Одеса, вул, Катерининська, буд. 26.

ГУ ДПС в Одеській області здійснено аналіз наявної інформації щодо обсягів придбання паливо-мастильних матеріалів, зокрема, дизельного пального та бензину в період з 01.04.2021 року - по 23.01.2021 року і встановлено, що ТОВ Агро Гюбі+ було придбано у ТОВ Брітіш Петроліум (), ТОВ Енергаум (), ТOB Регіон-Юг () дизельне пальне та бензин автомобільний SA-95-Євро5-Е5 в загальному об`ємі/обсязі 208 750 л.

Водночас, станом на 23.01.2021 року ТОВ Агро Гюбі+ не отримувало ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової чи роздрібної торгівлі пальним.

Фахівцями управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС в Одеській області 26.01.2021 року був вручений бухгалтеру ТОВ Агро Гюбі+ письмовий запит від 25.01.2021 року №252/КПР/15-32-09-01-13 про надання засвідчених належним чином документів, пов`язаних з обігом пального.

12.03.2021 року до канцелярії ГУ ДПС в Одеській області надійшов лист ТОВ Агро Гюбі+ від 11.03.2021 року №1103/21, в якому повідомлялося про порушення підприємством вимог законодавства в частині зберігання пального, разом з документальним підтвердженням відповідних обставин.

Підприємством у зазначеному листі прямо зазначено, що посадові особи ТОВ Агро Гюбі+ не знали, що для здійснення діяльності по зберіганню пального необхідно отримати ліцензію, у зв`язку із чим допустили порушення вимог законодавства.

ТОВ Агро Гюбі+ зазначає, що постачання пального відбувалось на адресу, на якій були наявні стаціонарні ємності (бочки) для зберігання пального.

Отже, за період з 01.04.2020 року по 11.03.2021 року був встановлений факт зберігання ТОВ Агро Гюбі+ отриманого пального без наявності відповідної ліцензії.

Враховуючи положення Податкового кодексу України, з метою запобігання втрат Державному бюджету України та ліквідації незаконних схем з продажу підакцизних товарів за готівкові кошти, та з метою виконання покладених на контролюючий орган функцій з контролю у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, Головним управлінням ДПС в Одеській області було цілком правомірно видано наказ 15.03.2021 року №1276-и.

Відповідач вказав, що за результатами перевірки позивача складено Акт про результати фактичної перевірки від 16.03.2021 року № 3905/15-32-09-01-25/38443006 та встановлено наступні порушення: ст.15 Закону України від 19.12.1995 року Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального; п.85.2 ст.85 Податкового Кодексу України.

Перевіркою встановлено, що між ТОВ Брітіш Петроліум (постачальник) та ТОВ Агро Гюбі+ (покупець) 19.02.2019 року був укладений договір постачання нафтопродуктів №1971.

На виконання умов Договору сторонами були складені/виписані/оформлені видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, рахунки та зареєстровані в Єдиному реєстрі акцизні накладні.

Окрім зазначених документів, у листі ТОВ Агро Гюбі+ від 11.03.2021 року №1103/21 зазначено наступне: В період з 01.04.2020 року - дату надання відповідного запиту, нашим підприємством було придбане, зокрема у ТОВ Брітіш Петроліум дизельне пальне в загальному об`ємі/обсязі - 88266,61 л. Постачання пального відбувалось на адресу: Одеська обл., Ширяївський р-н, с. Армашівка, вул. Центральна, 9. На відповідній території розташовані стаціонарні ємності (бочки, які введені в експлуатацію 05.04.2020 року), які належать нашому підприємству на праві власності та використовувались (виключно для потреб власного споживання) в означений період для зберігання пального, отриманого від ТОВ Брітіш Петроліум (розвантаження здійснювалось безпосередньо до них).

