Справа № 640/23508/20
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2021-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 жовтня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сорочка Є.О.,

суддів Єгорової Н.М.,

Федотова І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 від 14 травня 2021 року на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати неправомірними і протиправними дії заступника начальника ГУ Пенсійного фонду України в м. Києві с приводу створення підстав для неврахування обраного періоду з квітня 1978 року по березень 1983 року шляхом внесення неправдивих даних до підсистеми «Звернення»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати пенсію згідно поданої заяви від 24.01.2020 №964

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.04.2021 позов задоволено частково із виходом за межі позовних вимог:

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не прийняття рішення по заяві ОСОБА_1 за призначенням-перерахунком пенсії (щодо здійснення перерахунку з/п з 1978 по 1983 рр.) від 24.01.2020 №964 у відповідності до пункту 5 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві розглянути заяву ОСОБА_1 за призначенням-перерахунком пенсії (щодо здійснення перерахунку з/п з 1978 по 1983 рр.) від 24.01.2020 №964 та прийняти рішення по суті у відповідності до пункту 5 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Позивач в апеляційній скарзі, яка є предметом розгляду у цьому провадженні, заявив вимоги:

- зобов`язати Пенсійний фонд України зареєструвати подану ОСОБА_1 заяву від 24.01.2020 №964 про перерахунок пенсії в електронному журналі підсистеми керування процесом обслуговування відвідувачів Пенсійного фонду України Звернення (Підсистеми ІКІС ПФУ Звернення);

- задовольнити позовну заяву у повному обсязі;

- стягнути на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 840 грн 80 коп за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Жодних мотивів таких вимог, а так само і вимог, які б стосувалися необґрунтованості рішення суду першої інстанції дана апеляційна скарга не містить.

В порядку усунення недоліків апеляційної скарги, позивач подав доповнення до неї, у яких навів свої обґрунтування незгоди з окремими мотивами суду першої інстанції: щодо помилкового внесення заяви до підсистеми «Звернення», щодо реєстрації належної до розгляду заяви, щодо безпідставності виходу за межі позовних вимог. Вимог до суду апеляційної інстанції у вказаних доповненнях наведено не було.

У подальшому, в порядку усунення недоліків апеляційної скарги позивач подав примірники апеляційної скарги у новій редакції, у яких заявив вимоги: «Змінити рішення Окружного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року справа №640/23508/20 в частині Встановив та прийняти інше рішення, яким надати правову оцінку довідці «Евенківський архів» від 28.01.2020р. №22 надану Пенсійним фондом міста Києва до суду, все інше зазначене в рішенні Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 квітня 2021 року справа №640/23508/20 в розділі Вирішив залишити без змін».

Окреслюючи предмет та межі даного апеляційного перегляду, суд апеляційної інстанції враховує, що відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Наведене дає підстави для висновку, що позивач не оскаржує рішення суду першої інстанції в резолютивній частині, тобто суд апеляційної інстанції не вправі надавати оцінку обраному судом першої інстанції способу захисту. Не зважаючи на це, позивач наводить мотиви незгоди із обраним судом способом захисту, що суперечить змісту його вимог.

Беручи до уваги викладене, враховуючи зміст наведених вище вимог «нової редакції» апеляційної скарги, предметом даного апеляційного розгляду є рішення суду першої інстанції виключно в частині мотивів, які стосуються правової оцінки довідки «Евенківський архів» від 28.01.2020 №22. У зв`язку із цим, колегія суддів рішення суду першої інстанції в іншій частині не перевіряє.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за віком відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Не погоджуючись із розміром призначеної пенсії за віком, позивач 24.01.2020 подав заяву про перерахунок призначеної пенсії з додатками. За посиланнями позивача, працівниками Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві йому в усній формі повідомлено про відмову в задоволенні поданої заяви про перерахунок пенсії.

Позивач вказував, що на його звернення , заступником начальника ГУ ПФУ в м. Києві повідомлено, що посадові особи відповідача ознайомлені із заявою позивача від 24.01.2020 №964 про перерахунок пенсії, проте, до підсистеми «Звернення» внесено і розглянуто заяву іншого змісту щодо змін надбавки до пенсії, яку позивач не подавав, проте, яка зареєстрована за тим же номером.

Вважаючи такі дії відповідача щодо не внесення заяви від 24.01.2020 №964 про перерахунок пенсії ОСОБА_1 до підсистеми «Звернення» протиправними та такими, що створили підстави для неврахування обраного позивачем періоду з 1978 по 1983 років при перерахунку пенсії, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про те, що по заяві ОСОБА_1 від 24.01.2020 №964 повинно бути прийнято саме рішення про перерахунок пенсії або відмову у перерахунку пенсії.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Щодо доводів скаржника в частині реєстрації заяв відповідачем.

