Справа № 380/7412/21
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2021-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2021 року м. Львів

справа №380/7412/21

провадження № П/380/7517/21

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Карп`як О.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Восьмого апеляційного адміністративного суду, Державної судової адміністрації України про стягнення суддівської винагороди,-

встановив:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Восьмого апеляційного адміністративного суду (м. Львів, вул. Саксаганського, 13, ), Державної судової адміністрації України (01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5 ), у якій просить:

- стягнути з Восьмого апеляційного адміністративного суду на користь ОСОБА_1 судді Восьмого апеляційного адміністративного суду, суддівську винагороду за квітень, травень, червень, липень, серпень 2020 року на підставі частин 2, 3, 4, 5 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді апеляційного суду 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня 2020 року, з врахуванням регіонального коефіцієнту 1,2; 60% доплати до посадового окладу за вислугу років та 15% доплати за науковий ступінь, у загальній сумі 528449,53 грн., з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті.

Ухвалою від 24.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 24.06.2021 суд залучив до участі у справі Державну судову адміністрацію України (далі - ДСА України) як співвідповідача з огляду на те, що відповідно до п.1 ч.2 ст.22 Бюджетного кодексу України ДСА України як державний орган у системі правосуддя, який здійснює організаційне і фінансове забезпечення діяльності органів судової влади в межах повноважень, установлених законом, є головним розпорядником бюджетних коштів, а виплаті будь-яких коштів ТУ ДСА України передує їх виділення головним розпорядником бюджетних коштів ДСА України. У зв`язку з чим, розгляд справи відкладено на 14.07.2021 о 09:30.

Ухвалою від 14.07.2021 відкладено розгляд справи в підготовчому засіданні у зв`язку з неявкою сторін, для належного повідомлення відповідача на 20.09.2021 о 14:30.

Ухвалою від 20.09.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 06.10.2021 о 15:30.

У позовній заяві позивач просить справу розглядати без його участі.

Відповідач, Восьмий апеляційний адміністративний суд, у відзиві просить справу розглядати без участі їх представника.

15.07.2021 ДСА України була повідомлена засобами електронного зв`язку про розгляд цієї справи.

Відповідач, Державна судова адміністрація України, явки повноважного представника в судове засідання не забезпечила, причин неявки не повідомила.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення №074, №058, №066.

У зв`язку із неявкою учасників справи у судове засідання 06.10.2021, суд розглядає справу у письмовому провадженні відповідно до ч.9 ст.205 КАС України.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що з 02.10.2018 його зараховано у штат Восьмого апеляційного адміністративного суду на посаду судді. У період з квітня по серпень 2020 відповідач, Восьмий апеляційний адміністративний суд, не нараховував йому суддівську винагороду у повному обсязі, і, відповідно виплачував щомісяця в обмеженому обсязі, а саме, у розмірі 10 мінімальних заробітних плат, що, як вважає позивач, суперечить нормам Конституції України, законам України і правовій природі суддівської винагороди.

22.06.2021 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від Восьмого апеляційного адміністративного суду, в якому відповідач заперечує позовні вимоги з тих підстав, що здійснюючи у період з 18 квітня по 28 серпня 2020 року виплату суддівської винагороди позивачу у розмірі, визначеному ч.1,3 статті 29 Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік (у редакції Закону № 553-ІХ), вважає, що діяв на підставі, у межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

02.08.2021 на адресу суду надійшов відзив від відповідача, Державної судової адміністрації України, проти задоволення позову заперечив повністю з підстав викладених у відзиві. Зазначив, що держава прагне до збалансованості державного бюджету. Суди фінансуються згідно з кошторисними і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог законодавства. ДСА України здійснює функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів.