Враховуючи зміст листа ТОВ Агро Гюбі+ від 11.03.2021 року №1103/21, відомості з ТТН від 12.08.2020 року №БР4329 (в частині місця розвантаження, дані заявки від 11.08.2020 року б/н (в частині необхідності здійснення розвантаження за певною адресою), показники та зміст субрахунку 203 за квітень 2020 року - грудень 2020 року (відображення надходження 12.08.2020 року дизельного пального від ТОВ Брітіш Петроліум, поточне сальдо на цю ж дату в обсязі/об`ємі - 12 012 л та перше витрачання/списання отриманого пального, яке відбулось 31.08.2020 року), а також зміст акцизної накладної від 12.08.2020 року №5034, встановлено, що ТОВ Агро Гюбі+ в період з 12.08.2020 року - по 30.08.2020 року включно зберігало в стаціонарних ємностях дизельне пальне в загальному об`ємі/обсязі - 12 012 л без наявності ліцензії на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) за адресою: Одеська обл., Ширяївський р-н. с. Армашівка, вул. Центральна, 9.

За результатами розгляду матеріалів перевірки ГУ ДПС в Одеській області винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 31.03.2021 року №7514/15-32-09-38443006, згідно з яким до ТОВ Агро Гюбі+ застосована штрафна санкція на загальну суму 500000 грн. за порушення ст.15 Закону України від 19.12.1995 року Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального.

Заслухавши вступне слово представника позивача та представника відповідача, допитавши свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що наказом Головного управління ДПС в Одеській області від 15 березня 2021 року № 1276-и на підставі підпункту 191.1.4 пункту 191.1 ст.191,підпункту191.1.14 пункту 191.1 ст.191,статті 20, підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України призначено фактичну перевірку ТОВ Агро Гюбі+ за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, 26, з 15 березня 2021 року тривалістю 10 діб, перевіряє мий період з 01.04.2021 року по дату закінчення фактичної перевірки, з метою здійснення контролю дотримання вимог діючого законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності ліцензій, свідоцтв (а.с. 18-19).

За результатами фактичної перевірки ТОВ Агро Гюбі+, Головним управлінням ДПС в Одеській області складено акт № 3905/15-32-09-01-25/38443006 від 16 березня 2021 року, за висновками якого встановлено порушення ТОВ Агро Гюбі+ статті 15 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального (а.с. 20-23).

Згідно вказаного Акту, перевіркою встановлено, що ТОВ Агро Гюбі+ в період з 12.08.2020 року - 30.08.2020 року включно зберігало в стаціонарних ємностях дизельне пальне в загальному об`ємі/обсязі 12012 л за адресою: Одеська область, Ширяївський район, с. Армашівка, вул. Центральна, без наявності ліцензії на право зберігання пального чи на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки), чим порушено ст.15 Закону України від 19.12.1995 р. Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального.

На підставі встановлених в акті перевірки порушень Головним управлінням ДПС в Одеській області 31 березня 2021 року прийнято податкове повідомлення-рішення №7514/15-32-09-01-30/38443006 про застосування штрафу у сумі 500000 грн. за платежем Адмін. штрафи та штрафні санкції (а.с. 24).

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.п. 191.1.4, 191.1.14 п.191 ст.19 ПК України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу:

здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів;

здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичних перевірок, в тому числі й підстав їх призначення, регламентовано статтею 80 ПК України.

Так, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом та за наявності хоча б однієї з підстав, визначених підпунктами 80.2.1 - 80.2.7 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

Згідно пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Згідно п.86.1 ст.86 ПК України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Як вбачається з наведеного, здійснення перевірки є необхідною передумовою для винесення податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами. Тому за відсутності проведеної перевірки як юридичного факту у контролюючого органу відсутня компетенція на винесення податкового повідомлення-рішення.

Така компетенція не виникає в силу самого лише факту вчинення платником податків податкового правопорушення. Для визначення контролюючим органом грошових зобов`язань платнику податків шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення в зв`язку з допущеними таким платником порушеннями необхідно дотриматися певних умов, а саме спочатку провести податкову перевірку.

Нормами Податкового кодексу України, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок. Лише їх дотримання може бути належною підставою для наказу про проведення перевірки. Невиконання цих вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої. Таким чином, у випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії, підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 16.02.2016 (справа № 826/12651/14), від 27.01.2015 (справа № 21-425а14) та у постановах Верховного Суду від 17.03.2018 (справа №1570/7146/12), від 24.10.2018 (справа №808/1746/15) та від 04.02.2019 (справа №807/242/14).

