Справа № 200/527/21-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2021 року справа №200/527/21-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Міронової Г.М., суддів Гайдара А.В., Геращенка І.В., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 травня 2021 р. (повне рішення суду складено 28 травня 2021 у м. Слов`янськ) у справі № 200/527/21-а (головуючий І інстанції суддя Куденков К.О.) за позовом ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання неправомірними дій, скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі - УПФУ, відповідач), в якому просив:

- визнати неправомірними дії в частині не зарахування періодів роботи до страхового пільгового стажу «шахтарі» для призначення пільгової пенсії, а саме: з 01.09.1984 по 03.07.1987 навчання в середньому професійно-технічному училищі № 86 м. Сніжне, Донецької області за професією «електрослюсар підземний, машиніст» 02 роки 10 місяців 2 дні, з 27.07.1987 по 12.06.1988 роботу електрослюсарем підземним з повним робочим днем в шахті ДВАТ «Шахтобудмонтажне управління № 1» 10 місяців 15 днів; з 17.06.1988 по 27.05.1990 служба в армії 01 рік та 11 місяців 10 днів; з 01.06.1990 учнем прохідника з повним робочим днем ДВАТ «Шахтобудмонтажне управління № 1» 03 місяці 14 днів; з 15.09.1990 по 30.10.1999 прохідником з повним робочим днем в шахті ДВАТ «Шахтобудмонтажне управління № 1» 09 років 01 місяць 15 днів;

- визнати неправомірними дії відповідача в частині не зарахування періодів роботи, відображених у формі ОК-5 до страхового стажу як фізичної особи підприємця в період з 1999 року по 2004 рік включно;

- скасувати рішення від 16.06.2020 № 2157 на звернення від 11 червня 2020 року № 2296 щодо відмови в призначенні пенсії згідно з п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати повторно розглянути заяву № 2296 від 11.06.2020 щодо призначення пенсії з зарахуванням періодів роботи: до страхового пільгового стажу за Списком № 1, «шахтарі» для призначення пільгової пенсії, а саме: 01.09.1984 по 03.07.1987 навчання в середньому професійно-технічному училищі № 86 м. Сніжне Донецької області, за професією «електрослюсар підземний, машиніст» 02 роки 10 місяців 2 дні, з 27.07.1987 по 12.06.1988 роботу електрослюсарем підземним з повним робочим днем в шахті ДВАТ «Шахтобудмонтажне управління № 1» 10 місяців 15 днів; з 17.06.1988 по 27.05.1990, служба в армії 01 рік та 11 місяців 10 днів; з 01.06.1990 учнем прохідника з повним робочим днем у ДВАТ «Шахтобудмонтажне управління № 1» 03 місяці 14 днів; з 15.09.1990 по 30.10.1999 прохідником з повним робочим днем в шахті ДВАТ «Шахтобудмонтажне управління № 1» 09 років 01 місяць 15 днів; до загального страхового стажу роботу фізичної особи-підприємця всі дні, фактично відображені як дні роботи у формі ОК-5 за період з січня 1999 року по грудень 2004 року включно;

- зобов`язати Органи Пенсійного фонду України вилучити з електронних підсистем, програмних комплексів документи надані при помилковому зверненні до Великоновосілківського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області 18.12.2018 р. № 7004 з пенсійної справи ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Органи Пенсійного фонду України вилучити з електронних підсистем, програмних комплексів документи надані при помилковому зверненні до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області 20.03.2019 № 741, з пенсійної справи ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 3-7).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27 травня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено (т. 2 а.с. 19-25).

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що ним не направлялись 18.12.2018 та 20.03.2019 документи до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області та Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області.

Апелянт вказує, що станом на 30.10.1999 року мав необхідний пільговий стаж для призначення пенсії згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення»; вказує на те, що застосуванню підлягають ст. 13 ч. 2 ст. 14 п.п. «б-г» ст. 54 Закону № 1788 в редакції до змін Законом № 213 для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 на посадах, визначених у вказаних нормах.