Згідно з рішеннями Конституційного Суду України держава повинна забезпечувати загальносуспільні потреби у сфері соціального захисту за рахунок коштів державного бюджету, дотримуватися рівномірного співвідношення між ними. Виходячи з фінансових можливостей держава повинна справедливо і неупереджено розподіляти суспільне багатство між громадянами і територіальними громадами. Передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічні безпеці України, що згідно з ч. 1 ст. 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 29 Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік (у редакції закону №553-IX) установлено, що у квітні 2020 року та на період до завершення місяця в якому відміняється карантин, установлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, заробітна плата, грошове забезпечення працівників, службових і посадових осіб бюджетних установ (включаючи органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування) нараховуються у розмірі, що не перевищує 10 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня 2020 року. При цьому, у зазначеному максимальному розмірі не враховуються суми допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та оплата щорічної відпустки. Обмеження встановлене в частині першій цієї статті застосовується серед іншого і до суддівської винагороди. Тому вважає, що Восьмий апеляційний адміністративний суд, як розпорядник коштів нижчого рівня не мав правових підстав для виплати суддівської винагороди без застосування обмежень, встановлених Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» (у редакції Закону №553-ІХ).

Додатково поінформував, що виплата суддівської винагороди як і заробітної плати працівникам апарату суду у 2020 році здійснювалася за кодом економічної класифікації видатків 2111 Заробітна плата, кошторисні призначення за цим кодом станом на 31.12.2020 становили 123237,814 тис. гривень. Бюджетні асигнування, передбачені кошторисом на 2020 рік Восьмому апеляційному адміністративному суду за КПКВК 0501020 «Забезпечення здійснення правосуддя місцевими, апеляційними судами та функціонування органів і установ системи правосуддя» за КЕКВ 2111 «Заробітна плата» у сумі 123237,814 тис. грн. відкриті у повному обсязі.

Наголосив, що Конституційний Суд України своїм рішенням від 28.08.2020 №10-р/2020 визнав такими, що не відповідають Конституції України положення частин 1 і 3 ст. 29 Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік (у редакції Закону №553-IX). Однак Конституційний Суд України у своєму рішенні не визначив будь-яких особливостей застосування чи виконання свого рішення та зазначив лише, що положення Закону визнані неконституційними втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом цього рішення. Отже, дія частин 1, 3 ст. 29 Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік втратила чинність 28.08.2020. Тому, Восьмий ААС, як розпорядник коштів нижчого рівня, не мав правових підстав для виплати суддівської винагороди у період з 18.04.2020 по 27.08.2020 без застосування обмежень, встановлених Законом України Про Державний бюджет України на 2020 рік (у редакції Закону №553-IX).

Просив у задоволенні позову відмовити.

Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

Наказом Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2018 року №8-к/тв «Про зарахування до штату суду ОСОБА_1 », зараховано ОСОБА_1 з 02.10.2018 року до штату Восьмого апеляційного адміністративного суду на посаду судді як переведеного з Львівського апеляційного адміністративного суду. ОСОБА_1 вважається таким, що приступив до виконання обов`язків з 02.10.2018 року.

За період з квітня 2020 року по серпень 2020 року позивачу нарахована суддівська винагорода відповідно до статті 29 Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік із застосуванням обмеження у розмірі, що не перевищує 10 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня 2020 року, що підтверджується довідкою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2021 №5/1.

Згідно з цією ж довідкою загальна сума нарахованої заробітної плати за період з 18 квітня 2020 року по 27 серпня 2020 року складає 416399,47 грн. Загальна сума обмеження суддівської винагороди позивача за спірний період становить 528449,53 грн.

Оскільки позивач вважає обмеження у нарахуванні і виплаті заробітної плати протиправними, він звернувся до суду за захистом своїх прав.

Оцінюючи підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми обмеження суддівської винагороди у за період з квітня 2020 року по серпень 2020 року, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Частинами 1-2 ст.135 Закону України Про судоустрій і статус суддів визначено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Згідно з п.2 ч.3 ст.135 Закону України Про судоустрій і статус суддів базовий розмір посадового окладу судді становить: судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Відповідно до ч.5 ст.135 Закону України Про судоустрій і статус суддів суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 3 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.

