Справа № 640/11161/20
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2021-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

07 жовтня 2021 року справа №640/11161/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу

за позовомНаціонального банку України (далі по тексту - позивач, НБУ)
доНаціонального агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі по тексту - відповідач, АРМА)
про1) визнання протиправною бездіяльність АРМА щодо не здійснення заходів для припинення права управління, що полягає у невнесенні відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів про припинення запису про інше речове право №28436367 стосовно об`єктів нерухомості, що розташовані за адресою: Одеська обл., м. Чорноморськ, с. Малодолинське, вулиця Заводська, 1-А, та належать на праві власності Національному банку України, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 108; 2) зобов`язання відповідача внести відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна щодо припинення права управління, зареєстрованого за номером №28436367 стосовно об`єктів нерухомості, що розташовані за адресою: Одеська обл., м. Чорноморськ, с. Малодолинське, вулиця Заводська, 1-А , що належать Національному банку України, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 108
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, зазначаючи про протиправність бездіяльності відповідача, яка полягає у невчиненні дій щодо повернення прийнятих в управління активів законному власнику на підставі ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 31 грудня 2018 року у справі №761/25814/18 про скасування арешту майна.

Ухвалою від 04 червня 2020 року Окружний адміністративний суд міста Києва відкрив провадження в адміністративній справі №640/11161/20 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Відповідач у відзиві на позовну заяву вказав, що договір управління об`єктом нерухомості за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, с. Малодолинське, вул. Заводська, 1-А, що належить на праві власності ПАТ «Іллічівський завод ЗБК» не укладався, а тому, враховуючи те, що НБУ набуто право власності на вказаний актив та відсутність договорів управління майном щодо нього, твердження позивача про те, що АРМА продовжує здійснювати управління майном є необґрунтованими.

Дослідивши наявні у справі докази, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив такі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи.

Матеріалами справи встановлено, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 20 вересня 2018 року у справі №761/35902/18 визначено порядок зберігання речових доказів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні №0000081 від 18 березня 2014 року, шляхом передачі АРМА в управління, зокрема, на об`єкти нерухомості за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ (місто Іллічівськ), с. Малодолинське, вул. Заводська, 1-А, реєстраційний номер: 08, що згідно інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №127532706 від 14 червня 2018 року, на праві власності належить ПАТ «Іллічівський завод ЗБК» ().

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 31 грудня 2018 року у справі №761/46453/18 за клопотанням НБУ скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23 липня 2018 року у справі №761/25814/18 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000081 від 18 березня 2014 року, в частині накладення арешту на об`єкти нерухомості за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ (місто Іллічівськ), с. Малодолинське, вул. Заводська,1-А, реєстраційний номер: 08, що згідно інформаційної довідки належить на праві власності ПАТ «Іллічівський завод ЗБК» ().

На підставі свідоцтва від 05 червня 2019 року, посвідченого державним нотаріусом Чорноморської міської державної нотаріальної контори Одеської області Жмихової О.С., зареєстрованого в реєстрі за №1-711, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», статті 47, 49 Закону України «Про іпотеку», протоколу №347825 про проведення електронних торгів від 27 липня 2018 року та на підставі Акта №55509550 про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, затвердженого в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіним С.В. 22 серпня 2018 року, НБУ належить на праві власності майно, що складається з об`єктів нерухомості, а саме: з господарчих будівель, господарчих споруд, які розташовані за адресою: Україна, Одеська область, м. Чорноморськ, с. Малодолинське, вул. Винокурова, 1 (колишня назва - вул. Заводська, 1-А), вартістю 173 483 470,30 грн., що належало ПАТ «Іллічівський завод ЗБК» () на підставі свідоцтва про право власності, виданого 30 серпня 2005 року Виконавчим комітетом Іллічівської міської ради Одеської області згідно рішення Виконавчого комітету Іллічівської міської ради Одеської області від 26 серпня 2005 року №694, оскільки майно не реалізовано/торги не відбулись і стягувач НБУ виявив бажання залишити за собою непродане майно, що раніше належало ПАТ «Іллічівський завод ЗБК».

НБУ листом від 22 липня 2019 року №61-0016/37799 звернувся до АРМА з метою отримання інформації стосовно прийняття останнім в управління спірних активів, здійснення їх оцінки та передачі в управління визначеним за результатами конкурсу юридичним чи фізичним особам-підприємцям, а також щодо укладення відповідного договору про управління активами.

АРМА листом від 29 липня 2019 року №5414/6.1-34-19/6 повідомило НБУ про неможливість надання інформації стосовно арештованих активів, оскільки така інформація містить відомості досудового розслідування, які, відповідно до положень статті 222 Кримінального процесуального кодексу України, можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого. Крім того, АРМА повідомило, що станом на дату надання вказаної відповіді ухвали про скасування арешту майна не надходило.

