Справа № 822/2839/17
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2021-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/2839/17
РІШЕННЯ

іменем України

30 вересня 2021 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Салюка П.І.

за участю:секретаря судового засідання Наголюк О.Л., позивача ОСОБА_1 , представника позивача Свіреди І.С., представників відповідача Зозулі В.П., Шаригіної Н.В.
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання неправомірними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області в якому просила:

визнати неправомірними дії Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області щодо нарахування та виплати оплати праці в грошовому виразі протягом періоду з 01.01.2006 по 04.04.2016 (включно) в обсягах менше, ніж передбачено нормами законодавства і нормативно - правових актів України, умовами Колективного договору ДПІ у м. Хмельницькому та затвердженими кошторисами на утримання ДПІ у м. Хмельницькому; зобов`язати Державну податкову інспекцію у м. Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області здійснити донарахування частини оплати праці в грошовому виразі, в тому числі частин її складових за видами виплат:

- надбавки за вислугу років державного службовця за 2014 рік та за січень - квітень 2015 в сумі 513,20 грн.;

- надбавки за високі досягнення у праці за січень - березень 2006 року, за березень 2009 року, травень 2010 року, за 2014 рік та за січень - квітень 2015 року в сумі 736,04 грн.;

- премії щомісяця за грудень 2015 року та за січень 2016 року в сумі 439,62 грн.;

- індексації грошових доходів за вересень - грудень 2006 року, за січень, травень - липень 2008 року, за травень - грудень 2009 року, за 2010 - 2014 роки та за січень - квітень, вересень - листопад 2015 року в сумі 13331,92 грн.;

- матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в сумі 20740,13 грн., в тому числі за 2008 рік, за 2010 рік, за 2012 рік та за 2015 рік до розміру середньомісячної заробітної плати; 2009 рік, за 2011 рік та за 2014 рік в розмірі середньомісячної заробітної плати.

- тимчасової непрацездатності в наслідок захворювання за лютий - березень 2014 року та за січень вересень 2015 року в сумі 7994,48 грн.;

- основної щорічної відпустки та додаткової відпустки за стаж державної служби за вересень та грудень 2007 року, за вересень 2008 року, за квітень та вересень 2009 року, за серпень - вересень 2010 року, за травень та серпень - вересень 2011 року, за серпень - вересень 2012 року, за серпень - вересень 2013 року, за серпень - вересень 2014 року та за вересень - листопад 2015 року в сумі 4125,76 грн.,

- грошової компенсації за не використані дні щорічної основної відпустки та додаткової відпустки за стаж державної служби, що належить виплаті в день звільнення 04.04.2016 року в сумі - 7492,42 грн.

- вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку, що належить виплаті в день звільнення 04.04.2016 року в сумі 89.50 грн.

відповідно з нормами законодавчих і нормативно - правових актів України, Колективним договором ДПІ у м. Хмельницькому та затвердженими кошторисами на утримання ДПІ у м. Хмельницькому за період з 01.01.2006 по 04.04.2016 (включно) на користь ОСОБА_1 загальну суму 55463,25 грн. та виплатити донараховану частину оплати праці;

зобов`язати Державну податкову інспекцію у м. Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області виплатити на користь ОСОБА_1 донараховану у березні 2016 року частину оплати праці за грудень 2015 року (в тому числі частин за видами її складових: винагорода за виконану роботу відповідно з посадовим окладом в сумі 179,00 грн., надбавка за вислугу років державного службовця в сумі 53,70 грн., надбавка за високі досягнення у праці в сумі 116,53 грн.) на загальну суму 349,05 грн.;

зобов`язати Державну податкову інспекцію у м. Хмельницькому Головного управління державної фіскальної служби України у Хмельницькій області здійснити компенсацію втрат частини доходу (знецінювання грошових засобів внаслідок інфляційних процесів) у в`язку з не нарахуванням, донарахуванням та не виплатою своєчасно частини оплати праці (порушення норм законодавчих і нормативно - правових актів України, умов Колективного договору ДПІ у м. Хмельницькому та підтверджених кошторисів на утримання ДПІ у м. Хмельницькому) за період з 01.01.2006 року по 04.04.2016 року на користь ОСОБА_1 в сумі 29083.43 грн.;

зобов`язати Державну податкову інспекцію у м. Хмельницькому Головного управління державної фіскальної служби України у Хмельницькій області подати до Пенсійного фонду України:

- коригуючи дані до системи персоніфікованого обліку відомостей про застрахованих осіб в частині: донарахованих сум оплати праці (в тому числі компенсація втрат частини доходу внаслідок знецінювання грошових засобів за рахунок інфляційних процесів), донарахованих і утриманих сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (до 01.01.2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування) починаючи з січня 2006 року за кожен місяць, за який було проведено донарахування оплати праці, по квітень 2016 року (включно).