Вважає, що не може бути позбавлений пенсії через форс - мажорні обставини, що склались на території, де розташовані підприємство та учбовий заклад та через те, що до 2000 року не було вимог в національному законодавстві щодо внесення в реєстр застрахованих осіб даних про страховий та пільговий стаж, який він здобув до виходу Закону. Зауважує, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто у письмовому провадженні.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Відповідно до витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 1438-1 від 16.01.2018 зареєстрованим місцем проживання позивача є м. Донецьк з 25.02.2004 (а.с. 9).

18 грудня 2018 року позивач подав (засобами електронного зв`язку) до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (з дислокацією в м. Мар`їнка) заяву про призначення пенсії.

До вказаної заяви позивач додав копію паспорта. Станом на 20 березня 2019 року у позивача вже був наявний новий паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 15.12.2017. Також до вказаної заяви позивач додав копію трудової книжки на своє ім`я (сторінки 1-3), дата заповнення 20.06.1988. У цій трудовій книжці зазначено, що 20.06.1988 позивача прийнято учнем гірника очисного забою з повним робочим днем у шахті (наказ від 20.06.1988), 20.10.1988 переведено гірником очисного забою з повним робочим днем у шахті (наказ від 20.10.1988), 01.07.2004 звільнений за власним бажанням (наказ від 01.07.2004). Записи в цій трудовій книжці засвідчені печаткою Відкритого акціонерного товариства «Трест Донецькшахтобудмонтаж», але місця роботи позивача (шахти, відокремленого підрозділу тощо) не зазначено (т. 1 а.с. 156-166).

Рішенням Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 7004 від 15.03.2019 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на підставі ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, оскільки він не має необхідного пільгового стажу. Вказане рішення Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області не було оскаржене (т. 1 а.с. 168-169).

20 березня 2019 року позивач подав (засобами електронного зв`язку) до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (з дислокацією в м. Мирноград) заяву про призначення пенсії. До вказаної заяви позивач додав копію паспорта серії НОМЕР_2 , виданого 31.12.1996 Куйбишевським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області. Станом на 20 березня 2019 року у позивача вже був наявний новий паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , який видано 15.12.2017. Також до заяви додана копія довідки від 20.03.2019 № 1455- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, в якій зазначено, що позивач перемістився з м. Донецьк до м. Мирноград Донецької області. Крім того, до вказаної заяви додані копії: - довідки Відкритого акціонерного товариства «Шахтобудівельник» № 441-к/01 від 04.03.2019, яка видана позивачу щодо підтвердження наявного пільгового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або записів у ній щодо роботи позивача у ВАТ «Шахтобудівельник» з 26.10.1988 по 30.11.2000 і з 04.03.2001 по 20.11.2009; - виписки з наказу ВАТ «Шахтобудівельник» № 4410к/02 від 04.03.2019 щодо атестації робочих місць; - довідки Відкритого акціонерного товариства «Шахтобудівельник» № 441-к/03 від 04.03.2019 про заробіток позивача для обчислення пенсії; довідки Селидівського професійного ліцею, в якій зазначено, що позивач навчався з 01.09.1984 по 10.06.1988 у середньому професійно-технічному училищі № 41, а диплом ПТУ № 41 м. Селидово НОМЕР_3 був втрачений.

На печатці, якою скріплено підписи осіб, ідентифікаційний код зазначено НОМЕР_4 , а на штампі ідентифікаційний код НОМЕР_5 . При цьому ідентифікаційний код НОМЕР_4 належить Київському професійному ліцею «Політехнік» (Україна, 04116, місто Київ, вулиця Ванди Василевської, будинок 24), який було припинено 10.08.2017, тобто до видачі вказаної довідки, про що зазначено у відомостях з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (безкоштовний запит). Проте в копії довідки Селидівського професійного ліцею від 10.11.2019 № 148-к/12 відбито, що позивач зарахований до складу учнів 11.09.1980, а відраховано 25.01.1988, диплом № 941835 (а не № 741964, як зазначено в наведеній довідці). У цій довідці також на печатці, якою скріплено підписи осіб, ідентифікаційний код зазначено НОМЕР_4 , а на штампі ідентифікаційний код НОМЕР_5 (т. 1 а.с. 121-135).

