Справа № 160/12466/21
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турової О.М.,
20.09.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом адміністративного позову про визнання дій протиправними щодо відмови у перерахунку пенсії та зобов`язання вчинити певні дії, в якій просить суд:
Заява ОСОБА_1 мотивована тим, що 06.09.2021 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в порядку письмового провадження розглянуто адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. В адміністративному позові від 23.07.2021р. заявником було зазначено, що у зв`язку із необхідністю отримання правничої допомоги щодо його представництва і супроводження в Дніпропетровському окружному адміністративному суді та у зв`язку із необхідністю отримання іншої правничої допомоги, пов`язаної зі справою, включаючи підготовку її до розгляд, збір доказів тощо з питання перерахунку пенсії, як особі, яка має право на пенсійне забезпечення відповідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» він був вимушений звернутись до Адвокатського бюро «Саєнко і партнери», з яким було укладено Договір про надання професійної правничої допомоги №2/21. В адміністративному позові ним також було зазначено, що докази щодо розміру витрат, які сторона позивача сплатила або має сплатити на професійну правничу допомогу в порядку приписів ч.7 ст.139 КАС України, будуть подані та визначені за наслідками закінчення з`ясування обставин справи до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, про що сторона позивача завчасно робить про це відповідну заяву в цьому адміністративному позові. За наслідками розгляду позову судом винесено рішення від 06.09.2021 року, яке отримано представником позивача 17.09.2021 року. Позивач зауважує, що у зв`язку із звернення за правовою допомогою, пов`язаною зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, згідно з умовами Договору про надання професійної правничої допомогу в адміністративному судочинстві (процесі) №2/21 від 17.06.2021 р., він поніс матеріальні витрати на професійну правову допомогу, в тому числі у вигляді оплати гонорару адвоката за правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо; та на компенсацію витрат, необхідних для надання правничої допомоги, які підтверджено відповідними доказами, долученими до цієї заяви, що підтверджується відповідним доказами: детальним описом виконаних робіт, актом виконаних робіт, квитанцією до прибуткового ордеру. Таким чином, враховуючи положення ст.139 КАС України, до розподілу судових витрат, понесених позивачем, пов`язаних з розглядом справи, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, згідно з умовами Договору про надання професійної правничої в адміністративному судочинстві (процесі) №2/21 від 17.06.2021 року належить сума в розмірі 44 326,75грн.
З огляду на приписи ч.3 ст.252 Кодексу адміністративного судочинства України про те, що додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, суд розглянув заяву позивача за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в порядку письмового провадження.
Вирішуючи заяву позивача про розподіл між сторонами судових витрат, суд зважає на таке.
Частиною 1 статті 143 КАС України визначено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
За приписами ч.7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до частини 3 статті 143 КАС України передбачено, що у разі якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Відповідно до ч.5 ст.143 КАС України у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.
Зважаючи на те, що у справі, що розглядається, має місце випадок, передбачений ч.3 ст.143 КАС України, з урахуванням ч.7 ст. 139 КАС України, відповідно за результатами розгляду заяви позивача суд має вирішити чи наявні у даному випадку підстави для ухвалення додаткового рішення.
Так, ч.1 ст.252 КАС України встановлено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
За змістом приписів ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Частинами 1 та 2 статті 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Згідно з ч.3 ст.134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до частини четвертої цієї статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень частини п`ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини 6 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).
За правилами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (частина дев`ята статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України).
Зміст наведених положень законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Суд звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.
Водночас, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди мають досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Тобто, суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити рівень витрат на правничу допомогу обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.
Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.09.2018 року у справі № 816/416/18.
Приписами п. 4 ч. 1 ст.1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) передбачено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Статтею 19 Закону № 5076-VI визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Відповідно до п. 6, 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Згідно зі ст. 30 Закону № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30.09.2009р. №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Аналізуючи наведені правові норми, суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 та у постановах Верховного Суду від 23 січня 2020 року у справі №300/941/19 та від 31 березня 2020 року у справі №726/549/19.