- за 2010 рік коригуючи дані до системи персоніфікованого обліку відомостей про застрахованих осіб в частині виправлення допущеної помилки в коді підстави для обчислення стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства (спеціальний стаж).

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 листопада 2018 року залишеного без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2019 року адміністративний позов задоволено частково:

визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 оплати праці в грошовому виразі протягом періоду з 01.01.2006 по 04.04.2016 (включно) в обсягах менше на 8953 (вісім тисяч дев`ятсот п`ятдесят три) грн. 82 коп.

зобов`язано Державну податкову інспекцію у м. Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області здійснити ОСОБА_1 донарахування та виплату частини оплати праці в грошовому виразі, в тому числі частин її складових за видами виплат:

- надбавки за вислугу років державного службовця за 2014 рік, січень- квітень 2015 року в сумі 460,61 грн.;

- надбавки за високі досягнення у праці за січень - березень 2006 року, 2014 рік та за січень - квітень 2015 року в сумі 432,78 грн.;

- індексації грошових доходів за квітень-грудень 2006, 2008-2015 роки в сумі 4161,79 грн.;

- премії щомісяця за грудень 2015 року та за січень 2016 року в сумі 439,62 грн.;

- тимчасової непрацездатності в наслідок захворювання за лютий - березень 2014 року та за січень - вересень 2015 року в сумі 341,62 грн.;

- основної щорічної відпустки та додаткової відпустки за стаж державної служби за вересень та грудень 2007 року, за вересень 2008 року, за квітень та вересень 2009 року, за серпень, вересень 2010 року, за травень, серпень, вересень 2011 року, за серпень, вересень 2012 року, за серпень, вересень 2013 року, за серпень, вересень 2014 року та за вересень, листопад 2015 року в сумі 1161,77 грн.,

- грошової компенсації за не використані дні щорічної основної відпустки та додаткової відпустки за стаж державної служби, що належить виплаті в день звільнення 04.04.2016 року в сумі - 1866,13 грн.;

- вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку, що належить виплаті в день звільнення 04.04.2016 року в сумі - 89,50 грн.

- в задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Верховний Суд постановою від 22 липня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково. Рішення та додаткове рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 листопада 2018 року, постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2019 року в справі № 822/2839/17 скасував, а справу направив на новий розгляд до Хмельницького окружного адміністративного суду.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 22 липня 2021 року, що рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 листопада 2018 року та постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2019 року наведеним вимогам процесуального закону не відповідає, оскільки в їх мотивувальних частинах суди попередніх інстанцій обмежилися виключно правомірністю й обґрунтованістю висновків експерта від 03.05.2018 № 7765-7772/17-26 та від 18.10.2018 № 4042/4043/18-26, без викладення своїх мотивів та доводів по суті спору щодо спірних правовідносин із посиланням на норми матеріального права та надання оцінки доводам позивачки, викладеним в обґрунтування її позовних вимог.

Верховний Суд зазначив, що висновки судів першої та апеляційної інстанції є такими, що зроблені без повного з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, а оцінка наявних у матеріалах справи доказів здійснена без дотримання положень статті 90 КАС України, а отже, оскаржувані судові рішення не відповідають вимогам законності та обґрунтованості, що встановлені статтею 242 КАС України.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 серпня 2021 року справу № 822/2839/17 прийнято до свого провадження та призначено до судового розгляду за правилами загального позовного провадження.

07 вересня 2021 року представником Головного управління ДПС у Хмельницькій області подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що Головне управління ДПС у Хмельницькій області є бюджетна установа фінансування якої здійснюється з державного бюджету та видатки здійснюються в межах кошторисних призначень на поточний рік. Контроль за здійсненням видатків покладено на контролюючі органи (КРУ, внутрішній аудит). За період зазначений в позовній заяві було проведено 4 планових перевірки фінансової діяльності, проте зауважень щодо нарахування заробітної плати по ОСОБА_1 не було.