11 червня 2020 року позивач подав (засобами електронного зв`язку) до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області заяву про призначення пенсії.

До вказаної заяви позивач додав копію паспорта серії № НОМЕР_1 , виданого 15.12.2017. Також до вказаної заяви позивач додав копію дублікату трудової книжки НОМЕР_6 , виданого позивачу, дата заповнення 27.01.1988. У цій копії дублікату трудової книжки наявні записи: № 1 щодо навчання позивача з 01.09.1984 по 03.07.1987 у «СПТУ» № 86 м. Сніжне Донецької області; №№ 2-3 щодо роботи позивача з 27.07.1987 по 12.06.1988 на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті у ДВАТ Шахтобудмонтажному управлінні № 1 (наказ про прийняття на роботу від 27.07.1984, наказ про звільнення від 12.06.1988); № 4 щодо служби позивача з 17.06.1988 по 27.05.1990 в Радянській армії; № 5 щодо прийняття позивача з 01.06.1990 учнем прохідника з повним робочим днем в шахті у ДВАТ Шахтобудмонтажному управлінні № 1 (наказ від 01.06.1990); № 6 щодо присвоєння позивачу 15.09.1990 5-го розряду прохідника підземного з повним робочим днем в шахті; № 7 щодо звільнення позивача з 30.10.1999 з ДВАТ «Донецькшахтобудмонтаж» Шахтобудмонтажним управлінням №1 (наказ від 30.10.1999) (т. 1 а.с. 136-155).

До суду першої інстанції був наданий оригінал дублікату трудової книжки із наведеними записами. У цьому дублікаті трудової книжки записи засвідчені печаткою Державного відкритого акціонерного товариства «Донецькшахтобудмонтаж» і зазначено ідентифікаційний номер цього товариства НОМЕР_7 .

Позивач додав копію довідки Державного відкритого акціонерного товариства «Донецькшахтобудмонтаж», яка складена російською мовою, без дати і без номеру, в яких вказано, що позивач працював повний робочий день на підземних роботах з 27.07.1987 по 12.06.1988 і з 01.06.1990 по 30.10.1999.

До суду позивач надав копію вказаної довідки, на якій від руки дописано номер 399/1-08 від 15.01.2014. Тобто, номер і дата зазначені на копії довідки, а не на оригіналі.

Указана довідка засвідчена печаткою Державного відкритого акціонерного товариства «Донецькшахтобудмонтаж» і ідентифікаційний номер цього товариства 00180901.

Крім того, позивач додав до заяви до УПФУ копію довідки Державного відкритого акціонерного товариства «Донецькшахтобудмонтаж» про заробіток для обчислення пенсії, копію виписки з наказу Державного відкритого акціонерного товариства «Донецькшахтобудмонтаж» № 348-к від 08.04.1995 щодо атестації робочих місць, копію свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, виданого 23.12.1997, довідки від 14.01.2020 № 1428-3 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи про переміщення з м. Донецька до м. Селидове Донецької області.

До суду першої інстанції позивач надавав оригінал вказаної довідки про заробіток для обчислення пенсії, на якій від руки дописано номер 398/1-08 від 15.01.2014. Також до суду позивач надавав оригінал виписки з наказу Державного відкритого акціонерного товариства «Донецькшахтобудмонтаж» № 348-к від 08.04.1995, на якій від руки дописано номер 401/1-08 від 15.01.2014.

Відповідачем на підставі витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 11.06.2020 № було встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Трест Донецькшахтобудмонтаж» було припинене 23 вересня 2011 року.

