Справа № 580/4647/21
Суддя: М.А. Білоноженко
Дата ухвалення: 2021-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2021 року справа № 580/4647/21
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Білоноженко М.А. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

06.07.2021р. до Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - відповідач) в якій позивач просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо зменшення розміру пенсії за вислугу років під час її перерахунку з 01.04.2019 року з 86% на 70% від відповідних сум грошового забезпечення та обмеження пенсії максимальним розміром;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести перерахунок раніше призначеної позивачу пенсії з 01.04.2019, обчисливши із оновленого грошового забезпечення в розмірі 24142,25 грн. на підставі довідки Черкаського обласного центра комплектування та соціальної підтримки про розмір грошового забезпечення від 22.02.2021 р. №ФР46312, з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, згідно постанови КМУ від 30.08.2017 №704, відповідно до вимог ст. ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», виходячи з 86% відповідних сум грошового забезпечення та здійснити виплату в 100-відсотковому від обчисленого розміру без застосування обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, розмір якої з дати призначення обраховувався із розрахунку 86 % грошового забезпечення. Після перерахунку пенсії позивача з 01.04.2019р., основний розмір пенсії був зменшений відповідачем з 86% грошового забезпечення до 70% та обмежено максимальним розміром. Позивач звертає увагу, що процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення, відтак зміни внесені до ст. 13 Закону №2262-ХІІ стосуються лише осіб, яким пенсія призначається, а не перераховується вже призначена пенсія. Крім того, вказано, що Конституційний Суд України визнав неконституційним обмеження пенсій військовослужбовців максимальним розміром, а тому відповідач не може застосовувати положення ст. 2 Закону № 3668 при перерахунку пенсії позивача з 01.04.2019 р. З урахуванням зазначеного, вважає зазначені дії відповідача щодо зменшення основного розміру та обмеження пенсії максимальним розміром протиправними.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 07.07.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

30.07.2021р., в межах строку встановленого судом, до суду надійшов відзив на адміністративний позов, в якому відповідач просив в задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що перерахунок з 01.04.2019р. здійснено на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16.04.2021р. у справі №580/1446/21 однак вказаним рішенням не встановлено зобов`язань перерахунку пенсії позивача у розмірі 86 % грошового забезпечення. Крім того, вказано, що стаття 13 Закону 2262-ХІІ в редакції на 01.04.2019р. передбачає, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 13 Закону №2262-ХІІ, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення, у зв`язку із чим підстави для перерахунку пенсії позивача із розрахунку 86% грошового забезпечення відсутні, а позовні вимоги є не обгрунтованими.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Згідно матеріалів пенсійної справи, зокрема протоколів перерахунку пенсії, судом встановлено, що позивачу призначено пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких осіб №2262-ХІІ від 09.04.1992р.

Згідно розрахунку на пенсію, основний розмір пенсії позивача при призначенні, з 01.11.2004р. становив 86% грошового забезпечення.

22.02.2021р. Черкаським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки видано довідку №ФР46312 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача станом на 05.03.2019р.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 16.04.2021р. у справі №580/1446/21, (набрало законної сили - 18.05.2021р.) зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести з 01.04.2019 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки Черкаського обласного центру комплектування та соціальної підтримки від 22.02.2021 №ФР46312 про розмір грошового забезпечення з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення відповідно до постанови КМУ від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», вимог ст.ст.43, 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» з урахуванням раніше проведених виплат.

Згідно протоколу перерахунку пенсії позивача від 24.05.2021р., відповідач, на виконання вказаного рішення суду згідно довідки Черкаського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 22.02.2021р. №ФР46312, здійснив перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019р. у розмірі 70% від грошового забезпечення 16899,58 грн. та обмежив нараховану пенсію максимальним розміром 14970,00 грн. Розмір виплати 75% від суми підвищення - 3951,74 грн.

15.06.2021р. позивач звернувся до відповідача щодо перерахунку розміру його пенсії згідно довідки Черкаського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 22.02.2021р. №ФР46312 в розмірі 86% від грошового забезпечення.

За наслідками розгляду вказаної заяви, відповідач листом від 25.06.2021р. №4186-4222/Т-03/8-2300/21 повідомлено позивачу що 24.05.2021р. позивачу проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019р. із грошового забезпечення згідно довідки Черкаського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 22.02.2021р. №ФР46312 із розрахунку 70%. Перерахунок здійснено на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16.04.2021р. у справі №580/1446/21, однак вказаним рішенням не встановлено зобов`язань перерахунку пенсії позивача у розмірі 86 % грошового забезпечення. Стаття 13 Закону № 2262 в редакції, що діє на 1 квітня 2019 року, передбачає, що максимальний розмір пенсії за вислугу років не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення. у зв`язку із чим законодавчих підстав для перерахунку пенсії позивача з 01.04.2019 із розрахунку 86% оновленого грошового забезпечення, зазначеного в довідці Черкаського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 22.02.2021р. №ФР46312 - немає. Крім того, згідно із Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI (далі - Закон №3668) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону № 2262, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, у зв`язку із чим обмежено її максимальний розмір з 01.04.2019р. 14970,00 грн., з 01.07.2019р. 15640,00 грн., з 01.12.2019р. 16380,00 грн., з 01.07.2020р. 16899,58 грн.