Як вбачається з матеріалів справи, та як встановив суд першої інстанції, пенсійна справа ОСОБА_1 , містить заяву за призначенням-перерахунком пенсії (щодо зміни надбавки) від 24.01.2020 №964, а також заяву за призначенням-перерахунком пенсії (щодо здійснення перерахунку з/п з 1978 по 1983рр.) від 24.01.2020 №964.

Водночас, заява за призначенням-перерахунком пенсії (щодо зміни надбавки) від 24.01.2020 №964 не заповнена, не містить необхідних даних, підпису, додатків. З огляду на це, суд першої інстанції зробив висновок про те, що вказана заява є такою, що внесена до підсистеми «Звернення» помилково.

Матеріали справи не містять доказів того, що вказана заява будь-яким чином вплинула на пенсію позивача чи перешкодила розгляду поданої позивачем заяви. Відтак, у колегії суддів відсутні підстави вважати, що наведені обставини вплинули на спірні правовідносини.

Поряд з цим, належна до розгляду заява позивача за призначенням-перерахунком пенсії (щодо здійснення перерахунку з/п з 1978 по 1983рр.) від 24.01.2020 №964 до підсистеми «Звернення» внесена, в матеріалах пенсійної справи наявна, що підтверджується і розпискою-повідомленням, яка видана заявнику.

Сам лише факт реєстрації тої чи іншої заяви у електронній системі відповідача, а так само і обставини помилкової реєстрації (помилкового внесення) певних документів до такої системи, не свідчить про порушення прав позивача у спірних правовідносинах щодо обчислення пенсії.

Як вбачається з позовної заяви, метою звернення позивача до суду є саме перерахунок його пенсії на підставі поданої ним 24.01.2020 заяви. У свою чергу, передумовою такого звернення позивачем визначено протиправні дії відповідача щодо здійснення реєстрації заяви, яка позивачем не подавалася.

Колегія суддів наголошує, що обставини, які стосуються дій працівників відповідача, відмінних від дослідження та розгляду поданої позивачем заяви, не впливають на предмет даного спору, позаяк питання встановлення обставин реєстрації заяв, які позивачем не подавалися, а так само і осіб, які такі заяви зареєстрували, жодним чином не вплине на захист прав позивача щодо перерахунку пенсії. Адміністративне судочинство спрямоване на захист порушених прав, а не на покарання осіб, винних у такому порушенні.

Відтак, беручи до уваги, що судом першої інстанції зобов`язано розглянути заяву, що була подана позивачем, то доводи позивача про реєстрацію відповідачем заяви, яка ним не подавалася, на правильність рішення суду першої інстанції не впливає.

Щодо доводів в частині вибору способу захисту.

Зобов`язуючи відповідача повторно розглянути заяву позивача, суд першої інстанції виходив із того, що таку заяву не було розглянуто в порядку Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з дотриманням Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, який передбачає, що за результатами розгляду приймається рішення, а не надається відповідь листом.

Відтак, доводи позивача про те, що у листі відповідача міститься посилання на розгляд заяви в порядку Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», є безпідставними.

Окрім того, заперечення позивачем мотивів суду першої інстанції, які стосуються вибору обраного судом першої інстанції способу захисту, не можуть бути враховані судом апеляційної інстанції також і в силу того, що резолютивну частину рішення суду позивач не оскаржує та просить залишити без змін.

Щодо решти доводів та вимог скаржника.

Згідно частини першої статті 47 КАС крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини п`ятої статті 308 КАС суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Вимоги позивача щодо зобов`язання Пенсійного фонду України зареєструвати подану ОСОБА_1 заяву від 24.01.2020 №964 про перерахунок пенсії в електронному журналі підсистеми керування процесом обслуговування відвідувачів Пенсійного фонду України Звернення (Підсистеми ІКІС ПФУ Звернення) не були заявлені у позовній заяві. Окрім того, Пенсійний фонд України не є стороною даного спору. З цих підстав наведені вимоги не можуть бути розглянуті судом апеляційної інстанції.

Доводи позивача, які стосуються вказаних відповідачем підстав для відмови у перерахунку пенсії, у тому числі і доводи щодо оцінки довідки «Евенківський архів» від 28.01.2020 №22, не були заявлені у позові, а відповідна заява про зміну підстав позову до суду першої інстанції у встановлені строки не подавалася. У свою чергу, колегія суддів наголошує, що враховуючи згадані вище висновки суду першої інстанції про те, що заяву позивача про перерахунок пенсії не було розглянуто у встановленому порядку, то і підстави для надання судової оцінки вказаним доводам відсутні, оскільки відповідної оцінки цим обставинам у встановленому порядку (шляхом прийняття рішення) відповідач ще не надав.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не свідчать про помилковість мотивів суду першої інстанції та не є підставою для зміни оскаржуваного рішення.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Решта доводів позивача висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 34, 243, 311, 316, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 від 14 травня 2021 року залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 квітня 2021 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Є.О. Сорочко

Суддя Н.М. Єгорова

Суддя І.В. Федотов