Також, НБУ листом від 02 жовтня 2019 року №63-0005/51020 звернулось до АРМА з проханням зупинити проведення конкурсу щодо визначення управителя арештованим активом, розташованим за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ (місто Іллічівськ), с. Малодолинське, вул. Заводська,1-А, реєстраційний номер: 08, підстава управління - ухвала Шевченківського районного суду міста Києва від 20 вересня 2018 року у справі №761/25902/18.

АРМА листом від 04 листопада 2019 року №8191/6.1-34-19/6 повідомило НБУ, що відповідно до підпункту 20 пункту 4 Положення про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 року №613, АРМА відповідно до покладених на нього завдань повертає в разі надходження винесеного у межах наданих законом повноважень рішення прокурора, а також надходження від суду прийнятого ним судового рішення, що набрало законної сили, яким скасовано арешт прийнятих в управління активів (рухомого та нерухомого майна, цінних паперів, майнових та інших прав), зазначені активи законному власнику, а в разі їх реалізації - повертає одержані від такої реалізації кошти, а також відсотки, нараховані як плата за користування банком такими коштами. Оскільки будь-яких ухвал слідчих суддів, судів щодо майна, зазначеного у листі, не надходило, у АРМА на даний час не виникає обов`язку щодо повернення активів або одержаних від їх продажу коштів законному власнику.

Шевченківський районний суд міста Києва, за клопотанням НБУ, супровідним листом від 19 грудня 2019 року №72707/19-Вих/1-кс/761/31540/2018/КК206 направив АРМА копію ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 31 грудня 2018 року у справі №761/46453/18.

03 лютого 2020 року НБУ звернулось до АРМА з листом, у якому зазначив, що станом на 23 січня 2020 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявний запис про інше речове право №28436367, відповідно до якого зареєстровано право управління, управитель - АРМА. У зв`язку із зазначеним, НБУ просив вжити всіх дій для припинення наявного запису про інше речове право:28436367.

АРМА листом від 18 лютого 2020 року №1634/1-34-20/6 повідомило НБУ про те, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» заявниками є, зокрема, власник, інший правонабувач, сторона правочину, у яких виникло, перейшло чи припинилось речове право, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав.

Також, згідно службової записки Управління правового забезпечення центрального апарату АРМА від 23 червня 2020 року №702/6-20, договір управління об`єктом нерухомості за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ (місто Іллічівськ), с. Малодолинське, вул. Заводська, 1-А, що належить на праві власності ПАТ «Іллічівський завод ЗБК» не укладався.

Позивач вважає протиправною бездіяльність АРМА, яка, на його думку, полягає у тому, що АРМА не вчиняє жодних дій щодо виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису №28436367 про управління АРМА майном, що на праві власності належить НБУ, на що суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи вчинені вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Правові та організаційні засади функціонування Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів визначає Закон України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів».

Так, відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі - Національне агентство), є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері виявлення та розшуку активів, на які може бути накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави, та/або з управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави або які конфісковано у кримінальному провадженні чи стягнено за рішенням суду в дохід держави внаслідок визнання їх необґрунтованими.

Згідно з пунктами 3, 4 частини першої статті 9 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», Національне агентство виконує такі функції, зокрема: здійснення заходів з виявлення, розшуку, проведення оцінки активів за зверненням слідчого, детектива, прокурора, суду (слідчого судді); організація здійснення заходів, пов`язаних з проведенням оцінки, веденням обліку та управлінням активами.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», Національне агентство здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у тому числі як захід забезпечення позову - лише щодо позову, пред`явленого в інтересах держави, із встановленням заборони розпоряджатися та/або користуватися такими активами, а також у позовному провадженні у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави із встановленням заборони користуватися такими активами, сума або вартість яких дорівнює або перевищує 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року.

Зазначені активи приймаються в управління на підставі ухвали слідчого судді, суду чи згоди власника активів, копії яких надсилаються Національному агентству не пізніше наступного робочого дня після їх винесення (надання) з відповідним зверненням прокурора.

У відповідності до частини другої статті 19 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» у разі прийняття в управління активів, які чи права на які та їх обтяження підлягають державній реєстрації, Національне агентство надсилає того самого дня інформацію про накладення арешту на активи органам, що ведуть державні реєстри таких активів, прав на них або їх обтяжень. У разі прийняття в управління цінних паперів інформація також надсилається відповідним учасникам депозитарної системи України.

Відповідно до частин першої-третьої статті 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», управління рухомим та нерухомим майном, цінними паперами, майновими та іншими правами здійснюється Національним агентством шляхом реалізації відповідних активів або передачі їх в управління.