Вважаючи дії відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії при її перерахунку з 01.04.2019р., з 86% до 70%, обмеження граничним розміром, - протиправними, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.

Відповідно до частини третьої статті 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - Закон № 2262-XII) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Відповідно до положень статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення; тим же особам, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт «б» статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних сум грошового забезпечення.

При цьому частиною другою цієї статті (у редакції чинній станом на дату призначення позивачу пенсії) визначено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

У подальшому, Законом України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні №1166-VІІ від 27.03.2014 також внесені зміни до статті 13 Закону № 2262-XII та змінено до 70% максимальний розмір пенсії від сум грошового забезпечення.

Статтею 22 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Аналіз викладених норм свідчить, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні № 1166-VІІ від 27.03.2014 зміни до частини другої статті 13 Закону № 2262-XII щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70 % від сум грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедура призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Під час перерахунку пенсії позивача відповідно до статті 63 Закону № 2262-XII виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою №704 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини 2 статті 13 Закону № 2262-XII, що застосовується саме під час призначення пенсії. Тому під час перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, що обчислювалося під час її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Вказані висновки суду відповідають правовій позиції висловленої у постанові Верховного Суду від 19.06.2018р. у справі №583/2264/17 та у рішенні Верховного Суду від 04.02.2019р. у зразковій справі №240/5401/18, що набрало законної сили за результатами апеляційного оскарження до Великої Палати Верховного Суду 16.10.2019р.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України під час вибору і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Суд зазначає, що Конституційний Суд України розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював висновок, згідно з яким Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги, від 20.03.2002 № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій). Конституційний Суд України зазначив, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення. Розуміння сутності соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінюючи дії відповідача щодо обмеження максимального розміру пенсії позивача та її розрахунку, виходячи з 70% відповідних сум грошового забезпечення за критеріями частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд доходить висновку, що відповідач під час здійснення перерахунку розміру пенсії з 70% від грошового забезпечення позивача діяв не на підставі та не у спосіб, встановлений законами України, з огляду на що обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо зменшення встановленого при призначенні пенсії відсоткового значення у розмірі 86% до 70% з 01.04.2019р.

З урахуванням зазначеного, позовну вимогу щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести позивачу перерахунок та виплату призначеної пенсії у розмірі 86 % грошового забезпечення встановленого у довідці Черкаського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 22.02.2021р. №ФР46312, з врахуванням фактично виплачених з 01.04.2019р. сум пенсії, суд вважає обгрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Щодо обмеження пенсії позивача максимальним розміром, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.7 ст.43 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі Закон №2262-ХІІ) в редакції Закону України від 24.12.2015 №911-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України (далі Закон №911-VIII), яка набрала чинності з 1 січня 2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

В той же час, Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016р. №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб зі змінами, а саме: частини сьомої статті 43, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740,00 гривень.

У пункті 2 резолютивної частини вказаного вище Рішення Конституційного Суду України зазначено, що положення частини сьомої статті 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Таким чином, з 20.12.2016р. констатується відсутність частини сьомої статті 43 в Законі №2262-ХІІ, яка з вказаної дати втратила чинність.

Суд враховує і те, що згідно зі статтею 2 Закону України від 08.07.2011р. №3668-VI Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи (далі Закон №3668-VI), в редакції, чинній на час здійснення позивачу перерахунку пенсії, максимальний розмір пенсій, призначених (перерахованих) відповідно до Закону №2262-ХІІ, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

При цьому, за приписами пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI, обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Таким приписам законодавства кореспондує пункт 2 Прикінцевих положень Закону №911-VIII, де зазначено, що дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 01.01.2016р.

Отже, враховуючи, що частина сьома статті 43 Закону №2262-ХІІ, якою було передбачено обмеження пенсій максимальним розміром, втратила чинність з часу проголошення Рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016, то зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії) внесені Законом №1774 до цієї норми, яка визнана неконституційною і втратила чинність, самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Даний висновок узгоджується з позицією, що викладена в постановах Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №522/3049/17 та від 15.04.2019 у справі №127/4270/17, які обов`язкові для врахування судом відповідно до ч.5 ст.242 КАС України.