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 27143091 від 27.05.2021 вбачається, що Публічне акціонерне товариство «Трест Донецькшахтобудмонтаж», яке має ідентифікаційний номер 00180901 та яке було зареєстроване за адресою: м. Донецьк, проспект Павших Комунарів, було припинене ще 23 вересня 2011 року. Суд звертає увагу, що 16.05.2011 було змінене найменування юридичної особи. Дата державної реєстрації зазначеної юридичної особи 24.02.1998.

Отже, 23 вересня 2011 року Публічне акціонерне товариство «Трест Донецькшахтобудмонтаж» було припинене як юридична особа, а тому відсутні жодні розумні і добросовісні аргументи, які б вказували на можливість видачі указаних довідок, у тому числі відокремленими підрозділами або філіями цього підприємства у 2014 році.

18 грудня 2018 року при зверненні до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області позивач подав копію трудової книжки 3806032, а вже при зверненні до відповідача позивач подав копію дублікату трудової книжки 2399859.

З огляду на викладене у суду відсутні жодні сумніви щодо того, що дублікат трудової книжки був складений в тих самих умовах, що й зазначені довідки і витяг з наказу, на яких наведено дату 15.01.2014, а саме після припинення юридичної особи Публічного акціонерного товариства «Трест Донецькшахтобудмонтаж», яке має ідентифікаційний номер 00180901.

Записи в поданому позивачем дублікаті трудової книжки НОМЕР_8 взагалі не відповідають записам, які були наведені в копії трудової книжки НОМЕР_9 , яку позивач подавав до іншого пенсійного фонду.

Позивач також подав до відповідача копію дублікату диплому НОМЕР_10 , виданого 25.06.1993, в якій зазначено, що позивач 01.09.1984 вступив до Професійно-технічного училища № 86 м. Сніжне і 03.07.1987 закінчив це училище за професією електрослюсар підземний.

Проте, як було встановлено судом, раніше позивач подавав до органу пенсійного фонду України документи, в яких було зазначено, що позивач навчався з 01.09.1984 по 10.06.1988 у середньому професійно-технічному училищі № 41 м. Селидове (а в іншій довідці з 11.09.1980 по 25.01.1988).

Крім того позивач дав копію його військового квитка НОМЕР_11 від 16.06.1988. Суд звертає увагу на те, що у вказаній копії військового квитка від 16.06.1988 відбито, що цивільна спеціальність позивача - водій, а не електрослюсар підземний, гірник тощо. Крім того, у цій копії військового квитка відсутні відомості про навчання позивача після 1984 року (наявний запис про закінчення середньої школи в м. Донецьку в 1984 році).

З наданої форми ОК-5 щодо позивача вбачається, що з липня 2013 року позивач не сплачує страхові внески (єдиний внесок).

За наслідками розгляду заяви позивача від 11.06.2020 про призначення пенсії згідно з ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка надійшла через веб-портал, УПФУ прийняло оскаржуване рішення від 16.06.2020 № 2157 про відмову в призначенні пенсії, в якому зазначено, що дублікат трудової книжки серії НОМЕР_6 від 27.01.1988, виданий «Донецькшахтобудмонтаж» Шахтобудмонтажне управління № 1, не взято до уваги при розрахунку стажу, оскільки на першій сторінці дублікату трудової книжки зазначена дата видачі 27.01.1988 та завірено печаткою підприємства «Донецькшахтобудмонтаж» Шахтобудмонтажне управління № 1 з кодом ЕДРПОУ 00180901. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань дата державної реєстрації «Донецькшахтобудмонтаж» Шахтобудмонтажне управління № 1 24.02.1998, що унеможливлює видачу трудових книжок цим підприємством у 1988 році. Дублікат трудової книжки серії НОМЕР_6 від 27.01.1988 оформлений з порушенням вимог Наказу Міністерства праці України № 58 від 29.07.1993 «Про затвердження інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», зокрема, п. 2.12 Інструкції - відсутній підпис власника. У реєстрі застрахованих осіб відсутні дані про страховий та спеціальний стаж ОСОБА_1 в «Донецькшахтобудмонтаж» Шахтобудмонтажне управління №1. Дата припинення зазначеного підприємства за рішенням суду у зв`язку з визнанням його банкрутом - 08.08.2011, при цьому дані про юридичних осіб - правонаступників відсутні. Довідка надана позивачу без дати видачі та реєстраційного номера, підтверджуюча пільговий характер роботи, видана «Донецькшахтобудмонтаж» Шахтобудмонтажне управління № 1 не врахована для визначення пільгового стажу, оскільки неможливо встановити час її видачі з урахуванням часу припинення діяльності підприємства. Період роботи в «Донецькшахтостроймонтаж» Шахтобудмонтажне управління № 1 не зараховано до страхового та пільгового стажу роботи позивача.