Під час перебування в трудових відносинах з ДПІ у м. Хмельницькому позивачка щомісячно отримувала розрахункові листи в яких відображено нарахування заробітної плати по видах оплати праці. В той же час, за весь період роботи ОСОБА_1 не оспорювала розміру нарахованої заробітної плати.

Протокольною ухвалою проголошеною у судовому засіданні 14 вересня 2021 року, суд задоволив клопотання представника відповідача та ухвалив замінити Державну податкову інспекцію у м. Хмельницькому на правонаступника Головне управління ДПС у Хмельницькій області.

Протокольною ухвалою проголошеною у судовому засіданні 23 вересня 2021 року, суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті.

Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задоволити у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та письмових поясненнях по справі.

Представник відповідача у судовому засіданні частково визнала позовні вимоги у розмірі сум вказаних експертом, щодо іншої частини позовних вимог заперечила з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи у їх взаємному зв`язку та сукупності, суд встановив наступне.

Суд встановив, що що відповідно до запису № 13 від 02.09.1996 у трудовій книжці ОСОБА_1 , згідно наказу № 108-К, протоколу № 25 від 02.09.1996, позивача призначено на посаду державного податкового інспектора валютної інспекції на підставі рішення конкурсної комісії до Державної податкової адміністрації у Хмельницькому.

Наказом № 69-о від 04.04.2016 ОСОБА_1 було звільнено з посади головного державного ревізора-інспектора відділу контролю за декларуванням ПДВ управління оподаткування юридичних осіб, про що зроблено запис № 41 від 04.04.2016 у трудовій книжці ОСОБА_1 .

Позивач за період роботи з 30.01.2001 по 04.04.2016 займала різні посади у ДПІ у м. Хмельницькому, зокрема: з 30.01.2001 по 01.02.2009 перебувала на посаді головного державного податкового ревізора-інспектора відділу економічного аналізу та прогнозування надходжень ДПІ у м. Хмельницькому, з 02.02.2009 по 11.03.2010 перебувала на посаді заступника начальника відділу економічного аналізу та прогнозування ДПІ у м. Хмельницькому, з 12.03.2010 по 22.03.2012 перебувала на посаді головного державного податкового ревізора-інспектора відділу економічного аналізу та прогнозування надходжень ДПІ у м. Хмельницькому, з 23.03.2012 по 30.06.2013 обіймала посаду начальника відділу прогнозування та аналізу управління прогнозування, аналізу, обліку та звітності ДПІ у м. Хмельницькому Хмельницької області Державної податкової служби, в період з 01.07.2013 по 26.03.2015 працювала на посаді заступника начальника координаційно - моніторингового управління - начальник відділу моніторингу забезпечення доходів і зборів та експрес-діагностики ДПІ у м. Хмельницькому ГУ Міндоходів у Хмельницькій області, а також з 27.03.2015 по 04.04.2016 була головним державним ревізором-інспектором відділу контролю та декларуванням ПДВ управління оподаткування юридичних осіб ДПІ у м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області. Вказана вище інформація підтверджується відповідними записами у трудовій книжці позивача.

При цьому, позивач вважаючи, що протягом періоду з 01.01.2006 року по 04.04.2016 року (включно), ДПІ у м. Хмельницькому ГУ ДФС України у Хмельницькій області нарахування та виплата оплати праці в грошовому виразі (в тому числі за видами її складових: винагороди за виконану роботу відповідно з посадовим окладом, надбавка за вислугу років державного службовця, надбавка за високі досягнення у праці, премії, індексація грошових доходів, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, тимчасова непрацездатність в наслідок захворювання, щорічна основна відпустка та додаткова відпустка за стаж державної служби, грошова компенсація за невикористані дні щорічної відпустки та додаткової відпустки за стаж державної служби, що належить виплаті в день звільнення та вихідна допомога у розмірі середнього місячного заробітку, що належить виплаті в день звільнення) здійснювалась в обсягах менше, ніж передбачено законодавчими і нормативно-правовими актами України, Колективним договором ДПІ у м. Хмельницькому та затвердженими кошторисами на утримання ДПІ у м. Хмельницькому.