При цьому суд не повинен надавати оцінку правомірності оспорюваного рішення, оскільки порушення процедури проведення перевірки нівелюють її наслідки.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.11.2019 у справі №160/8859/18 та від 30.06.2019 у справі № 825/1747/17.

Отже, у разі недотримання вимог проведення податкової перевірки, у контролюючого органу відсутні підстави на прийняття рішення за результатами виявлених порушень і порушення процедури проведення перевірки нівелюють її наслідки.

Таким чином, порушення контролюючим органом вимог щодо призначення та проведення перевірки призводить до відсутності правових наслідків такої, а у випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

У постанові від 21.02.2020 у справі № 826/17123/18 Верховний Суд сформулював правовий висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Як підставу для проведення фактичної у наказі ГУ ДПС в Одеській області від 15.03.2021 р. №1276-и Про проведення фактичної перевірки ТОВ Агро Гюбі+ () зазначено п.п. 19-1.1.4 пункту 19-1.1 ст.19-1, п.п. 19-1.1.14 пункту 19-1.1 ст.19-1, ст.20, пп. 80.2.5 пункту 80.2 ст.80 Податкового кодексу України, без наведення фактичних підстав для їх застосування щодо зазначеного платника податків.

Тобто, приймаючи наказ про проведення фактичної перевірки позивача, контролюючий орган лише обмежився посиланнями на норми чинного законодавства, в тому числі норми Податкового кодексу України, якими визначено підстави для проведення фактичної перевірки платника податків. Але при цьому відповідач жодним чином не обґрунтував, що саме зумовило необхідність проведення перевірки цього підприємства, наявність (отримання) якої саме інформації стало приводом для її проведення.

Для призначення та проведення фактичної перевірки платника податків не достатньо вказати номер підпункту статті Податкового кодексу України.

Подібна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 11.06.2019 у справі № 1440/2045/18.

Стаття 80 ПК України передбачає вичерпні підстави для проведення фактичної перевірки. Втім, застосовуючи конкретну правову підставу для призначення такої перевірки, у наказі на перевірку контролюючий орган зобов`язаний не тільки зазначити відповідний підпункт пункту 80.2 статті 80?ПК України, але й обґрунтувати (пояснити), які саме фактичні підстави (обставини) зумовлюють необхідність проведення фактичної перевірки.

Як зазначено судом вище, згідно пп. 80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Згідно п.81.1 ст.81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

З матеріалів справи вбачається, що у наказі від 15.03.2021 р. №1276-и відповідач зазначив про необхідність проведення фактичної перевірки ТОВ Агро Гюбі+, але при цьому жодним чином не обґрунтував наявність підстав для перевірки, передбачених підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, зокрема, щодо отримання контролюючим органом в установленому порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лІчильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Таким чином, якщо вважати, що перевірка позивача проводилася лише з метою здійснення контролю дотримання вимог діючого законодавства у сфері виробництва та обігу підакцизних товарів, порядком здійснення готівкових розрахунків, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності ліцензій, свідоцтв, то це лише додатково свідчить про неправомірність наказу від 15.03.2021р. №1276- и, оскільки у ньому міститься посилання в цілому на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України. Відтак відповідач повинен був чітко обґрунтувати конкретні підстави для перевірки та зазначити конкретну мету її проведення.

Проаналізувавши зміст наказу ГУ ДПС в Одеській області від 15.03.2021 р. №1276-и, суд дійшов висновку, що у ньому відсутні будь-які посилання на конкретні підстави призначення перевірки, окрім як на норму, що регулює питання призначення перевірки, - підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України; у наказі не відображено, в рамках яких заходів контролюючого органу встановлено невідповідність діяльності Товариства вимогам чинного законодавства. Наведене, на переконання суду, свідчить про відсутність дійсних, фактичних підстав для його прийняття та необхідності здійснення податкового контролю за діяльністю Товариства у формі фактичної перевірки.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.09.2021 року у справі №120/1431/20-а.