Крім того, передбачені статтею 43 Закону №2262-ХІІ обмеження пенсій максимальним розміром введені в дію Законом №911-VIII, пунктом 2 Прикінцевих положень якого передбачено, що дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується лише до пенсій, які призначаються починаючи з 01.01.2016р., при цьому, як встановлено судом з матеріалів пенсійної справи позивача, пенсія йому призначена з 01.01.2004р.

З урахуванням зазначеного, суд доходить висновку про протиправність дій відповідача щодо проведення перерахунку пенсії позивачу з 01.04.2019р. з обмеженням максимальним розміром, у зв`язку із чим наявні підстави зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.04.2019р. без обмеження максимального розміру.

Стосовно вимог позивача щодо виплати за наслідками здійснено перерахунку 100 відсотків суми підвищення пенсії, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 року у таких розмірах:

з 1 січня 2018 року - 50 відсотків;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків;

з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

У зв`язку із скасуванням пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії скасовано.

Враховуючи те, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 року по справі №826/3858/18 визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103, яке набрало законної сили на підставі постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 року, суд доходить висновку що підстави для виплати позивачу 100% суми підвищення пенсії виникли з 05.03.2019 року.

Разом з тим, з 04 вересня 2019 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України №804 від 14 серпня 2019 року, яка підлягала обов`язковому застосуванню відповідачем у справі.

З огляду на те, що постанова Кабінету Міністрів України № 804 від 14 серпня 2019 року набрала чинності 04 вересня 2019 року, і така була обов`язковою до застосування, виплата позивачу пенсії в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії є протиправною лише в період з 05 березня 2019 року по 03 вересня 2019 року (включно).

Судом також враховано, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.01.2020р. у справі №640/19133/19, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2020р., визнано Постанову Кабінету Міністрів України №804 протиправною та нечинною.

Відповідно до приписів частини 2 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.01.2020р. у справі №640/19133/19 набрало законної сили 31 березня 2020 року.

Частиною 2 статті 265 КАС України встановлено, що нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Отже, постанова №804 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" втратила чинність з 31 березня 2020 року.

Таким чином, виплата пенсії позивачу у період з 04 вересня 2019 року по 31 грудня 2019 року мала здійснюватися відповідачем у розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2019 року №804 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", чинної у вказаний період.

За таких обставин та з урахуванням наведеного, суд приходить висновку про наявність правових підстав для визнання протиправними дій відповідача щодо виплати позивачу 75% суми підвищення пенсії, визначеної станом на 05.03.2019р., з 01.04.2019р. по 03.09.2019 (включно), та зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивача, з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 05.03.2019р., з 01.04.2019р. по 03.09.2019р. (включно), з урахуванням раніше виплачених сум. При цьому, позовні вимоги за період з 04.09.2019р. по 31.12.2019р. є необгрунтованими з огляду на чинність Постанови КМУ від 14.08.2019 року №804 у вказаний період.

Згідно частин 1,2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, позовні вимоги суд вважає обгрунтованими, в зв`язку із чим адміністративний позов належить задовольнити частково.

Згідно частин 1,3 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов належить задовольнити частково, а позивачем понесено судові витрати із сплати судового збору у сумі 908,00 грн, що підтверджується оригіналом квитанції від 06.07.2021р. №06-10706451/С, наявної у матеріалах справи, суд дійшов висновку про стягнення частини понесених позивачем судових витрат пропорційно частині задоволених позовних вимог за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача у сумі 454,00 грн.

Керуючись статтями 2, 6-16, 19, 73-78, 90, 118, 139, 242-245, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо зменшення з 01.04.2019р. відсоткового значення розміру призначеної ОСОБА_1 , відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб, пенсії під час її перерахунку з 86% до 70% відповідних сум грошового забезпечення, обмеження максимальним розміром, а також щодо виплати позивачу 75% суми підвищення пенсії, визначеної станом на 05.03.2019р., з 01.04.2019р. по 03.09.2019 (включно).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, код ЄДРПОУ - 21366538) здійснити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) перерахунок пенсії з 01.04.2019р., згідно зі статтею 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб, із розрахунку відсоткового значення розміру пенсії 86 % суми грошового забезпечення відповідно до довідки Черкаського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 22.02.2021р. №ФР46312, з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення, без обмеження максимального розміру, а також у розмірі 100% суми підвищення пенсії, визначеної станом на 05 березня 2019 року - за період з 01.04.2019р. по 03.09.2019р. включно, та здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням виплачених з 01.04.2019р. сум.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, код ЄДРПОУ - 21366538) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) судові витрати із сплати судового збору у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Суддя М.А. Білоноженко