Справа № 580/3634/21
Суддя: М.А. Білоноженко
Дата ухвалення: 2021-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2021 року справа № 580/3634/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Білоноженко М.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом Фермерського господарства «Правобережне» до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування наказу, податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

04.06.2021р. до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулось Фермерське господарство «Провобережне» (далі позивач) до Головного управління ДПС у Черкаській області (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області №259-п від 22 лютого 2021 року «Про проведення фактичної перевірки»;

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області № від 5 квітня 2021 року, яким до Фермерського господарства «Правобережне» застосовано штрафні санкції у сумі 500 000,00 грн. та № від 5 квітня 2021 року, яким до Фермерського господарства «Правобережне» застосовано штрафні санкції у сумі 1 020,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог, представником позивача зазначено, що за результатами проведення фактичної перевірки, ГУ ДПС у Черкаській області складено Акт №16133/23-00-07-0717/31269637 від 05.03.2021р., в якому встановлено порушення позивачем положень ч. 1 ст. 15 Закону України №481/95-ВР від 19.12.1995р. «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» та на підставі виявлених порушень прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф). Представник позивача звертає увагу, що фактична перевірка проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом за обов`язкової наявності хоча б однієї з підстав, визначених підпунктами 80.2.1 - 80.2.7 статті 80 ПК України. Жодна із визначених зазначеними положеннями ПК України підстава позивачу не відома, оскільки така відсутня, у зв`язку із чим оскаржуваний наказ про проведення фактичної перевірки ФГ «Правобережне» не відповідає вимогам встановленим ПК України та був прийнятий з порушенням визначеної чинним законодавством процедури призначення фактичної перевірки передбаченої ПК України. Відповідач під час прийняття наказу №259-п від 22 лютого 2021 року, діяв всупереч приписів чинного законодавства України, а тому вказане рішення є протиправними та підлягає скасуванню.

Стосовно протиправності ППР, позивач зазначив, що перевірка контролюючим органом діяльності Позивача проводилась за напрямками господарської діяльності, якою ФК «Правобережне» не займається, а стосовно отримання та зберігання пального перевірка не проводилась. Зазначено, що перевіряючі обмежились лише описом факту придбання ФГ «Правобережне» дизельного пального, не встановивши факт його зберігання, місце зберігання, наявності на час перевірки залишків та порядок його використання. Позивач не заперечує факту отримання пального за договорами поставки, проте заперечує факт його зберігання, оскільки пальне було відразу ж використане у господарській діяльності Позивача - для заправки сільськогосподарської техніки. До Акту перевірки відповідачем не надано жодних доказів факту зберігання ФГ «Правобережне» пального або наявності залишків такого пального, відтак є недоведеним факт зберігання Позивачем пального без наявності ліцензії.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 05.07.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

29.07.2021р., до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Представник зазначив, що перед початком перевірки 23.02.2021 голові ФГ «Правобережне» Ковтуну О.І. пред`явлені службові посвідчення, направлення на проведення перевірки 22.02.2021 №353/23-00-07-0719, 354/23-00-07-0719 для ознайомлення та вручено копію наказу від 22.02.2021 № 259 - п «Про проведення фактичної перевірки». Крім того, відповідно до п. п. 20.1.6 п. 20.1 ст. 20, п. 85.2 ст. 85 Кодексу, ОСОБА_1 особисто вручено запит щодо надання документів, які пов`язані з предметом перевірки. станом на 04.03.2021 ФГ «Правобережне» на запит органу ДПС документи не надано. В ході перевірки встановлено, що в період з 01.04.2020 по 04.03.2021 ФГ «Правобережне» придбано пальне (важкі дистиляти (газойлі)) у ТОВ «Платінумоіл» та ТОВ «Брітіш Петроліум», однак ФГ «Правобережне» в період з 01.04.2020 по дату початку фактичної перевірки ліцензію на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) за адресою: АДРЕСА_1 не отримувало. Таким чином, за результатами перевірки встановлено факт зберігання пального без одержання в органах ДПС ліцензії на право зберігання пального, чим порушено вимоги ч. 8 ст. 15 Закону 481 та ненадання документів на запит посадових осіб, що засвідчено актом ненадання документів від 05.03.2021 року №1613, чим порушено вимоги п. 44.3 ст. 44, п. 85.2 ст. 85 Кодексу. З урахуванням зазначеного, зазначеного вважає, що факти встановлених порушень є доведеними, а позовні вимоги не обгрунтованими.