Також зазначено, що при розгляді документів за даними підсистема ІКІС ПФУ «Звернення» було виявлено два звернення позивача із заявами про призначення пенсії на пільгових умовах та документами, які відрізняються від долучених до заяви 11.06.2020: - 18.12.2018 до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (з дислокацією в м. Мар`їнка); - 20.03.2019 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (з дислокацією в м. Мирноград). До першого територіального управління позивачем надана трудова книжка серії НОМЕР_12 від 20.06.1988 (без особистого підпису власника), в якій періоди роботи і пільгові професії не співпадають з періодами роботи і пільговими професіями, зазначеними в дублікаті трудової книжки серії НОМЕР_6 від 27.01.1988, наданої до управління 11.06.2020, при цьому обидва документа видані одним підприємством - «Донецькшахтобудмонтаж» Шахтобудмонтажне управління № 1, яке зареєстровано 24.02.1998. Періоди трудової діяльності, зазначені у вищевказаних трудових книжках, відсутні у реєстрі застрахованих осіб.

За змістом довідки від 04.03.2019 № 441-к, виданій Селидівським професійним ліцеєм, яка надана позивачу 20.03.2019 до другого територіального управління, за період з 01.09.1984 по 10.06.1988 він навчався в Селидівському професійному ліцеї за спеціальністю електрослюсар підземний. При цьому, у довідці про навчання код ЄДРПОУ, зазначений в кутовому штампі 02542188 не співпадає з кодом ЄДРПОУ на печатці 02544359. Водночас, за записами дублікату трудової книжки серії НОМЕР_6 від 27.01.1988, наданим до управління, у період з 27.07.1987 по 12.06.1988 позивач працював у ДВАТ «Шахтобудмонтажне управління № 1», а згідно дублікату диплома НОМЕР_10 від 25.06.1993, виданого професійно-технічним училищі № 86 м. Сніжне Донецької області, наданого до управління, в період з 01.09.1984 по 03.07.1987 навчався в професійно-технічному училищі № 86 м. Сніжне також за спеціальністю електрослюсар підземний.

Довідки про заробітну плату за один і той же період з 01.01.1991 по 31.12.1995 і з однаковими щомісячними сумами надані: - до територіального управління № 2 - довідка, видана ВАТ «Шахтобудівельник» від 04.03.2019 № 441-к/03 за період з 01.01.1991 по 31.12.1995 на загальну суму 19176,18355 грн.; - до управління - довідка, видана ДВАТ «Донецькшахтобудмонтаж» Шахтобудмонтажним управлінням № 1 (без дати та реєстраційного номеру) за період з 01.01.1991 по 31.12.1995 на загальну суму 19176,18355. При зверненні до територіальних управлінь № 1 та № 2 надано паспорт НОМЕР_13 , виданий 31.12.1996 Куйбишевським РВ ДМУУМВС України в Донецькій області з реєстрацією с. Новоселидівка, вул. Миру, 36 до управління - паспорт № 001328260, виданий 15.12.2017, підрозділом 1438 - Лівобережним районним відділом у м. Маріуполь. Зазначено, що довідки, що підтверджує місце реєстрації (проживання), позивача до управління не надано, що є порушенням вимог п. 2.22 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженому постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1. Довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи надана до управління видана на підставі паспорту НОМЕР_2 , при цьому цей паспорт не надавався. З урахуванням викладеного, страховий стаж позивача складає 8 років 5 місяців 7 днів, у тому числі: - військова служба - 1 рік 11 місяців 10 днів (17.06.1988-24.05.1990), - згідно даних реєстру застрахованих осіб - 6 років 5 місяців 27 днів (період підприємницької діяльності з урахуванням сум сплачених страхових внесків за період 01.01.2004 - 31.03.2005; 01.07.2005 - 30.06.2013). Пільговий стаж у позивача відсутній. За таких обставин, відмовлено позивачу в призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку згідно з ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 23 роки, з них пільгового стажу 10 років (т. 1 а.с. 10-11).

