Справа № 127/19240/21
Суддя: Клапоущак С. Ю.
Дата ухвалення: 2021-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/201/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2021 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Клапоущака С.Ю.,

за участю секретаря судового засідання - Ратушняк Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці адміністративну справу за позовом адвоката Шиманського Віталія Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 до поліцейського 1-го батальйону 4-ї роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області Козловського Віталія Володимировича про скасування постанови серії ЕАН №4251243 від 24.05.2021 у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:

27 липня 2021 року адвокат Шиманський В.М. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з адміністративним позовом до поліцейського 1-го батальйону 4-ї роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області Козловського В.В. про скасування постанови серії ЕАН №4251243 від 24.05.2021 у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28 липня 2021 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, підготовче засідання призначено на 06 серпня 2021 року.

Згідно з ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20 вересня 2021 року підготовче провадження закрито та призначено адміністративну справу до судового розгляду на 28 вересня 2021 року.

В обгрунтування позовних вимог представник позивача - адвокат Шиманський В.М. зазначив, що 20 липня 2021 року УПП у Вінницькій області надіслало рекомендованим листом з ШКІ №54 лист №Щ-619/41/21/02-2021, який ОСОБА_1 отримала 22.07.2021. Даним листом було повідомлено, що згідно «Інформаційного порталу Національної поліції», 24 травня 2021 року відносно ОСОБА_1 винесена постанова серії ЕАН №4251243. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Відповідно до оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 425 гривень за те, що цього ж дня о 02.51 год. вона, керуючи транспортним засобом, не пред`явила поліцейським посвідчення водія відповідної категорії та здійснила зупинку транспортного засобу на зупинці громадського транспорту, чим порушила п. 2.1 Правил дорожнього руху України. Представник позивача вважає, що оскаржувана постанова винесена відповідачем з порушенням вимог ст. 245, 247, 251, 268, 280, 283-285 КУпАП.

Так, 24 травня 2021 року ОСОБА_1 не керувала транспортним засобом взагалі, оскільки 23 травня 2021 року вона та її подруги святкували її день народження в м. Вінниці на Вишенському озері і по завершенню святкування ОСОБА_1 зателефонувала ОСОБА_2 , щоб вона забрала їх з Вишенського озера, оскільки на святкування ОСОБА_1 приїхала на автомобілі, а в понеділок 24 травня 2021 року ОСОБА_1 зранку потрібно було їхати на роботу. Приблизно о 02.15 год. на Вишенське озеро приїхав ОСОБА_3 , який на автомобілі підвіз ОСОБА_2 , в подальшому ОСОБА_2 сіла за кермо автомобіля «Toyota RAV4», який належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, та відвезла останню та її подругу ОСОБА_4 до місця проживання - АДРЕСА_1 . Під`їхавши до будинку, ОСОБА_2 , побачивши, що місця для паркування відсутні, припаркувала автомобіль на зупинці громадського транспорту, неподалік будинку АДРЕСА_1 . Після чого, ОСОБА_2 , припаркувавши автомобіль, залишила ОСОБА_1 ключі та сівши в автомобіль ОСОБА_3 , поїхала додому. Через кілька хвилин до автомобіля під`їхав екіпаж патрульної поліції, який склав оскаржувану постанову відносно ОСОБА_1 , яка за кермом автомобіля не перебувала. ОСОБА_1 під час винесення постанови пояснювала відповідачу, що вона не є водієм та не керувала транспортним засобом, з даним правопорушенням не погоджується. Будь - яких доказів вчинення нею правопорушення відповідач не надав, останній мав скласти, у відповідності до ч. 5 ст. 258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення та додати його до постанови, і відповідно надіслати їх для розгляду до суду. Однак, відповідач проігнорував дану вимогу закону. Як вбачається із оскаржуваної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, дана постанова не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення, також зі змісту постанови, до неї не долучено жодних доказів порушення ПДР. В оскаржуваній постанові відсутні відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, оскільки адміністративне правопорушення зафіксоване не в автоматичному режимі, а постанова ухвалена саме про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Враховуючи вищевикладене, представник позивача просить поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови серії ЕАН №4251243 від 24.05.2021 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, як пропущений з поважних причин. Визнати оскаржувану постанову протиправною та скасувати її, провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП закрити.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Шиманський В.М. не з`явився, суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав.