Ухвалою суду від 03.08.2021р. замінено відповідача на належного - Головне управління ДПС у Черкаській області (код ЄДРПОУ - 44131663).

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Фермерське господарство «Правобережне» зареєстровано в якості юридичної особи- 15.12.2000р. та взято на податковий облік -21.12.2000р.

Видами діяльності Фермерське господарство «Правобережне» є: 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний);01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві;01.63 Післяурожайна діяльність;46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин;47.81 Роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами;49.41 Вантажний автомобільний транспорт.

Головним управління ДПС у Черкаській області, на підставі пп. 20.1.2, 20.1.4, 20.1.8 - 20.1.11 п. 20.1 ст, 20, пп. 75.1.3 п. 75.1 ст.75, пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями), статті 16 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (зі змінами та доповненнями), з метою контролю за обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, прийнято:

- наказ №259-п від 22.02.2021р. Про проведення фактичної перевірки. Згідно вказаного наказу, наказано провести фактичну перевірку Фермерське господарство «Правобережне» (код ЄДРПОУ -31269637) за місцем фактичного провадження діяльності за адресою: Черкаська область. Уманський район, с. Танське, вул. Чапаева, буд. 10, з 23 лютого 2021 року тривалістю десять діб. Перевірку провести за період діяльності з 01.07.2019 по 04.03.2021 з метою контролю за дотримання вимог законодавства з питань обліку, ліцензування, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, цільового використання пального та спирту етилового платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, відображення та правильності обрахунку акцизного податку з роздрібного продажу підакцизних товарів в розрахункових документах та фіскальних звітах, наявності документів, що підтверджують походження підакцизних товарів за місцем фактичного здійснення діяльності.

Мета перевірки: контроль за обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального.

На підставі наказу №2596-п від 22.02.2021р., Головним управління ДПС у Черкаській області видано направлення на перевірку: №353/23-00-07-0719, №354/23-00-07-0719 (згідно відміток на направленнях, вручено ОСОБА_1 - голові організації, пред`явлено службове посвідчення та зазначені направлення, а також вручено копію зазначеного наказу Головного управління ДПС у Черкаській області про проведення фактичної перевірки.

За наслідками здійснення фактичної перевірки Фермерського господарства «Правобережне», Головним управління ДПС у Черкаській області складено:

- Акт про результати фактичної перевірки від 05.03.2021 року №1613/23-00-07-0717/ НОМЕР_1 , яким встановлено:

23.02.2021 року о 12 год 33 хв за адресою: Черкаська область, Уманський район, с. Танське, вул. Чапаєва, буд. 10 розпочато фактичну перевірку Фермерського господарства «Правобережне», керівник якого - Ковтун Олексій Іванович отримав копію наказу на проведення перевірки та підписав направлення на перевірку від 22.03.2021р. №353/23-00-07-0719 та №354/23-00-07-0719. Оскільки супровідні документи на підакцизну групу товарів підприємство одразу для перевірки надати не змогло, перевіряючими було вручено письмове звернення про надання документів, їх завірених копій. станом на 04.03.2021р. підприємство запитувані документи, зазначені в письмовому зверненні не надало.

В ході фактичної перевірки встановлено, що за період з 01.04.2020 по 04.03.2021 року ФГ «ПРАВОБЕРЕЖНЕ» отримувало від ТОВ «Платінумоіл» (), та ТОВ «Брітіш Петроліум» (), важкі дистиляти (газойлі), відповідно до зазначеного переліку зареєстрованих акцизних накладних.

Ліцензію на право зберігання пального Фермерське господарство «Правобережне» не отримало. Таким чином Фермерське господарство «Правобережне» зберігало зазначену підакцизну продукцію за місцем провадження діяльності за адресою Черкаська область, Уманський район, с. Ханське, вул. Чапаева, буд. 10, чим порушено:

- ч. 1 ст. 15 Закону України №481/95-ВР від 19.12.1995 року «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, хютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального» зі змінами та доповненнями.