11 березня 2020 року Конституційним Судом України розглянуто конституційне подання Верховного Суду щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень законів України Про судоустрій і статус суддів від 2 червня 2016 року №1402-VIII, Про внесення змін до Закону України Про судоустрій і статус суддів та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування від 16 жовтня 2019 року № 193IX, Про Вищу раду правосуддя від 21 грудня 2016 року №1798-VIII та у п. 4.1. рішення № 4-р/2020 та зазначено, що Конституційний Суд України неодноразово висловлював юридичні позиції щодо незалежності суддів, зокрема їх належного матеріального забезпечення, зміни розміру суддівської винагороди, рівня довічного грошового утримання суддів у відставці (рішення Конституційного Суду України від 24 червня 1999 року № 6-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004, від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005, від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007, від 22 травня 2008 року №10-рп/2008, від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013, від 19 листопада 2013 року № 10-рп/2013, від 8 червня 2016 року № 4-рп/2016, від 4 грудня 2018 року №11-р/2018, від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020.

Закон про Державний бюджет України як правовий акт, що має особливий предмет регулювання (визначення доходів та видатків на загальносуспільні потреби), створює належні умови для реалізації законів України, інших нормативно-правових актів, ухвалених до його прийняття, які передбачають фінансові зобов`язання держави перед громадянами i територіальними громадами. Саме у виконанні цих зобов`язань утверджується сутність держави як соціальної i правової. (абзаци другий, третій підпункту 3.2, абзац другий підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини рішення КСУ від 27 листопада 2008 року №26-рп/2008).

Водночас 13 квітня 2020 року Верховною Радою України прийнято Закон №553-ІХ (далі-Закон №553-ІХ), яким Закон України Про Державний бюджет України на 2020 рік доповнено статтею 29 такого змісту: Установити, що у квітні 2020 року та на період до завершення місяця, в якому відміняється карантин, установлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, заробітна плата, грошове забезпечення працівників, службових і посадових осіб бюджетних установ (включаючи органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування) нараховуються у розмірі, що не перевищує 10 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня 2020 року. При цьому у зазначеному максимальному розмірі не враховуються суми допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та оплата щорічної відпустки.

Зазначене обмеження не застосовується при нарахуванні заробітної плати, грошового забезпечення особам із числа осіб, зазначених у частині першій цієї статті, які безпосередньо задіяні у заходах, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та які беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, у тому числі в операції Об`єднаних сил (ООС). Перелік відповідних посад встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Обмеження, встановлене у частині першій цієї статті, застосовується також при нарахуванні заробітної плати, суддівської винагороди, грошового забезпечення відповідно народним депутатам України, суддям, суддям Конституційного Суду України, членам Вищої ради правосуддя, членам Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, прокурорам, працівникам, службовим і посадовим особам Національного банку України, а також іншим службовим і посадовим особам, працівникам, оплата праці яких регулюється спеціальними законами (крім осіб, встановлених у переліку, затвердженому Кабінетом Міністрів України відповідно до частини другої цієї статті).

Таким чином, положення Закону України №553-ІХ від 13 квітня 2020 року про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік неможливо розглядати як такі, що відповідають принципам якості та правової визначеності закону в розумінні застосування до правовідносин визначення розміру суддівської винагороди позивача.

Крім того, рішенням Конституційного суду України від 28 серпня 2020 року № 10-р/2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення: частин першої, третьої статті 29 Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік від 14 листопада 2019 року № 294-IX зі змінами; абзацу дев`ятого пункту 2 розділу II Прикінцеві положення Закону України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік від 13 квітня 2020 року № 553-IX.

Отже, нараховуючи та виплачуючи позивачу суддівську винагороду із застуванням обмеженням її розміру згідно з приписами закону, яким внесено зміни до Закону України Про Державний бюджет на 2020 рік, відповідач діяв з порушенням вимог статті 130 Конституції України та статті 135 Закону України Про судоустрій і статус суддів, що призвело до порушення його прав.

Щодо ефективності захисту прав позивача, суд зазначає таке.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 22 Бюджетного кодексу України Державна судова адміністрація України є головним розпорядником бюджетних коштів. Відповідно до ч. 5 ст. 22 головний розпорядник бюджетних коштів затверджує кошториси розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня (плани використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів), якщо інше не передбачено законодавством; здійснює управління бюджетними коштами у межах встановлених йому бюджетних повноважень, забезпечуючи ефективне, результативне і цільове використання бюджетних коштів, організацію та координацію роботи розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня та одержувачів бюджетних коштів у бюджетному процесі.

