Справа № 300/2415/19
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2021-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
Іменем України

06 жовтня 2021 року

м. Київ
справа №300/2415/19
адміністративне провадження № К/9901/19039/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді Кравчука В.М., суддів Берназюка Я.О., Коваленко Н.В.

розглянув у письмовому провадженні
касаційну скаргу Міністерства оборони України
на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.02.2020 (суддя Боршовський Т.І.)
та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2020 (колегія у складі суддів Глушка І.В., Довгої О.І., Запотічного І.І.)
у справі № 300/2415/19
за позовом ОСОБА_1
до Міністерства оборони України
третя особа Івано-Франківський обласний військовий комісаріат
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій.

І. РУХ СПРАВИ

1. 10.12.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України, третя особа Івано-Франківський обласний військовий комісаріат в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги, як інваліду ІІІ групи з 27.09.2018, внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, від 26.10.2018 № 11Н400;
- зобов`язати відповідача призначити та виплатити, як інваліду ІІІ групи з 27.09.2018, внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, одноразову грошову допомогу в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на 1 січня календарного року, відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та в Порядку затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975, з врахуванням виплаченої допомоги у зв`язку з встановленням 25% втрати працездатності в розмірі 24115 гривень.
2. Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.02.2020, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2020, позов задоволено.
3. 03.08.2020 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Міністерства оборони України на вказані судові рішення. У касаційній скарзі відповідач просить скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.
4. Ухвалою Верховного Суду від 14.09.2020 відкрито касаційне провадження.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

5. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 14.08.2014 ОСОБА_1 призваний до Збройних Сил України та направлений для проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_1 .
Під час проходження військової служби в Збройних Силах України позивач брав безпосередню участь в антитерористичній операції, де 18.01.2015 отримав поранення, що пов`язане із захистом Батьківщини: стан після вибухової травми: закритої черепно-мозкової травми, струс головного мозку у вигляді вегетативно-судинної нестійкості в стадії відновлення функції центральної нервової системи.
6. 11.09.2015 позивач звільнений з військової служби в Збройних Силах України в запас.
7. 05.01.2016 Івано-Франківська обласна медико-соціальна експертна комісія встановила позивачу ступінь втрати професійної працездатності 25% через травму, пов`язану із захистом Батьківщини.
8. 22.10.2018 висновком Івано-Франківської обласної медико-соціальною експертною комісією ОСОБА_1 встановлено з 27.09.2018 ІІІ групу інвалідності вперше, травма пов`язана із захистом Батьківщини.
9. На звернення позивача із заявою від 23.10.2018 щодо виплати одноразової грошової допомоги Івано-Франківський обласний військовий комісаріат листом № 11/1400 26.10.2018 повідомив ОСОБА_1 про відсутність підстав для оформлення висновку щодо призначення одноразової допомоги та направлення документів до Департаменту фінансів.
10. 19.02.2019 позивач звернувся до Івано-Франківського обласного військового комісаріату із заявою, в якій просив негайно надіслати документи ОСОБА_1 до Міністерства оборони України як розпорядника бюджетних коштів для виплати одноразової грошової допомоги.
11. Івано-Франківський обласний військовий комісаріат листом № 12/197 від 19.02.2019 скерував документи позивача до Департаменту фінансів Міністерства оборони України щодо прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги.
12. Пунктом 81 рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформленого протоколом № 41 від 05.04.2019, в призначенні одноразової грошової допомоги позивачу відмовлено.
13. Зі змісту витягу з цього протоколу, який затверджений Міністром оборони України 08.04.2019, слідує, що висновки суб`єкта владних повноважень про відсутність підстав для призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги ґрунтуються на тому, що між первинною втратою працездатності, яка визначалася у відсотках, та втратою працездатності у вигляді встановлення ІІІ групи інвалідності пройшов термін понад 2 роки.
14. Вважаючи відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

15. В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності, яка настала внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, він набув право на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року.
16. Міністерство оборони України заперечувало проти задоволення позовних вимог, посилаючись на правомірність прийнятого рішення, оформленого протоколом № 41 від 05.04.2019 про відмову у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги.

ІV. ОЦІНКИ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

17. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про те, що в силу статті 58 Конституції України, норма Закону України від 06.12.2016 № 1774-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яка набрала чинності 01.01.2017 не може розповсюджуватись на спірні правовідносини, а саме встановлення первинно групи інвалідності (після встановлення відсотка втрати працездатності) за часовий проміжок з 2016 по 2017 рік, оскільки це фактично означатиме застосування зворотної дії закону в часі. Застосування даної норми можливе лише у разі встановлення інвалідності для позивача при повторному огляді починаючи з 27.09.2018 і саме з цього моменту слід відраховувати дворічний строк.
18. Таким чином, за висновком суду першої інстанції, позивач має право на призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги згідно з підпунктом 4 пункту 2 статті 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» як інваліду ІІІ групи, інвалідність якого встановлена вперше з 27.09.2018, внаслідок травми, отриманої ним під час виконання обов`язків військової служби, у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01.01.2018.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

19. У касаційній скарзі відповідач посилається на порушення судами норм матеріального права.
20. Скаржник наголошує на тому, що між встановленням позивачу ступеня втрати працездатності та встановленням ІІІ групи інвалідності минуло більше двох років, тому він не має права на отримання одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум.
21. Відповідач також посилається на висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 15.07.2020 у справі № 240/10153/19 про застосування пункту 4 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ.
22. 08.10.2020 позивач подав відзив на касаційну скаргу, у якому останній просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій без змін.

VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

23. Верховний Суд перевірив правильність застосування судами норм матеріального права у межах доводів касаційної скарги та дійшов таких висновків.
24. Ключовим питанням у цій справі є право позивача на отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі у зв`язку із встановленням йому під час повторного огляду органами МСЕК ІІІ групи інвалідності з 27.09.2018.
25. Подібні правовідносини були предметом розгляду у Верховному Суді.
26. Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 15.07.2020 у справі № 240/10153/19 відступив від правового висновку, зробленого у постановах Верховного Суду від 20.03.2018 (справа № 295/3091/17), від 21.06.2018 (справа № 760/11440/17), та дійшов такого висновку про застосування пункту 4 статті 16-3 Закону № 2011-XII:

(1) право на отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі у зв`язку із встановленням військовослужбовцю під час повторного огляду вищої групи інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності визначається за законодавством, що діє на день повторного огляду;

(2) передбачені пунктом 4 статті 16-3 Закону № 2011-XII обмеження права на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі дворічним строком після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності застосовуються починаючи з 01 січня 2014 року;

(3) зазначений дворічний строк обчислюється з дня первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, незалежно від дати, коли їх встановлено вперше (до 01 січня 2014 року чи після).

27. Також Верховний Суд у складі Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 02.12.2020 у справі №1.380.2019.006957 зазначив про таке:

<…> пунктом 4 статті 16-3 Закону № 2011-XII передбачено вирішення питання виплати ОГД шляхом її виплати з урахуванням раніше виплаченої суми тим особам, яким раніше уже було встановлено факт ушкодження здоров`я і які раніше уже таку допомогу отримували.

Одночасно, цією нормою також передбачено обмеження такої виплати строком у два роки з часу попереднього встановлення факту ушкодження здоров`я.

Проте, ті особи, стан здоров`я яких погіршиться після спливу двох років з часу первинного встановлення факту ушкодження здоров`я, втрачають право на виплату ОГД, в тому числі з врахуванням раніше виплаченої суми.

Дворічний строк обчислюється з дня первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, а наслідок, який спричинило ушкодження здоров`я після дворічного строку, відповідно до рішення МСЕК (встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності) для обчислення строку самостійного правового значення не має. Дворічний строк для виплати одноразової грошової допомоги в більшому розмірі застосовується з моменту рішення компетентного органу (МСЕК), яким вперше встановлено ступінь ушкодження здоров`я особи (незалежно від його виду: інвалідність або ступінь втрати працездатності без встановлення інвалідності), внаслідок травми або захворювання.

Такий підхід (застосування дворічного строку) має на меті гарантування принципу правової визначеності для особи та запобігання можливих помилок з боку суб`єктів (органів МСЕК), які встановлюють причинно-наслідковий зв`язок між отриманою травмою або захворюванням та ступенем зумовленого ними погіршення стану здоров`я, визначивши, що лише протягом дворічного проміжку часу це можливо встановити достовірно.

28. Водночас, Верховний Суд у справі №1.380.2019.006957 констатував, що держава, незалежно від завершення цього дворічного строку, зберігає для такої особи всі інші, окрім права на отримання ОГД, гарантії права на соціальний захист, гарантованого, зокрема частиною п`ятою статті 17 (держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей) та статтею 46 Конституції України (Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними), які деталізовані в низці Законів України та підзаконних нормативно-правових актах.
29. Колегія суддів не знаходить підстав для відступу від цих правових висновків у справі, що розглядається.
30. Застосовуючи ці висновки до обставин справи, Суд звертає увагу на те, що за наслідками повторного огляду ІІІ групу інвалідності позивачу встановлено з 27.09.2018, а під час первинного огляду органами МСЕК 05.01.2016, позивачу встановлено ступінь втрати працездатності 25%. Оскільки між цими подіями минуло понад два роки, позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі.
31. З огляду на вищезазначене, суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову.
32. Відповідно до статті 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
33. За вказаних обставин, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні позову.
34. Рішення ухвалено на користь суб`єкта владних повноважень, а тому перерозподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 341, 345, 351, 356 України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити.
Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2020 року у справі №300/2415/19 скасувати.
Ухвалити нову постанову.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Івано-Франківський обласний військовий комісаріат про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя Я.О. Берназюк

Суддя Н.В. Коваленко