- п.85.2 ст.85, п.44.3 ст.44 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ зі змінами та доповненнями.

На підставі виявлений порушень в зазначеному Акті, прийнято податкові повідомлення-рішення від 05.04.2021р.:

- №, за яким накладено на Фермерське господарство «Правобережне» штрафну санкцію в сумі 500 000,00 грн., за порушення ч. 1 ст.15 Закону України №481/95-ВР від 19.12.1995 року «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, хютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального»;

- №, за яким накладено на Фермерське господарство «Правобережне» штрафну санкцію в сумі 1020,00 грн., за порушення п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ.

Позивач, вважаючи протиправними прийняті наказ про проведення фактичної перевірки, а також податкові повідомлення-рішення, звернувся з даним позовом до суду, за захистом порушених прав та інтересів зі сторони суб`єкта владних повноважень.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Згідно пп. 19-1.1.14, 19-1.1.16 - 19-1.1.20 п.19-1.1 ст. 19-1 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України) контролюючі органи виконують функції, зокрема, здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері; здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів; проводять роботу щодо боротьби з незаконним виробництвом, переміщенням, обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів; організовують роботу, пов`язану із замовленням марок акцизного податку, їх зберіганням, продажем, відбором зразків, з метою проведення експертизи щодо їх автентичності та здійснюють контроль за наявністю таких марок на пляшках (упаковках) з алкогольними напоями і пачках (упаковках) тютюнових виробів під час їх транспортування, зберігання і реалізації; забезпечують контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, які провадять роздрібну торгівлю тютюновими виробами, вимог законодавства щодо максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких виробів; забезпечують контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, які провадять оптову або роздрібну торгівлю алкогольними напоями, вимог законодавства щодо мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін на такі напої.

Відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу (податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи)), мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно п.75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки регулюється ст. 80 ПК України.

Згідно п. 80.1. ст. 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до підпунктів 80.2.2 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Згідно з пунктом 80.5 статті 80 ПК України, допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Пунктом 80.7 статті 80 Податкового кодексу України визначено, що фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Відповідно до приписів пункту 81.1 статті 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

Таким чином, передумовою проведення перевірки є прийняття рішення керівника контролюючого органу, яке оформлюється наказом та вручення копії наказу про проведення перевірки. З наказом на проведення перевірки, відомостями про дату її початку та місце проведення такої перевірки платник податків має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначені Законом України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального №481/95-ВР (далі - Закон №481/95-ВР).

Відповідно до частини 1 статті 16 №481/95-ВР, контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

При вирішенні даного спору по суті, суд зазначає наступне.

Як вбачається із мотивів позовної заяви, позивач вказує на відсутність підстав визначених п.п. 80.2.1 - 80.2.7 статті 80 ПК України для проведення фактичної перевірки, у зв`язку із чим оскаржуваний наказ про проведення фактичної перевірки ФГ «Правобережне» не відповідає вимогам встановленим ПК України та був прийнятий з порушенням визначеної чинним законодавством процедури призначення фактичної перевірки передбаченої ПК України. Відповідач під час прийняття наказу №259-п від 22 лютого 2021 року, діяв всупереч приписів чинного законодавства України, у зв`язку із чим він підлягає скасуванню.

Надавши оцінку вказаному посиланню, суд зазначає, що на виконання приписів пункту 81.1 статті 81 ПК України, посадові особи відповідача при проведенні фактичної перевірки позивача пред`явили службові посвідчення та відповідні направлення на проведення перевірки, а також вручили копію наказу №259-п від 22.02.2021р. про проведення фактичної перевірки, про що свідчать відмітки керівника підприємства проставлені в направленнях, у зв`язку із чим доводи позивача, що ним не отримано наказ про проведення перевірки, відтак йому не було відомо про підстави перевірки суд вважає необгрунтованими.

Суд зазначає, що надання посадовими особами, при здійсненні ними фактичної перевірки, інших документів крім зазначених у пункту 81.1 статті 81 ПК України не передбачено Законом.