Як стверджує позивач, що станом на 04.04.2016 розмір не нарахованої та не виплаченої оплати праці складає 55 463,25 грн., за такими видами виплат як:

- надбавка за вислугу років державного службовця за 2014 рік, січень квітень 2015 року в сумі 513,20 грн.; - надбавка за високі досягнення у праці за січень-березень 2006 року, за березень 2009 року, за травень 2010 року, за 2014 рік та січень - квітень 2015 року в сумі 736,04 грн.; - премія щомісяця за грудень 2015 року та січень 2016 року в сумі 439,62 грн.; - індексація грошових доходів за вересень-грудень 2006 року, січень, травень-липень 2008 року, травень-грудень 2009 року, за 2010-2014 роки, січень-квітень, вересень-листопад 2015 року в сумі 13331,92 грн.; - матеріальна допомога для вирішення соціально побутових питань за 2008-2012 роки та 2014-2015 роки в сумі 20740,13 грн.; - тимчасова непрацездатність за лютий - березень 2014 року, січень - вересень 2015 року в сумі 7994,48 грн.; - основна щорічна відпустка та додаткова відпустка за стаж державної служби за вересень, грудень 2007 року, вересень 2008 року, квітень, вересень 2009 року, серпень - вересень 2010 року, травень, серпень-вересень 2011 року, серпень-вересень 2012 року, серпень- вересень 2013 року, серпень-вересень 2014 року, вересень - листопад 2015 року в сумі 4125,76 грн.; - грошова компенсація за невикористані дні щорічної основної відпустки та додаткової відпустки за стаж державної служби, що належить виплаті в день звільнення 04.04.2016 року в сумі 7492,42 грн.; - вихідна допомога у розмірі середнього місячного заробітку, що належить виплаті в день звільнення 04.04.2016 в сумі 89,50 грн. - донарахованих але не виплачених частин за складових оплати праці посадовий оклад, надбавка за вислугу років державного службовця, надбавка за високі досягнення у праці за грудень 2015 року в розмірі 349,05 грн.

Крім цього, ОСОБА_1 в позовній заяві просить стягнути компенсації: втрат частини доходу (знецінювання грошових засобів внаслідок інфляційній; процесів) за період з 01.01.2006 року по 04.04.2016 року в сумі 29 083,43 грн.

Враховуючи вищенаведене позивач вважає, що має право на отримання оплати праці в грошовому виразі в обсягах, передбачених законодавчими і нормативно - правовими актами України, Колективним договором ДПІ у м. Хмельницькому та затвердженими кошторисами на утримання ДПІ у м. Хмельницькому протягом періоду з 01.01.2006 по 04.04.2016, тому звернулась до суду за захистом своїх порушених прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Питання державного і договірного регулювання оплати праці, працівників на оплату праці та їх захисту, на момент спірних правовідносин, було визначено КЗпП України, та Законом України "Про оплату праці" № 8/95-ВР від 24.03.1995 (далі - Закон № 8/95-ВР).

Відповідно до ст. 98 КЗпП України, оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів.

Згідно з ч. 2, ст. 33 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-XII (далі - Закон №3723-XII), заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Відповідно до ч. 1 Закону України "Про колективні договори і угоди" від 01.07.1993 №3356-ХІІ, колективний договір, угода укладаються на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів працівників та роботодавців.

Статтею 2 Закону України "Про колективні договори і угоди" передбачено, що колективний договір укладається на підприємствах, в установах, організаціях (далі - підприємства) незалежно від форм власності і господарювання, які використовують найману працю і мають право юридичної особи. Колективний договір може укладатися в структурних підрозділах підприємства в межах компетенції цих підрозділів.

Суд встановив, що в матеріалах справи міститься копія колективного договору укладеного між адміністрацією ДПІ у м. Хмельницькому і профспілковою організацією ДПІ у м. Хмельницькому на 2008-2009 роки, що підписаний від імені адміністрації: начальником ДПІ у м. Хмельницькому В.П. Семенюк, від імені профспілки: головою профкому ДПІ у м. Хмельницькому Н.А. Савгір.