При цьому, у позовній заяві позивачем зазначено, що докази щодо розміру витрат, які сторона позивача сплатила або має сплатити на професійну правничу допомогу в порядку приписів ч.7 ст.139 КАС України будуть подані на визначені за наслідками закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, про що сторона позивача завчасно робить про це заяву в цьому позові. Також зазначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат стороною позивача відповідно до приписів ч.4 ст. 134 КАС України ведеться детальний опис робіт (надання послуг), виконаних адвокатом, та здійснення ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
З наданих позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу доказів встановлено, що 17 червня 2021 року між позивачем (Клієнт) та Адвокатським бюро «Саєнко і партнери» в особі Саєнко Івана Максимовича (Виконавець) укладено договір №2/21 про надання професійної правничої допомоги в адміністративному судочинстві (процесі), далі - Договір.
Згідно із п.3 Договору предметом «Договору №2/21 від 17.06.2021р. є представництво і супроводження «Клієнта» в суді першої інстанції - Дніпропетровському окружному адміністративному суді та інша правнича допомога, пов`язана зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо з питання перерахунку пенсії особі, яка має право на пенсійне забезпечення, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992р. №2262-ХІІ.
Надання професійної правничої допомоги в адміністративному судочинстві (процесі) «Виконавцем» покладено на керуючого Адвокатським бюро «Саєнко і партнери» адвоката Саєнка Івана Максимовича, який діє на підставі Свідоцтва про право па зайняття адвокатською діяльністю №0610, виданого 16.10.1995 р. Дніпропетровською кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури, в подальшому іменованого «Представник виконавця» (п.4 Договору).
Відповідно до пункту 5 Договору супроводження та представництво інтересів «Клієнта» в суді першої інстанції - Дніпропетровському окружному адміністративному суді, на підприємствах і установах і організаціях всіх форм власності, громадських та державних органах «Представник виконавця» здійснює на підставі цього «Договору» та Ордера на надання правничої (правової) допомоги, Серія АЕ №1082403 від 17 червня 2021р., виданий Адвокатським бюро «Саєнко і партнери».
Також, пунктом 7 Договору передбачено, що «Представник виконавця» приймає на себе зобов`язання на надання професійної правничої допомоги «Клієнту» в адміністративному судочинстві щодо представництва і супроводження «Клієнта» в суді та наданні іншої правничої допомоги, пов`язаної зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо з питання перерахунку пенсії особі, яка має право на пенсійне забезпечення, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р. №2262-ХП в суді першої інстанції - Дніпропетровському окружному адміністративному суді, де «Клієнт» виступає у якості позивача до відповідача Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, а саме, зокрема:
- старанно супроводжувати та представляти інтереси клієнта;
- здійснити правовий аналіз документів, матеріалів інших джерел доказової бази, наданих «Клієнтом» з метою визначення його правової позиції в адміністративному судочинстві;
- здійснити пошук актуальної судової практики з питань аналогічних спірних правовідносин;
- здійснити правовий аналіз чинної законодавчо-правової бази та судової практики стосовно предмета Договору;
- здійснити правовий аналітично-порівняльний аналіз документів, матеріалів, інших джерел доказової бази, наданих клієнтом з чинною законодавчою базою та актуальною судовою практикою з питань аналогічних спорів стосовно предмета спору;
- надавати з правових питань: усну і/або письмову правову інформацію, роз`яснення, консультації, що відносяться до предмету цього «Договору»;
- після відкриття судом провадження у справі, в міру виникнення необхідності, ознайомлюватись в Дніпропетровському окружному адміністративному суді з матеріалами господарської справи щодо предмету спору за адміністративним позовом ОСОБА_1 про визнання дій протиправними щодо відмови у перерахунку пенсії та зобов`язання вчинити певні дії;