Судом також враховано висновки Верховного Суду у постанові від 21.01.2021 року у справі №460/1239/19, згідно яких не зазначення підстави в наказі на проведення на перевірки не свідчить про незаконність наказу або перевірки, оскільки відповідно до п.п.81.1 ст. 81 ПК України, в наказі на перевірку достатньо зазначити підставу для проведення перевірки, визначену цим Кодексом.

Так, як встановлено судом, у наказі №259-п від 22.02.2021р. про проведення фактичної перевірки зазначено підстави передбачені Законом для проведення фактичної перевірки, зокрема пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, та стаття 16 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

З урахуванням зазначеного, доводи позивача щодо невідповідності наказу вимогам ПК України, суд вважає не обгрунтованими.

На переконання суду, виконання контролюючим органом своїх обов`язків щодо організації податкового контролю, зокрема, шляхом проведення фактичної перевірки не є порушенням прав платника, не спричиняє і не може спричинити негативних наслідків для нього у випадку належного ведення господарської діяльності, фінансової звітності, бухгалтерського обліку, у відповідності до норм податкового законодавства.

З урахуванням зазначеного, беручи до уваги, відповідність наказу №259-п від 22.02.2021р. про проведення фактичної перевірки вимогам пункту 81.1 статті 81 ПК України, а також його вручення керівнику підприємства позивача без жодних зауважень з його боку щодо підстав проведення перевірки, суд вважає доводи позивача щодо протиправності оскаржуваного наказу необгрунтованими, в зв`язку із чим у вказаній частині позовних вимог належить відмовити.

Щодо правомірності ППР від 05.04.2021р. №, суд зазначає наступне.

Згідно п.85.2 ст. 85 ПК України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Відповідно до п.121.1 ст. 121 ПК України, ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.

Судом встановлено, що перевіряючими було вручено письмове звернення про надання документів, їх завірених копій станом на 04.03.2021р., зокрема:

- документи, що підтверджують придбання нафтопродуктів, договори купівлі-продажу та/або зберігання, товарно-транспортні накладні, накладні на придбання, акти приймання за кількістю нафтопродуктів; договори купівлі-продажу та/або зберігання, товарно-транспортні накладні, накладні на придбання, акти приймання за кількістю СВГ; видаткові накладні: акти (журнали) списання ПММ.

- документи, що підтверджують право власності чи іншого права користування на господарську одиницю (транспортні засоби), дозвільні та виконавчо - технічні документи.

- ліцензії на роздрібну торгівлю пальним: зберігання пального: виробництво пального: оптову торгівлю пальним, за відсутності місць оптової торгівлі: оптову торгівлю пальним, за наявності місць оптової торгівлі.

- документи на витратоміри - лічильники, рівнеміри - лічильники та документи, що підтверджують введення їх в експлуатацію (акти виконаних робіт, тощо).

- документи, що підтверджують позитивні результати повірки або оцінку відповідності.

Вказане письмове звернення вручено позивачу, що ним не заперечується.

04.03.2021р. посадовими особами відповідача складено Акт ненадання документів, станом на 04.03.2021р.

Таким чином, у встановлений строк позивачем не надано перевіряючим витребувані документи, чим порушено п.85.2 ст. 85 ПК України, у зв`язку із чим до позивача правомірно застосовано штраф у розмірі 1020 грн.

Щодо предмету виявлених порушень та правомірності застосування штрафних санкцій згідно ППР від 05.04.2021р. №, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону №481/95-ВР, ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Статтею 15 Закону №481/95-ВР встановлено, що суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.

Ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років.

Ліцензія на право зберігання пального не отримується на місця зберігання пального, що використовуються:

- підприємствами, установами та організаціями, які повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевого бюджету;

- підприємствами, установами та організаціями системи державного резерву;

- суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) для зберігання пального, яке споживається для власних виробничо-технологічних потреб виключно на нафто- та газовидобувних майданчиках, бурових платформах і яке не реалізується через місця роздрібної торгівлі.

Суб`єкти господарювання, які здійснюють роздрібну, оптову торгівлю пальним або зберігання пального виключно у споживчій тарі до 5 літрів, ліцензію на роздрібну або оптову торгівлю пальним або ліцензію на зберігання пального не отримують.