Відповідно до п. п. 1, 4 Положення про Державну судову адміністрацію України, затвердженого Рішенням Вищої ради правосудця від 17 січня 2019 року №141/0.15-19 (далі - Положення), ДСА України є державним органом у системі правосуддя, який здійснює організаційне та фінансове забезпечення діяльності органів судової влади в межах повноважень, установлених законом.

Згідно з п.п. 1, 2 п. 5 Положення основними завданнями ДСА України є організаційне та фінансове забезпечення діяльності органів судової влади в межах повноважень, установлених законом; забезпечення належних умов діяльності судів, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Національної школи суддів України та органів суддівського самоврядування в межах повноважень, визначених законом.

Отже, виплаті будь-яких коштів Восьмим апеляційним адміністративним судом передує їх виділення головним розпорядником бюджетних коштів - Державною судовою адміністрацією України.

01.01.2021 набрав чинності наказ Міністерства фінансів України Про затвердження Змін до Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету від 27.10.2020 №636 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 13 листопада 2020 р. за № 1130/35413), відповідно до якого КЕКВ 2.1. Код 2100 Оплата праці і нарахування на заробітну плату, який включає в себе КЕКВ 2111 Заробітна плата, доповнено новим підрозділом - 2.1.1.3. Код 2113 Суддівська винагорода, за яким виділяються бюджетні призначення для виплати таких видатків бюджету: 1) суддівська винагорода за встановленими посадовими окладами; надбавка за вислугу років; доплата за перебування на адміністративній посаді в суді, доплата за науковий ступінь, доплата за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці; 2) допомога на оздоровлення в розмірі посадового окладу під час надання щорічної відпустки; 3) вихідна допомога у разі виходу у відставку.

Отже, в 2021 році (на відміну від 2020) бюджетні видатки на виплату суддівської винагороди здійснюються не за КЕКВ 2111 Заробітна плата (за яким і надалі фінансуються видатки на виплату заробітної плати працівникам апарату суду), а за новим КЕКВ 2113 Суддівська винагорода. Таким чином, на відновлення права позивача на отримання недоплаченої частини суддівської винагороди за квітень-серпень 2020 року шляхом стягнення з Восьмого апеляційного адміністративного суду за рахунок бюджетних асигнувань на 2021 рік за КЕКВ 2113 Суддівська винагорода не буде ефективним способом захисту, оскільки призведе до неможливості чи суттєвої затримки виплати суддівської винагороди за 2021 рік суддям, які фінансуються в межах закладених в кошторис на 2021 рік сум.

Для виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів в державному бюджеті України передбачена спеціальна бюджетна програма КПКВ 0501150 Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів, розпорядником якої є ДСА України; водночас для Восьмого апеляційного адміністративного суду не передбачено бюджетних видатків чи окремих бюджетних програм для виконання рішень судів на користь судді (позивача).

Відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845 у разі наявності у боржника або головного розпорядника бюджетних коштів окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду безспірне списання коштів здійснюється лише за цією бюджетною програмою.

Відповідно до статті 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Отже, стягнення недоплаченої ОСОБА_1 суддівської винагороди на суму 528449,53 грн. (за вирахуванням податків та зборів) слід провести за рахунок бюджетної програми КПКВ 0501150 Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів, розпорядником якої є ДСА України.

Отже, позовні вимоги слід задовольнити частково, оскільки при ухваленні цього рішення суд вийшов за межі позовних вимог.

Судові витрати не розподіляються.

Керуючись ст.ст. 72-77, 90, 94, 242-246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в :

адміністративний позов позовом ОСОБА_1 до Восьмого апеляційного адміністративного суду, Державної судової адміністрації України про стягнення суддівської винагороди,- задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетної програми КПКВ 0501150 Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів, розпорядником якої є Державна судова адміністрація України, на користь судді Восьмого апеляційного адміністративного суду Гудим Любомира Ярославовича (Львівська обл., м. Стрий, вул. Коссака, 5/8, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) суму недоплаченої за період з 18 квітня 2020 року до 28 серпня 2020 року суддівської винагороди у розмірі 528449,53 грн., з утриманням при виплаті з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Карп`як Оксана Орестівна