Відповідно до пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника.

З Акту перевірки вбачається, що за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника перевірка не проводилась, а досліджувались виключно документи, надані підприємством на запит контролюючого органу до призначення перевірки.

За адресою АДРЕСА_1 , де розташовані стаціонарні ємності, посадові особи контролюючого органу не виїжджали та безпосереднє обстеження не проводили.

Вказане підтвердили допитані судом свідки посадові особи ГУ ДПС в Одеській області, які проводили перевірку - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Свідки підтвердили, що під час перевірки вони не виходили ані за податковою адресою підприємства, ані за місцем здійснення господарської діяльності, за місцезнаходженням ємностей для зберігання пального також не виїжджали.

Таким чином, відповідачем порушено приписи пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України щодо проведення фактичної перевірки за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника.

В Акті перевірки зазначено, що під час проведення фактичної перевірки були використані відомості та документи, які були надані на письмовий запит Головного управління ДПС в Одеській області від 25.01.2021 року №252/КПР/15-32-09-01-13 (вх. від 12.03.2021 року №22022/6).

Таким чином, при проведенні перевірки досліджувались виключно документи, які було надано підприємством на письмовий запит контролюючого органу, та ще до призначення перевірки.

Отже, суд дійшов висновку, що контролюючим органом було здійснено не фактичну перевірку, а документальну, та здійснено її з порушеннями порядку, передбаченого ПК України, та з питань, які не можуть бути предметом документальної перевірки.

Відповідно до п.п. 75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Отже, здійснювати документальну планову перевірку контролюючий орган не мав права, оскільки здійснення такої перевірки не було передбачено відповідно до плану-графіка перевірок.

Здійснювати документальну позапланову перевірку контролюючий орган також не мав права, оскільки відсутні підстави, передбачені п.78.1 ст.78 ПК України.

Наявність ліцензій, відповідно до п.п.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України може бути предметом лише фактичної перевірки.

Таким чином, контролюючим органом фактично здійснено документальну перевірку, та порушено порядок здійснення документальної перевірки, що виключає можливість використання даних, отриманих при здійсненні такої перевірки, для притягнення до відповідальності платника податків.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області від 31.03.2021 року №7514/15-32-09-01-30/ НОМЕР_1 є протиправним та підлягає скасуванню через порушення відповідачем порядку призначення та проведення фактичної перевірки.

Разом з тим, у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю АГРО ГЮБІ+ до Головного управління ДПС в Одеській області в частині визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 15.03.2021 року №1276-и Про проведення фактичної перевірки ТОВ Агро Гюбі+ () слід відмовити, оскільки наказ вичерпав свою дію виконанням, так як перевірка була проведена, і на підставі цієї перевірки було винесене рішення.

Тому скасування наказу, який вичерпав свою дію його виконанням не є ефективним способом захисту порушеного права позивача та не призведе до відновлення прав останнього.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ АГРО ГЮБІ+ підлягають частковому задоволенню, з урахуванням викладених вище обґрунтувань.

Згідно ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, ч.3 ст.139, ст.ст. 241-246, п.15.5 ч.1 розділу VII КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю АГРО ГЮБІ+ (адреса: вул. Катерининська, буд. 26, м. Одеса, 65026, ) до Головного управління ДПС в Одеській області (адреса: вул. Семінарська, буд. 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області від 31.03.2021 року №7514/15-32-09-01-30/38443006.

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю АГРО ГЮБІ+ до Головного управління ДПС в Одеській області в частині визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 15.03.2021 року №1276-и Про проведення фактичної перевірки ТОВ Агро Гюбі+ () відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області (адреса: вул. Семінарська, буд. 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю АГРО ГЮБІ+ (адреса: вул. Катерининська, буд. 26, м. Одеса, 65026, ) сплачений судовий збір у розмірі 7500 грн. (сім тисяч п`ятсот гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд з одночасною подачею копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 04 жовтня 2021 року.

Суддя В.В. Андрухів