Відповідно до ч.1 статті 17 Закону №481/95-ВР, за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Так, згідно абзацу 8 частини 2 статті 17 Закону №481/95-ВР, до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема, у разі оптової торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії - 500000 гривень.

Як встановлено судом з матеріалів фактичної перевірки, зокрема Акту перевірки, за період з 01.04.2020 по 04.03.2021 року ФГ «ПРАВОБЕРЕЖНЕ» отримувало від ТОВ «Платінумоіл» (), та ТОВ «Брітіш Петроліум» (), важкі дистиляти (газойлі), відповідно до зазначеного переліку зареєстрованих акцизних накладних. Встановлено, що ліцензію на право зберігання пального Фермерське господарство «Правобережне» не отримало.

Як вбачається із підстав позову, позивач не заперечує відсутність отримання ним ліцензії на право зберігання пального, факту отримання пального за договорами поставки однак заперечує факт його зберігання та зазначає, що пальне поставлялось позивачу декількома поставками, невеликими об`ємами, яке відразу ж використане у господарській діяльності позивача - для заправки сільськогосподарської техніки.

Надавши оцінку заявленим підставам, суд зазначає, що згідно Договору постачання нафтопродуктів №522 від 09.02.2017р., укладеного між ФГ «ПРАВОБЕРЕЖНЕ» та ТОВ «Брітіш Петроліум» (розділу 3 Умови поставки), товар поставляється погодженими партіями у відповідності з заявками Покупця на постачання тої чи іншої партії товару, заявка вважається оформленою Покупцем належним чином, якщо в ній зазначено найменування, кількість, ціна Товару та якщо вона була надіслана Постачальнику письмово (факсом або електронною поштою).

Таким чином, постачання пального позивачу, згідно умов вказаного договору, здійснювалось погодженими партіями у відповідності з заявками позивача.

З акту перевірки, судом встановлено, що пальне (Важкі дистиляти (газойлі)) придбавалось позивачем у вищевказаних контрагентів, згідно наступних акцизних накладних, у обсягах:

- № від 30.04.2020р. - 7196,79 л;

- № від 12.05.2020р.- 4999,4 л;

- № від 12.05.2020р. - 2299,72 л;

- № від 03.06.2020р.- 6008,62 л;

- № від 17.09.2020р. - 5936,7 л;

- № від 06.11.2020р.- 10063,73 л.

Дослідивши обсяг постачання пального позивачу, судом вбачається, що обсяг поставок був значним, що на переконання суду унеможливило б його негайне використання у господарській діяльності позивача - для заправки сільськогосподарської техніки. Крім того, періодичність поставок може свідчити, що поставлене пальне використовувалось поступово, відтак мало зберігатись на підприємстві.

Доводи позивача, що ТОВ «Платінумоіл» та ТОВ «Брітіш Петроліум» не поставляли обумовлену кількість пального однією поставкою, натомість поставки здійснювались декількома поставками, невеликими об`ємами суд вважає необгрунтованими, оскільки як зазначалось вище, постачання пального позивачу, згідно умов договору з ТОВ «Брітіш Петроліум», здійснювалось погодженими партіями у відповідності з заявками позивача.

Стосовно доводів позивача, що в ході перевірки не встановлено факт зберігання пального, місце його зберігання, наявності на час перевірки його залишків та порядок його використання, суд зазначає, що як зазначалось вище судом, перевіряючими зобов`язано надати позивача перелік документів, для встановлених зазначених обставин, які однак до контролюючого органу позивачем подано не було. Доказів подачі витребуваних документів відповідачу станом на 04.03.2021р. чи станом на дату прийняття спірних ППР, позивачем до суду не надано.

З урахуванням зазначеного, доводи позивача суд вважає необгрунтованими, у зв`язку із чим суд доходить висновку про обґрунтоване застосування до позивача фінансової санкції у вигляді штрафу в сумі 500 000 грн., у відповідності до абзацу 8 частини 2 статті 17 Закону №481/95-ВР.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд доходить висновку про необґрунтованість позовних вимог з огляду на що у задоволенні позову належить відмовити.

У відповідності до положень ст. 139 КАС України, судові витрати, зі сплати судового збору не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Суддя М.А. Білоноженко