Справа № 335/9898/21
Суддя: Апаллонова Ю. В.
Дата ухвалення: 2021-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/9898/21 2-а/335/194/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2021 року м.Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Апаллонової Ю.В., секретаря судового засідання Якимової О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку ст.286 КАС України адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа Управління патрульної поліції м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, третя особа Управління патрульної поліції м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що Інспектором батальйону №4 роти №2 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Кашкарьовим Денисом Євгенійовичем неправомірно винесено відносно нього постанову про адміністративне правопорушення від 12.09.2021 серії ЕАО №4763860 за ч.6 ст.121 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. В постанові зазначено, що нібито він «керував ТЗ, у якого номерний знак був закритий пластиковою накладкою, чим порушив п.30.2 ПДР». При цьому, в постанові інспектором зроблено висновок, що зазначеними діями він нібито скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст.121 КУпАП - «Керування водієм транспортним засобом ... з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами. у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим», яке тягне за собою накладення штрафу в розмірі 850 грн. Отже дії кваліфіковано порушенням п.30.2 ПДР. З нормативних актів вбачається, що основною і єдиною умовою для кваліфікації порушення такого характеру є неможливість визначити символів номерних знаків з відстані 20 метрів. В даному пункті відсутній такий критерій як «встановлення пластикової прозорої накладки», про що він декілька разів наголошував на місці інспектору. При цьому, він пропонував інспектору відійти на відстань 20 метрів та переконатись в читабельності всіх символів номерних знаків. Однак інспектор продовжував наполягати на забороні пластикової прозорої накладки, незалежно від читабельності символів номерних знаків. При цьому зазначає, що відповідно до Національного стандарту ДСТУ 4278:2019, встановлено вимоги щодо розмірів, розміщення та зразки номерних знаків. Встановлені на його автомобілі номерні знаки відповідають зазначеним стандартам, літери та цифри вказані літерами чорного кольору, фон номерних знаків білий, вказано позначення держави та прапор держави. Номерні знаки відповідають передбаченим Стандартами розмірам, встановлені у передбаченому для номерних знаків місці тощо. Тобто номерні знаки, які були встановлені на момент зупинки на автомобілі повністю відповідали вимогам Національного стандарту ДСТУ 4278:2019. Всі символи номерних знаків чітко читаються на відстані 20 метрів. Отже, він керував автомобілем із номерними, які відповідають вимогам ДСТУ, всі символи яких були чітко читабельними, зокрема на відстані 20 метрів. Таким чином, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Просив закрити провадження у справі і скасувати постанову.

Згідно ст.286 ч.1 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

16.09.2021 року ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя по справі відкрито провадження в порядку ст.286 КАС України, призначено справу до розгляду та надано відповідачу строк для подачі відзиву на адміністративний позов.

Представник відповідача надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого позов не визнав та зазначив, що ОСОБА_1 , керував транспортним засобом із номерним знаком, закритим пластиковою накладкою, в чому вбачалось не виконання вимог п.30.2 ПДР. Просить в задоволенні позову відмовити. Також до відзиву долучив відеозапис та фотографії з місця зупинки.

05.10.2021 року від ОСОБА_1 до суду надійшла відповідь на відзив, згідно якої позивач наполягає на задоволені позову, а вказані у відзиві мотиви відхилення аргументів позивача є необґрунтованими і безпідставними

Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позовну заяву необхідно задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Як передбачено ч.1 ст.3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

За змістом п.1-2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що постановою серії ЕАО №4763860 від 12.09.2021 року на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за порушення вимог п.30.2 Правил дорожнього руху України, а саме, що водій 12.09.2021 року о 17 год. 10год. в м.Запоріжжя, пр. Соборний, 26, керував транспортним засобом PEUGEOT 607 д.н.з. НОМЕР_1 , у якого номерний знак був закритий пластиковою накладкою, чим порушив п. 30.2ПДР, вчинив правопорушення, передбачене ч.6 ст.121 КУпАП. За вказане адміністративне правопорушення на позивача було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 850 гривень.

Згідно з приписами ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), статтею 7 якого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КпАП України про адміністративні правопорушення, настає в разі керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Згідно із п 2.9. Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом, з номерним знаком, що закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.

Згідно з п. 30.2 ПДР України, порушення якого вказано інспектором УПП в оспорюваній постанові про накладення адміністративного стягнення, на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка, а в правій верхній частині вітрового скла (на внутрішньому боці) транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю, закріплюється самоклейна мітка радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом (крім причепів і напівпричепів).На трамваях і тролейбусах наносяться реєстраційні номери, що надаються відповідними уповноваженими на те органами. Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, крім випадку закріплення заднього номерного знака на додатковому обладнанні, що призначене для тимчасового перевезення багажу або вантажу, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чисті і достатньо освітлені.

Дана норма встановлює вимоги щодо встановлення на транспортних засобах номерних знаків.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення визначений ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В свою чергу, згідно з п.1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 цього Закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності із законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).