Листом від 29.07.2020 № 132-138/П-02/8-0572/20 відповідач повідомив позивача про те, що через відсутність 23 років страхового стажу, з них 10 років пільгового стажу, 16.06.2020 було винесено рішення про відмову в призначенні йому пенсії за віком (на пільгових умовах) (т. 1 а.с. 9).

Листом від 21.08.2020 № 115-834/П-03/8-0581/20 Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило позивача (на його звернення через веб-портал) про те, що заяву про призначення пенсії від 20.03.2019 № 741 було внесено до електронного програмного забезпечення Пенсійного фонду України, тому вилучити її неможливо. Також повідомлено про те, що управління не має доступу до інформації в особистому кабінеті позивача на веб-порталі ПФУ, оскільки це є конфіденційною інформацією (т. 1 а.с. 17).

Листом Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 28.08.2020 № 212-208/П-03/8-0575/20 позивача повідомлено про те, що скасувати звернення позивача і вилучити документи з пенсійної справи та особистого кабінету позивача є неможливим (т. 1 а.с. 19).

Після прийняття оскаржуваного в цій справі рішення про відмову в призначенні пенсії позивач звернувся до органів Пенсійного фонду України щодо вилучення відомостей щодо попередніх звернень про призначення пенсії.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Частиною 1 і ч. 3 ст. 44 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії, про що зазначено в ч. 5 ст. 45 Закону № 1058-IV.

За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 і ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 45 років - які народилися по 31 березня 1970 року включно; 45 років 6 місяців - з 1 квітня 1970 року по 30 вересня 1970 року; 46 років - з 1 жовтня 1970 року по 31 березня 1971 року; 46 років 6 місяців - з 1 квітня 1971 року по 30 вересня 1971 року; 47 років - з 1 жовтня 1971 року по 31 березня 1972 року; 47 років 6 місяців - з 1 квітня 1972 року по 30 вересня 1972 року; 48 років - з 1 жовтня 1972 року по 31 березня 1973 року; 48 років 6 місяців - з 1 квітня 1973 року по 30 вересня 1973 року; 49 років - з 1 жовтня 1973 року по 31 березня 1974 року; 49 років 6 місяців - з 1 квітня 1974 року по 30 вересня 1974 року; 50 років - з 1 жовтня 1974 року по 31 грудня 1975 року.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 20 років 6 місяців у чоловіків і не менше 15 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 21 року у чоловіків і не менше 16 років у жінок; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 21 року 6 місяців у чоловіків і не менше 16 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 22 років у чоловіків і не менше 17 років у жінок; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 22 років 6 місяців у чоловіків і не менше 17 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 23 років у чоловіків і не менше 18 років у жінок; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 23 років 6 місяців у чоловіків і не менше 18 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 24 років у чоловіків і не менше 19 років у жінок; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 24 років 6 місяців у чоловіків і не менше 19 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Зазначене зменшення пенсійного віку для жінок застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

Працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Приписи ст. 24 Закону № 1058-IV визначають: страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Підпунктом 2 п. 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Для визначення права на призначення пенсії за віком згідно зі статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку з 01 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно надається довідка про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності.

Згідно з п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За п. 20 Порядку № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків (ч. 2 ст. 72 КАС України).