Відповідно до розділу 3 даного договору "оплата праці", адміністрація зобов`язується:

3.1.1. Забезпечувати оплату праці працівникам податкової інспекції відповідно до законодавства України. 3.1.2. Забезпечувати виплату працівникам заробітної плати із врахуванням надбавок та доплат частинами не рідше двох разів на місяць. 3.1.3. Не допускати зменшення розмірів заробітної плати працівникам, крім випадків передбачених законодавством України. 3.1.4. Не приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови працівників порівняно з Законом України, Галузевою угодою за погодженням із Профспілкою. 3.1.5. Погоджувати з профкомом порядок преміювання працівників ДПІ у м. Хмельницькому. 3.2. Профспілки зобов`язуються здійснювати контроль за правильністю застосування положень системи матеріального і морального стимулювання при підведенні підсумків робот.

Одночасно з цим в матеріалах міститься копія колективного договору укладеного між адміністрацією ДПІ у м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області і профспілковою організацією ДПІ у м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області на 2015-2016 роки, що підписано від імені адміністрації в.о. начальником ДПІ у м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області І.В. Мустаєвою, а від імені профспілки, головою профкому ДПІ у м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області Н.В. Паламарчук.

Згідно з розділом 3 "оплата праці" вказаного вище договору, адміністрація зобов`язується зокрема: 3.1.1 Забезпечувати оплату праці працівникам відповідно до законодавства України, колективного договору, у межах затвердженого кошторису на відповідний рік. 3.1.1. Забезпечувати виплату заробітної плати регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. 3.1.2. Не допускати зменшення розмірів заробітної працівникам, крім випадків, передбачених законодавчими та вживати заходів по забезпеченню повного щорічного фінансування оплати праці працівників.

Щодо, позовної вимоги про зобов`язання ДПІ у м. Хмельницькому ГУ ДФС України у Хмельницькій області здійснити донарахування частини оплати праці в грошовому виразі, в тому числі частин її складових за надбавки за вислугу років державного службовця за 2014 рік та за січень - квітень 2015 в сумі 513,20 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 33 Закон №3723-XII, щодо гарантії надбавки державних службовців встановлено, що надбавка за вислугу років виплачується державним службовцям щомісячно у відсотках до посадового окладу з урахуванням доплати за ранг і залежно від стажу державної служби у таких розмірах: понад 3 роки - 10, понад 5 років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40 відсотків.

Експертом проведено дослідження розрахункових листів по нарахуванню заробітної плати ОСОБА_1 , щодо встановлення розміру нарахованої ДПІ у м. Хмельницькому заробітної плати ОСОБА_1 з 2006 по травень 2016 роки який склав: 483 932,59 гривень, результати якого наведено в Додатку № 2 до висновку, при цьому експертом здійснено перерахунок надбавки ОСОБА_1 за вислугу років до посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання за 2014 рік, січень - квітень 2015 року відповідно до Закону №108/95-ВР та Постанови КМУ №700 від 12.05.2007.

Крім того, різниця між розмірами нарахованої ДПІ у м. Хмельницькому надбавки за вислугу років та перерахованої надбавки за вислугу років до посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання ОСОБА_1 за 2014 рік, січень квітень 2015 року складає 460,61 грн., що підтверджується результатами дослідження експерта що зазначено у Додатку № 5 до висновку.

А тому, враховуючи наведене, суд погоджується з тим висновком, що "Розрахунок не нарахованої та невиплаченої частини складової оплати праці - надбавки за вислугу років ОСОБА_1 за 2014 рік, січень квітень 2015 року" в сумі 513,20 гривень документально не підтверджується, однак при цьому експертом встановлено та підтримується судом те, що розмір не нарахованої надбавки за вислугу років позивачу за 2014 рік, січень - квітень 2015 року становить 460,61 грн., а тому позовні вимоги в цій частині на думку суду підлягають частковому задоволенню.