- здійснювати не менше двохгодинну обов`язкову особисту підготовку перед кожним судовим засіданням;
- здійснювати збір та підготовку необхідних процесуальних матеріалів (документів), які відносяться до предмету цього «Договору» з метою долучення їх до матеріалів адміністративно справи (за необхідності);
- підготувати, написати, набрати за допомогою комп`ютерної техніки та технічно виготовити необхідні процесуальні документ: Договір про падання професійної правничої допомоги в адміністративному судочинстві господарському процесі №2/21 від 17.06.2021 р.; адміністративний позов з додатками та розрахунками до неї; Відповідь на відзив на позовну заяву (ст. 163 КАС України), інших заяв, клопотань, заперечень з процесуальних питань (ст. 167 КАС України), різного роду актів, листів, заяв, скарг, запитів, клопотань і інших документів правового змісту в міру виникнення необхідності стосовно предмету цього «Договору»;
- вести для визначення розміру витрат на правничу допомогу, з метою розподілу судових витрат, у відповідності до приписів ст. 134 КАС України Детальний опис обсягу виконаних робіт (наданих послуг) та витраченого робочого часу адвокатом Саєнко Іваном Максимовичем, що здійснює адвокатську діяльність в організаційно-правовій формі адвокатського бюро «Саєнко і партнери» на виконання умов Договору про надання професійної правничої допомоги в адміністративному судочинстві (процесі) №2/21 від 17.06.2021 р. (додаток №3 до «Протоколу узгодження ціни») та вести Детальний опис здійсненних адвокатом витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ст. 126 ГПК України);
- здійснювати адміністрування: робота з ПК та його програмним забезпеченням; ведення Детального опису обсягу виконаних робіт (наданих послуг) та витраченого робочого часу адвокатом Саєнко Іваном Максимовичем, що здійснює адвокатську діяльність в організаційно-правовій формі адвокатського бюро «Саєнко і партнери» на виконання умов Договору про надання професійної правничої допомоги в адміністративному судочинстві (процесі) №2/21 від 17.06.2021 р. (додаток №3 до «Протоколу узгодження ціни»); формування адвокатського досьє (частина перша): формування адвокатського досьє з оригіналів документів, що знаходяться на зберіганні у адвокатську бюро (частина друга): розшивка і підшивка адвокатського досьє, (справи); сканування, копіювання документів та матеріалів; посвідчення документів підписом адвоката, печаткою адвокатського бюро та/або адвоката, інша технічна робота (не менше 1/4 години на добу).
Відповідно до п. 11.- п. 12. Договору оплата послуг «Виконавця» здійснюється «Клієнтом» за домовленістю «Сторін» відповідно до «Протоколу узгодження ціни оплати професійної правничої допомоги в адміністративному судочинстві «Представника виконавця» Адвокатського бюро «Саєнко і партнери» у відповідності до «Договору про надання професійної правничої допомоги в адміністративному судочинстві (процесі) №2/2 і» від 17 червня 2021 р., який є невід`ємною частиною цього «Договору» (далі по тексту - «Протокол узгодження ціни») (додаток № І до «Договору №2/21 від 07.05.2021 р.»).
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо зазначені у «Протоколі узгодження ціни»).
Також, відповідно до п. 14 цей «Договір» вступає в силу з моменту його укладення (підписання» «Сторонами» та діє до моменту повної оплати професійної правничої допомоги в адміністративному судочинстві (процесі) і наданої «Виконавцем» «Клієнту».
Крім того, суд звертає увагу, що такі складові правничої допомоги, як збір первинної інформації, правовий аналіз отриманих документів; правові консультації Клієнта; аналіз судової практики в аналогічних адміністративних справах фактично є складовими: «підготовка позовної заяви до адміністративного суду».
Заявлені до стягнення витрати на професійну правничу допомогу не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про стягнення з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань останнього на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст.ст.132, 134, 139, 143, 252 КАС України, суд
Додаткове рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст.ст.295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст додаткового рішення виготовлено 30.09.2021 року.
Суддя: О.М. Турова