Представник відповідача Козловського В.В. за довіреністю Химич Д.В. у судове засідання не з`явився, суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову заперечував. Також надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги позивача є безпідставними і не підлягають задоволенню, оскільки ОСОБА_1 порушила Правила дорожнього руху, а саме п. 2.1 «а» - не пред`явила на вимогу поліцейського посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Встановивши всі обставини правопорушення, керуючись ст.ст. 33, 284 КУпАП, інспектором як посадовою особою, що наділена дискреційними повноваженнями, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням докази порушення позивачем ПДР, маючи відповідні повноваження зроблено висновок про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Підстав у відповідача для умисного спотворення обставин події не було.

Згідно з ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозапис події, яка мала місце 24 травня 2021 року за участю сторін, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Стаття 14 Закону України "Про дорожній рух" зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1 та ч. 2 ст. 7 КУпАП); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Положеннями пунктів 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Як вбачається із оскаржуваної постанови серії ЕАН №4251243, 24 травня 2021 року о 02:51:35 в м. Вінниці по вул. Келецькій, 134 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Toyota RAV4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не пред`явила посвідчення водія відповідної категорії та здійснила зупинку транспортного засобу на зупинці громадського транспорту, чим порушила п. 2.1 ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. За вказане адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 425 гривень.

Вимогами частини 1 статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність водіїв транспортних засобів, за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Відповідно до пункту 2.1 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

У відповідності до правової позиції Верховного Суду від 15 березня 2019 року у справі №686/11314/17, поліцейський має право вимагати у водія пред`явлення документів, що посвідчують особу та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що така особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав); у разі, якщо поліцейським належним чином не задокументовано факту порушення особою Правил дорожнього руху, вимоги відповідної посадової особи про пред`явлення водієм документів, в тому числі реєстраційного документу на транспортний засіб, є неправомірними.

Як зазначає позивач у своєму позові, 24 травня 2021 рокуОСОБА_1 не керувала транспортним засобом взагалі, що жодним чином не спростовано відповідачем.

З наданих та оглянутих в судовому засіданні відеозаписів не вбачається, що ОСОБА_1 керувала транспортни засобом, а також те, що транспортний засіб зупинено на зупинці громадського транспорту, а також не вбачається, який саме транспортний засіб.

У п.п. 1 п. 2 Розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка була затверджена наказом МВС України 18.12.2018 №1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 №28/32999, передбачено, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Згідно з п. 5 Розділу ІІ вищезазначеної Інструкції, включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

З наданих відеозаписів не вбачається вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, окрім того, на відеофайлі є твердження ОСОБА_1 про те, що вона відчинила автомобіль лише щоб взяти сигарети.

Як вбачається із оскаржуваної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, дана постанова не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення, також зі змісту постанови, до неї не долучено жодного доказу, що ОСОБА_1 порушила правила дорожнього руху.

Якщо поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факт порушення водієм правил дорожнього руху, то вимога інспектора до водія про пред"явлення документів на право керування є неправомірною, така позиція Верховного Суду була висловлена у рішенні від 20.11.2020 у справі №473/1404/20.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 77 та ч. 1 ст. 90 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Такої думки дотримується Верховний Суд у своїй постанові від 26.04.2018 р. по справі №338/1/17.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення є незаконною та такою, що не відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, адміністративний позов представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Шиманського В.М.до поліцейського 1-го батальйону 4-ї роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області Козловського В.В. про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАН №4251243 від 24.05.2021 у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що позовні вимоги позивача задоволені, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 гривні, який вона сплатила при подачі позову до суду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 1 ст. 126, ст. 7, ст. 247, ст. 293 КУпАП, ст.ст. 72, 77, 118-119, 122, 243-244, 246, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови серії ЕАН №4251243 від 24 травня 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Адміністративний позов адвоката Шиманського Віталія Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 до поліцейського 1-го батальйону 4-ї роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області Козловського Віталія Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАН №4251243 від 24.05.2021 у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення - задоволити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН №4251243 від 24.05.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП визнати протиправною та скасувати.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ; адреса проживання: АДРЕСА_3 ; тел. НОМЕР_2 ; ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 ), судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з п. 3 розділу VІ «Прикінцеві положення» КАС України, викладеним в новій редакції згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантану, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID - 19)» №731-ІХ від 18.06.2020, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID - 19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суддя: