Справа № 200/10198/21
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2021-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2021 р. Справа№200/10198/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стойки В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду в Полтавській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду в Полтавській області, в якій просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, ідентифікаційний код 42098368, про відмову здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яке оформлено листом від 19.07.2021 року №2600-0205-8/116101, підписаним заступником начальника відділу обслуговування громадян №2 Управління обслуговування громадян Заводинською Л.;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, ідентифікаційний код 13967927, від 21.07.2021 року №182 про відмову здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, ідентифікаційний код 42098368, здійснити ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , відповідно до вимог частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» перерахунок пенсії за вислугою років та її виплату в розмірі 90% від загальної суми складових місячної заробітної плати на підставі довідки Донецької обласної прокуратури №21-85-178 від 04.12.2021 року, без обмеження її розміру, починаючи з 01.10.2020 року та доплатити різницю у сумі, що виникне на день такого перерахунку з урахуванням раніше проведених виплат.

Позивач зазначає, що є пенсіонером за вислугою років відповідно до Закону України «Про прокуратуру», наголошує, що має право на отримання пенсії в розмірі 90 відсотків від розміру заробітної плати, що виплачується особі, яка займає відповідну посаду на час звернення.

04.12.2020 року Донецькою обласною прокуратурою на ім`я позивача видано Довідку про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії №21-85-178. З метою реалізації свого права на перерахунок пенсії на підставі зазначеної довідки до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві позивачем двічі подано заяву про проведення перерахунку - 09.07.2021 року та 13.07.2021 року відповідно. Проте в проведенні перерахунку позивачу було відмовлено, з огляду на недоцільність проведення такого перерахунку; при цьому обидва рішення обґрунтовуються посиланням на встановлення максимального розміру пенсії.

Позивач вважає рішення відповідачів щодо відмови йому у перерахунку пенсії незаконними та такими, що порушують конституційні права на соціальний захист і пенсійне забезпечення, гарантовані Конституцією України та Законами України, просить суд задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16.08.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі, за правилами спрощеного судового провадження, призначено дату засідання по справі.

Відповідач 1 позов не визнав, у наданому суду відзиві на позовну заяву зазначив, що позивач обґрунтовує своє право на перерахунок пенсії ч. 20 ст. 86 Закону України Про прокуратуру №1697 в редакції Рішення Конституційного Суду від 13.12.2019 року. Вважає, що до ОСОБА_1 підлягають застосуванню норми ч. 15 ст. 86 Закону України Про прокуратуру №1697. Крім того, максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, тому Управління не має законних підстав для виплати пенсії у більшому, ніж обмеженому Законом розмірі. У зв`язку з наведеним, відповідач вважає, що правові підстави для задоволення позову відсутні, тому просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач 2 також позов не визнав, надав відзив з поясненнями, аналогічні викладеному у відзиві відповідача 1.

Позивач надав відповіді на відзиви відповідачів, згідно змісту яких зазначив, що доводи, зазначені Відповідачами у відзивах, не підлягають врахуванню під час вирішення справи по суті, ними не спростовуються наведені позивачем доводи та обґрунтування.

Відповідно статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи наведене, суд розглядає позовну заяву в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

ОСОБА_1 , з 2010 року є пенсіонером та отримує пенсію за вислугою років, призначену відповідно до статті 50-1 Закону України Про прокуратуру №1789-ХІІ (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, має статус тимчасово переміщеної особи.

З 2015 року позивач перебуває на обліку в Лівобережному об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м.Києві.

26.05.2016 року позивач звернувся до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного Фонду України в м.Києві із заявою про здійснення перерахунку пенсії на підставі довідки прокуратури Донецької області №18-57-990 від 17.05.2016 року.

Рішенням ПФУ №5057/14/С-452 від 13.06.2016 року позивачу було відмовлено у здійснені перерахунку.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017 у справі №753/12696/16-а позов до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві був задоволений, визнано протиправним та скасовано рішення про відмову у перерахунку пенсії. Відповідача зобов`язано провести перерахунок пенсії за вислугою років з 26.05.2016 відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, що діяла станом на 16.06.2010 року).

На виконання рішення суду перерахунок пенсії був проведений, виходячи з 90 відсотків від заробітної плати та без обмеження розміру пенсії максимальним розміром.

Листом прокуратури Донецької області №18-3579-20 від 18.05.2020 у зв`язку з підвищенням посадових окладів працівникам органів прокуратури позивачу надано Довідку про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії №18-85-671 від 15.05.2020.

01.06.2020 року позивачем на адресу Головного управління Пенсійного Фонду України в м.Києві (до якого внаслідок реорганізації перейшли повноваження та обов`язки Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві) подано заяву про здійснення перерахунку раніш призначеної пенсії за вислугу років в розмірі 90% від суми заробітної плати, визначеної довідкою про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії №18-85-671 від 15.05.2020.

Рішенням Головного управління Пенсійного Фонду України в м.Києві, яке було оформлено листом №2600-0303-8/77044 від 12.06.2020, відмовлено в перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» з посиланням на відсутність законних підстав для цього.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 вересня 2020 у справі №640/15471/20, яке набуло законної сили, позов до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії - задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, яким відмовлено у проведенні перерахунку пенсії, та зобов`язано відповідача 1 здійснити з 01 червня 2020 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за вислугою років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697 на підставі заяви від 01 червня 2020 року та довідки прокуратури Донецької області від 15 травня 2020 року №18-85-671, без обмеження її граничним розміром та з урахуванням проведених виплат.

Виконуючи судове рішення, Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві рішенням №57 від 29.12.2020 здійснило перерахунок раніш призначеної пенсії та визначило її новий розмір у сумі 37 755, 20 грн. Пенсію перераховано не у розмірі 90 відсотків, а виходячи з 60 відсотків від середньомісячного заробітку, вказаного у довідці прокуратури Донецької області від 15 травня 2020 року №18-85- 671. Тобто відповідач 1 змінив відсоткове значення, з якого призначалась пенсія.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.03.2021 року у справі №640/3113/21 відкрито провадження. Предметом позову є протиправна зміна Відповідачем 1 відсоткового значення розрахунку пенсії позивача під час проведення її перерахунку. До теперішнього часу рішення у справі не прийнято.

Внаслідок початку роботи обласних прокуратур (Наказ Генерального прокурора №414 від 08.09.2020) та набуття чинності постанови КМУ «Про умови оплати праці прокурорів» від 11.12.2019 №1155, відбулось підвищення заробітної плати прокурорським працівникам. Зазначене стало підставою для виникнення у позивача права на проведення чергового перерахунку.

04.12.2020 року Донецькою обласною прокуратурою на ім`я позивача видано Довідку про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії №21-85-178.

З метою реалізації свого права на перерахунок пенсії на підставі зазначеної довідки ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві двічі подано заяву про проведення перерахунку - 09.07.2021 року (через Веб-портал Пенсійного фонду України) та 13.07.2021 року (на особистому прийомі), відповідно.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, яке оформлене листом від 19.07.2021 року №2600-0205-8/116101 та рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 21.07.2021 року №182 в проведенні перерахунку відмовлено. Обидва рішення вмотивовані недоцільністю перерахунку, оскільки до дня перерахунку розмір пенсії складає 37 755, 20 грн, а внаслідок його здійснення такий розмір зменшиться до 17 120, 00 грн. При цьому обидва рішення обґрунтовуються посиланням на встановлення максимального розміру пенсії.

Оцінюючи доводи сторін, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини у сфері пенсійного забезпечення працівників прокуратури врегульовано ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», №1697-VI від 14.10.2014.

Конституційний Суд України у рішенні №7-р(ІІ)/2019 від 13.12.2019 установив, що «частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VI підлягає застосуванню в первинній редакції: 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Аналіз змісту статті 86 Закону дозволяє стверджувати, що вона містить як норми, якими визначаються умови і порядок призначення пенсій, так й норми, якими встановлюються умови і порядок перерахунку раніш призначених пенсій. При цьому, процедури призначення та перерахунку пенсії виведено в окремі інститути і вони є різними за змістом і механізмом їх застосування.

На відміну від інших частин зазначеної статті, які містять норми про призначення пенсій, тільки частина 20 статті 86 зазначеного Закону встановлює умови та порядок перерахунку раніш призначених пенсій.

Звертає на себе увагу те, що норми, які містяться у зазначеній частині статті, не передбачають при проведенні перерахунку зміну того відсоткового значення, яке визначалося при призначенні пенсії. Змінною величиною при проведенні перерахунку є лише розмір заробітної плати.

Натомість, як слідує із змісту оскаржуваних рішень, відповідачами застосовуються частина 2 статті 86 Закону України «Про прокуратуру», яка встановлює, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці. Втім, норми цієї частини, як це слідує з їх змісту, можуть застосовуватись виключно для визначення відсотку під час призначення пенсії вперше. Застосування цих норм для перерахунку пенсії не передбачено Законом і, відповідно, вони не могли застосовуватись відповідачами при проведенні перерахунку пенсії позивачу.

Верховний Суд вже неодноразово висловлював правові позиції щодо застосування норм матеріального права у спорах, пов`язаних з оскарженням дій пенсійного органу при проведенні перерахунку пенсії, призначеної за нормами Закону України від 05.11.1991 №1789-ХІІ «Про прокуратуру», із застосуванням відсоткового значення розміру пенсії, яке є меншим від значення, яке використовувалось при призначенні пенсії.

Зокрема, у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі №308/11498/16-а, ним висловлена правова позиція згідно з якою при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому зміни у законодавстві щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Згодом таке правозастосування було підтримано у постанові Верховного суду від 10.04.2019 у справі №310/6638/16-а(2-а/310/652/16). Аналгічний правовий висновок застосування норм права у подібних правовідносинах також сформулювала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.10.2019 у справі №240/5401/18. Останній раз він робився Касаційним адміністративним судом Верховного Суду у постанові від у справі №263/15245/16-а.

Зокрема, Верховним Судом вказано, що при перерахунку пенсії відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм, які застосовуються при призначенні пенсії. При перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним. ... застосування цього показника до перерахунку пенсії є протиправним, як тому, що стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених, так і з огляду на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України.».

Суд підкреслює, що пенсія позивачу призначена 16.06.2010 року на підставі статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції, яка діяла на час призначення пенсії, та якою передбачалось, що загальний розмір пенсії у 80 відсотків збільшується на 2 відсотки за кожен повний рік роботи понад 10 років на прокурорсько-слідчих посадах, до максимально можливого - 90 відсотків від суми місячної заробітної плати.

Стаж роботи ОСОБА_1 складає не менше 30 років, у тому числі стаж роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури майже 20 років, що підтверджується записами у трудовій книжці. Також записами підтверджується, що позивачем відпрацьовано на цих посадах 10 років понад тих 10 років, що встановлені Законом. Відповідно, ОСОБА_1 призначалась пенсія у максимально можливому розмірі - з розрахунку 90% від суми заробітної плати.

Отже, твердження Відповідачів про необхідність застосування при проведенні перерахунку пенсії позивача 60% замість 90%, що використовувались при призначенні йому пенсії, є протиправним. Внаслідок протиправності таких підстав, рішення відповідачів мають бути визнані протиправними.

Відповідач 2 обґрунтував рішення №182 в частині обмеження пенсії Позивача її максимальним розміром посиланням на частину 15 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1607-VI.

Відповідач 1 також обґрунтував своє рішення від 19.07.2021 року №2600-0205- 8/116101 пославшись на обмеження пенсії (вказав її розмір після перерахунку 17 120 грн.), але будь-якого посилання на норми Закону, якими він при цьому керувався, не зробив.

Протиправність рішень відповідачів в цій частині обґрунтовується наступним:

По-перше, системний аналіз норм, які містяться у статті 86 Закону України «Про прокуратуру», дозволяє стверджувати, що норма абзацу 6 частини 15 цієї статті не може застосовуватись до правовідносин, що виникли між Позивачем та Відповідачем 1.

Так, в частині 15 зібрано (систематизовано) норми, якими регулюється виключно питання (правила) виплати пенсій за спеціальних умов - коли пенсіонер продовжує працювати або працює на прокурорських та інших посадах. У перших трьох абзацах, наприклад, вказано про тимчасове, до 31.12.2017 обмеження виплат працюючим пенсіонерам, у четвертому абзаці - умови виплати пенсії таким особам після 01.01.2018. П`ятий та шостий абзаци, відповідно, встановлюють умови поновлення виплати пенсії такій категорії пенсіонерів після їх звільнення з посад, у тому числі про обмеження максимальним розміром виплачуваної таким пенсіонерам пенсії.

Тобто, норма, викладена в абзаці 6 стосується не будь-якої пенсії, а лише пенсії, яка виплачується пенсіонеру після його звільнення з роботи, починаючи з 01.01.2018 року. Позивач після 01.01.2018 не працював та не звільнявся з роботи і, відповідно, підстави для застосування вимог абзацу 6 частини 15 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» до правовідносин, що виникли між ним та відповідачем 1, відсутні. У той же час, в частині 20 статті 15 Закону України «Про прокуратуру», нормами якої регулюються питання перерахунку раніш призначених пенсій, відсутні норми, що дозволяють обмежувати розмір пенсії при проведенні перерахунку.

По-друге, чинне законодавство чітко визначило, що норми про обмеження розміру пенсії застосовуються до пенсій, призначених після певної дати. Так, норма щодо обмеження розміру пенсії з`явилась вперше в Законі України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1607-VI. В редакції цього Закону, що діяла у момент набрання ним чинності, в частині 15 статті 86 містилась норма, якою обмежувався лише розмір пенсій, що призначались відповідно до статті 86 цього Закону. Нею не обмежувався розмір пенсій, призначених на підставі статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ. На це вказує зміст норми: «Пенсія, призначена відповідно до цієї статті...». У подальшому норми частини 15 цієї статті змінювались Законами України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015, «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 та «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016.

При цьому, згідно з пунктом 2 Розділу II «Прикінцеві положення» Закону №911- VIII встановлено, що дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 1 січня 2016 року.

По-третє, суд вважає, що слід врахувати те, що пенсію позивачу вперше призначено у червні 2010 року на підставі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, яка діяла на час призначення пенсії, у розмірі 90% від суми заробітної плати. Редакція Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991 року, що діяла станом на дату призначення не містила жодних обмежень щодо максимального розміру пенсії. Пенсія до теперішнього часу виплачувалась позивачу у повному розмірі, без обмеження її будь-яким максимумом.

Частиною 1 статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Статтею 22 Конституції України також гарантовано, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

З рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 року №1/99-рп, частину 1 статті 58 Конституції України щодо дії нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

У рішенні від 05.04.2001 року №3-рп/2001 Конституційний Суд України зазначив, що Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно- правовим актом. Закріплення принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є гарантією безпеки людини і громадянина, довіри до держави. Винятки з цього конституційного принципу, тобто надання закону або іншому нормативно-правовому акту зворотної сили, передбачено частиною першою статті 58 Конституції України, а саме: коли закони або інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Крім того, рішеннями судів у спорах між позивачем та відповідачем 1, які набрали законної сили, вже неодноразово встановлювались певні обставини, які є суттєвими для вирішення цього спору.

Так, Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017 у справі №753/12696/16-а та Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 вересня 2020 у справі №640/15471/20 визнавалось існування у Позивача права на отримання пенсії без обмеження її граничним розміром.

Частиною 4 статті 78 КАС України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Також з системного аналізу інших норм чинного законодавства, якими обмежується максимальний розмір пенсії, встановлюється, що вони мають застосовуватись виключно до виплати пенсій, що призначені після певної дати.

Так, по-перше, відповідно до статті 2 Закону України від 08.07.2011 «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про судоустрій і статус суддів», Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

У той же час, пунктом 1 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону визначено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом (тобто до 01 жовтня 2011 року).

Таким чином, суд наголошує, що оскільки позивач є непрацюючим пенсіонером і пенсія йому призначена ще до 01.01.2011 року, обмеження максимального розміру пенсії, встановлене абзацом 6 частини 15 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697, при перерахунку його пенсії застосуванню не підлягає.

На підставі викладених вимог суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, сплачена позивачем сума судового збору підлягає стягненню з відповідачів солідарно.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 10, 139, 242, 244-250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, вул.Бульварно-Кудрявська, 16), Головного управління Пенсійного фонду в Полтавській області (, вул. Соборності, 66) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві () про відмову здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), яке оформлено листом від 19.07.2021 року №2600-0205-8/116101.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області () від 21.07.2021 року №182 про відмову здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві () здійснити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відповідно до вимог частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» перерахунок пенсії за вислугою років та її виплату в розмірі 90% від загальної суми складових місячної заробітної плати на підставі довідки Донецької обласної прокуратури №21-85-178 від 04.12.2021 року, без обмеження її розміру, починаючи з 01.10.2020 року та доплатити різницю у сумі, що виникне на день такого перерахунку з урахуванням раніше проведених виплат.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, вул.Бульварно-Кудрявська, 16) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1427 (одна тисяча чотириста двадцять сім) грн., 40 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду в Полтавській області (, вул. Соборності, 66) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1427 (одна тисяча чотириста двадцять сім) грн., 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 243 КАС України зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Стойка