Активи, зазначені у частині першій цієї статті, прийняті Національним агентством в управління, підлягають оцінці, яка здійснюється визначеними за результатами конкурсу суб`єктами оціночної діяльності, та передачі в управління визначеним за результатами конкурсу юридичним особам або фізичним особам - підприємцям у порядку, встановленому законодавством про державні (публічні) закупівлі.

Управління активами здійснюється на підставі договору, укладеного відповідно до глави 70 Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Управління активами, зазначеними у частині першій цієї статті, здійснюється на умовах ефективності, а також збереження та збільшення їх вартості. Управитель має право на плату (винагороду), а також на відшкодування необхідних витрат, зроблених ним у зв`язку з управлінням активами, що відраховуються безпосередньо з доходів від використання прийнятих в управління активів. Управитель не має права відчужувати активи, прийняті ним в управління.

Дія договору про управління активами припиняється у разі скасування арешту прийнятих в управління активів або їх конфіскації, спеціальної конфіскації, іншого судового рішення про їх стягнення в дохід держави.

Ці та інші умови управління активами зазначаються в договорі між Національним агентством та управителем.

Частиною восьмою статті 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» визначено, що у разі надходження винесеного у межах наданих законом повноважень рішення прокурора, а також судового рішення, що набрало законної сили, яким скасовано арешт прийнятих в управління активів, Національне агентство у триденний строк повертає їх законному власнику, а в разі їх реалізації - повертає одержані від цього кошти, а також проценти, нараховані як плата за користування банком такими коштами.

Аналізуючи наведені норми чинного законодавства можна дійти висновку про те, що у разі скасування арешту майна, переданого в управління АРМА, до повноважень останнього належить лише вчинення дій щодо повернення майна або одержаних, в разі його реалізації, коштів законному власнику.

Законом не передбачено вчинення АРМА будь-яких дій щодо виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна реєстраційного запису про право управління об`єктом нерухомості.

Верховний Суд у постанові від 03 червня 2020 року у справі №464/5990/16-а (адміністративне провадження №К/9901/33439/18) наголосив на тому, що як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Крім того, бездіяльність суб`єкта владних повноважень може бути визнана протиправною адміністративним судом лише у випадку, якщо відповідач ухиляється від вчинення дій, які входять до кола його повноважень та за умови наявності правових підстав для вчинення таких дій.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 грудня 2018 року у справі 3813/4640/17.

Разом з тим, позивач не зазначив, а суд не встановив, які саме дії, віднесені до компетенції АРМА, останнє повинно було вчинити з метою виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису №28436367 про управління АРМА майном, що на праві власності належить НБУ, та в чому саме полягала протиправна бездіяльність відповідача.

При цьому, суд зазначає, що згідно з положеннями Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Заявником може бути, зокрема, власник, інший правонабувач, сторона правочину, у яких виникло, перейшло чи припинилося речове право, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав.

За приписами статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав.

Відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

Таким чином, позивач, будучи власником нерухомого майна, має право самостійно розпоряджатись останнім.

Крім того, частиною третьою статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачені випадки, у яких державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону, а саме: у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону (рішення Міністерства юстиції України та його територіальних органів про задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги), а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав.

З огляду на викладене, суд звертає увагу на те, що у випадку незгоди з рішенням державного реєстратора Одеської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради Іожици О.Ю., індексний номер 43563550 від 18 жовтня 2018 року, про реєстрацію права управління об`єктом нерухомості за АРМА, позивач, як власник майна, може звернутись з відповідним позовом до суду з метою захисту своїх прав та законних інтересів.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що у даному випадку позивач обрав не вірний спосіб захисту своїх порушених прав, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Таким чином, підстави для задоволення вимог позивача в частині визнання протиправною бездіяльності АРМА щодо не здійснення заходів для припинення права управління, що полягає у невнесенні відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів про припинення запису про інше речове право №28436367 стосовно об`єктів нерухомості, що розташовані за адресою: Одеська обл., м. Чорноморськ, с. Малодолинське, вул. Заводська, 1-А, та належать на праві власності Національному банку України, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 108, відсутні.

Крім того, оскільки суд не знайшов підстав для задоволення зазначеної вище вимоги позивача, вимога про зобов`язання відповідача вчинити дії, яка є похідною від неї, також задоволенню не підлягає.

Інші доводи та аргументи учасників не спростовують висновків суду.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем доведено правомірність своїх дій з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов НБУ не підлягає задоволенню.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено розподіл судових витрат не здійснюється.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову Національного банку України повністю.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Національний банк України (1601, м. Київ, вул. Інститутська, 9; ідентифікаційний код 00032106);

Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (01001, м. Київ, вул. Бориса Грінченка, 1; ідентифікаційний код 41037901).

Суддя В.А. Кузьменко