Унормуванням ст. 76 і ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Суд зауважує, що з наданих документів вбачається, що позивач неодноразово звертався до різних органів Пенсійного фонду України із заявами про призначення пенсії за віком (на пільгових умовах), до яких додавав документи, які дають підстави вважати, що вони були складені лише для отримання пенсії за віком на пільгових умовах на найбільш сприятливих для позивача умовах. У сукупності зазначені документи мають невідповідності та істотно суперечать між собою.

До суду не надані жодні розумні і добросовісні пояснення щодо видачі документів, у тому числі дубліката трудової книжки, припиненим підприємством.

З огляду на встановлені у справі обставини, у суду відсутні підстави вважати, що подані до відповідача документи містять достовірні відомості щодо зазначеного стажу.

Суд апеляційної інстанції визнавав явку позивача обов`язковою для з`ясування і перевірки обставин справи, але в телефонному режимі позивач повідомив, що наразі він перебуває на неконтрольованій території і не має змоги прибути в судове засідання. Просить розглянути справу за наявними матеріалами.

Тому суд вважає, що дії відповідача (подача в різні органи Пенсійного фонду України різних документів, які суперечать один одному) вочевидь свідчать про недостовірний характер відомостей щодо періодів, які позивач вважає за необхідне включити до пільгового стажу.

За таких обставин посилання позивача на позбавлення його пенсії через форс - мажорні обставини (знаходження підприємства та учбового закладу на території не підконтрольній українській владі), є недоведеним.

При цьому суд наголошує, що спірні в межах цієї справи правовідносини виникли щодо призначення пенсії за віком саме на пільгових умовах для окремих категорій громадян. У межах цієї справи не вирішується питання щодо наявності у позивача права на пенсійне забезпечення на загальних підставах.

Щодо позовних вимог у частині служби позивача в армії, суд зазначає, що указаний період зараховано до страхового стажу, а підстави для зарахування його до пільгового стажу відсутні з наведених підстав.

Щодо позовних вимог у частині зарахування до страхового стажу періоду реєстрації як фізичної особи-підприємця з січня 1999 року по грудень 2004 року, то в межах цієї справи спірні правовідносини виникли щодо наявності підстав для призначення пільгової пенсії за віком, тому, з урахуванням зазначених висновків суду, вирішення питання щодо наведеного стажу не вплине на правомірність відмови в призначенні пенсії на пільгових умовах.

Позивач звертався до відповідача із заявою щодо призначення пенсії (на пільгових умовах), а тому він не позбавлений права звернутися до орану Пенсійного фонду України із заявою щодо врахування періоду здійснення підприємницької діяльності до пільгового стажу із поданням відповідних документів.

Щодо позовних вимог про зобов`язання органи Пенсійного фонду України вилучити з електронних підсистем і програмних комплексів документи, які подавав сам позивач, суд зазначає, що заяви від 18.12.2018 і від 20.03.2019 із відповідними документами подавалися не до відповідача в цій справі.

Крім того позивачем не наведено які приписи законодавства порушено внаслідок збереження указаних відомостей і які права, свободи та законні інтереси позивача недодержано у зв`язку зі зберіганням цих відомостей. Позивачем не наведено аргументів щодо того, що вказані відомості обробляються незаконно чи є недостовірними з вини органів Пенсійного фонду України.

Суд ураховує, що позивач заявив ці вимоги лише після того, як відповідач зміг установити завдяки указаним відомостям недобросовісність позивача при зверненні до іншого за територією пенсійного органу.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки відповідач у спірних правовідносинах не порушив права, свободи або законні інтереси позивача, а діяв добросовісно, розсудливо і з урахуванням усіх необхідних обставин.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач діяв на підставі норм чинного законодавства України, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

За приписами ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

І відповідачем доведено, що у спірних правовідносинах він діяв правомірно.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші протии Україн від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Враховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскарженого судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 травня 2021 р. залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 травня 2021 р. у справі № 200/527/21-а - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 6 жовтня 2021 року.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді А.В. Гайдар

І.В. Геращенко