Згідно з частиною першою статті 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Виносячи оскаржувану постанову, відповідач не дотримався вимог статей 251, 254, 283 КУпАП і прийняв необґрунтоване рішення (постанову), зміст якого викликає сумнів у його достовірності, неупередженості, добросовісності та розсудливості.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Оцінюючи зібрані у справі докази, суд зазначає, що п.30.2 Розділу 30 ПДР України не містить в собі заборони тих дій, які описані співробітником поліції у фабулі оскаржуваної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

З огляду на положення норм КУАП основною і єдиною умовою для кваліфікації порушення такого характеру є неможливість визначити символи номерних знаків з відстані 20 метрів (п.2.9в). Отже, за умови нечитабельності номерного знаку на відстані 20 метрів це є порушенням п.2.9.в ПДР, однак кваліфіковано такі дії ОСОБА_1 як порушення п.п. 30.2 ПДР, яка встановлює вимоги щодо обов`язкового встановлення номерних знаків.

Також, в обгрунтування доведеності вчинення позивачем правопорушення за ч.6 ст.121 КУпАП, відповідачем надано до відзиву фотознімки та відеофіксацію автомобіля.

Зі світлини видно, що номерний знак автомобіля під керуванням позивача містить захисну прозору пластикову накладку, однак, знак чистий, а наявність прозорої накладки не перешкоджає і не ускладнює його ідентифікацію, дозволяє чітко визначити символи номерного знака і знак нічим не закритий і ця накладка прозора і майже не видима.

До того ж, в ПДР України відсутній такий критерій як «встановлення пластикової прозорої накладки», про що позивач декілька разів наголошував на місці інспектору, про що свідчить наданий суду відеозапис.

У відзиві відповідач не заперечив, що символи номерних знаків були чітко читабельними та що жодних замірів читабельності не проводилось. Жодних доказів на підтвердження зворотного відповідач не надав.

Отже, позивач, керував автомобілем із номерними знаками, які відповідають вимогам ДСТУ, всі символи яких були чітко читабельними, зокрема на відстані 20 метрів. Дана обставина сторонами не заперечується, а наданий відповідачем відеозапис не містить жодних спростувань, зокрема нечитаємості номерного знаку. Відстань на якій зафіксований номерний знак на відеозаписі не оголошена під запис.

Тим більше, що причиною зупинки автомобіля позивача, згідно відеофіксації, ці обставини не були.

Отже, суд вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що вимоги п. 30.2 Правил дорожнього руху України позивачем порушені не були.

Порушення інших приписів ПДР ОСОБА_1 не інкриміновано.

Таким чином, у інспектора УПП в Запорізькій області ДПП не було підстав для винесення постанови про накладення адміністративного стягнення за ч.6 ст. 121 КУпАП у зв`язку із тим, що зазначена стаття не передбачає відповідальності саме за порушення, що описане співробітником поліції у фабулі постанови про накладення адміністративного стягнення.

Оскаржувана постанова складена відповідачем в порушення вимог КУпАП, жодного доказу на підтвердження того, що позивач порушив п.30.2. Правил дорожнього руху України, працівники поліції не надали, грубо порушили норми ст.ст. 251, 268, 280 КУпАП.

Застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. За таких обставин суд не вправі вважати доведеним факт правопорушення п.30.2 ПДР України

Отже, суд вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що вимоги п. 30.2 Правил дорожнього руху України позивачем порушені не були.

Відповідач, в порушення ст. 280 КУпАП, при винесенні постанови не з`ясував, чи винна дана особа у вчиненні правопорушення, не зібрав доказів щодо підтвердження вини позивача у вчиненні правопорушення, адже обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

За таких обставин суд вважає, що при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суб`єктом владних повноважень не дотримано вимог зазначених вище норм, що порушило законні права та інтереси позивача, в оскаржуваній постанові не наведено на підставі яких доказів позивача визнано винним у вчиненні даного порушення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2019 року у справі № 127/18530/19.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. В ньому повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказати мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

Частиною 1 статті 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування (ч. 4 ст. 73 КАС України).

Частиною ст.6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Факт будь-якого правопорушення має бути підтверджено виключно допустимими доказами.

У справах за позовом фізичної особи щодо оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності на суб`єкта владних повноважень в силу приписів статті 77 КАС України покладається обов`язок доказування правомірності своїх дій у разі, якщо останній заперечує проти позову.

Докази, надані відповідачем по справі, мають бути належним чином досліджені із наданням їм відповідної правової оцінки на предмет їх належності і допустимості, повноти та достатності для визнання правомірності дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Виходячи з наведеного, дослідивши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні обставин справи, досліджених доказів, в їх сукупності, керуючись принципом верховенства права, оскільки відповідачем не доведена правомірність свого рішення, суд прийшов до висновку, що постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАО №4763860 від 12.09.2021 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, скасувати.

Відповідно до ст.286 КАСУ, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, враховуючи, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі та зазначені норми КАС України, з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань підлягає стягненню судовий збір в сумі 454,00 грн. на користь позивача.

Керуючись ст.ст.8,9,20,44,47,77,90,192,210-211,241-246,250,286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа Управління патрульної поліції м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 4763860 від 12 вересня 2021 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 6 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Запорізькій області ДПП в користь ОСОБА_1 , 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. судових витрат на відшкодування судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Ю.В. Апаллонова