Щодо позовної вимоги позивача про донарахування частини оплати праці а саме: надбавки за високі досягнення у праці за січень - березень 2006 року, за березень 2009 року, травень 2010 року, за 2014 рік та за січень - квітень 2015 року в сумі 736,04 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 33 Закону №3723-XII, державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов`язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Враховуючи здійснений перерахунок надбавки ОСОБА_1 за високі досягнення у праці за січень - березень 2006 року, 2014 рік та січень - квітень 2015 року, судом було встановлено, що різниця між нарахованою та перерахованою надбавкою за високі досягнення праці ОСОБА_1 складає: 432,78 грн. При цьому, суд вважає, що зазначений позивачем "Розрахунок не нарахованої та невиплаченої частини складової оплати праці - надбавка за високі досягнення у праці за січень - березень 2006 року, 2014 рік та січень - квітень 2015 року" в сумі 736,04 грн. документально не підтверджується, при цьому розмір не нарахованої надбавки за високі досягнення у праці позивачу за січень-березень 2006 року, та січень-квітень 2015 року становить 432,78 грн.

В зв`язку з наведеним вище, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Стосовно вимоги позивача про здійснення донарахування частини оплати праці в грошовому виразі стосовно індексації грошових доходів за вересень - грудень 2006 року, за січень, травень - липень 2008 року, за травень - грудень 2009 року, за 2010 - 2014 роки та за січень - квітень, вересень - листопад 2015 року в сумі 13331,92 грн. суд враховує наступне.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив, що різниця між розмірами перерахованої індексації нарахованої ДПІ у м. Хмельницькому індексації заробітної плати ОСОБА_1 за 2006, 2008-2015 роки становить 4161,79 грн.

При цьому, вимога позивача щодо донарахування не нарахованої та невиплаченої частини складової оплати праці - індексації грошових доходів за вересень-грудень 2006 року, січень, травень-липень 2008 року, травень-грудень 2009 року 2010-2014 роки, січень-квітень, вересень-листопад 2015 року" в сумі 13331,92 грн. не підтверджено матеріалами справи, однак враховуючи лише розбіжність у сумі, яку просить донарахувати позивач, тому на думку суду вказана позовна вимога підлягає частковому задоволенню.

Позивач в позовній заяві однією з вимог просить зобов`язати відповідача донарахувати частину оплати праці в грошовому виразі, в тому числі частин її складових за таким видом виплат як - матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань в сумі 20740,13 грн., в тому числі за 2008 рік, за 2010 рік, за 2012 рік та за 2015 рік до розміру середньомісячної заробітної плати; 2009 рік, за 2011 рік та за 2014 рік в розмірі середньомісячної заробітної плати.

Щодо зазначеної позовної вимоги, суд зазначає, що згідно з п. п. 3 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 №268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів", право надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника право керівникам відповідних органів.

Згідно розрахункових листів по нарахуванню заробітної плати за 2008-2012 та 2014-2015 роки, встановлено періоди та розміри нарахованої ДПІ у м. Хмельницькому матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань ОСОБА_1 у розмірі 8336,50 грн.

При цьому, нарахування позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань проводилось згідно її заяв та в розмірах відповідно до наказів.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню, оскільки різниця між розмірами матеріальної допомоги ОСОБА_1 на вирішення соціально-побутових питань встановлених наказами та нарахованими відповідачем становить 0,00 грн.

Щодо, позовних вимог в частині здійснення донарахування премії щомісяця за грудень 2015 року та за січень 2016 року в сумі 439,62 грн., суд зазначає, що під час дослідження розрахункових листів по нарахуванню заробітної плати ОСОБА_1 встановлено, що відповідачем перерахунок премії за січень 2016 року відповідно до наказу № 35 від 05.04.2016 року "Про введення в змін до штатного розпису" не проводив. При цьому, наказ про коригування премії за січень 2016 року в матеріалах справи відсутній.

Крім того, враховуючи те, що розмір премії за січень 2016 року відповідно до наказу від 14.02.2016 був встановлений не в грошовому виразі певного розміру, а у відсотках до окладу, а тому, як встановлено експертом у відповідному висновку, премію за січень 2016 року перераховано враховуючи, що з 01.12.2015 року відповідно до наказу № 35 від 05.04.2016 "Про введення в дію змін до штатного розпису" - розмір окладу становив: 1723,00 грн.

Отже, суд вважає, що розмір премії ОСОБА_1 за січень 2016 року в розмірі 100% окладу складає: 1723,00 грн., а тому різниця між розмірами премій ОСОБА_1 за грудень 2015 року та січень 2016 року: нарахованої ДПІ у м. Хмельницькому та перерахованої відповідно до наказу № 35 від 05.04.2016 року "Про введення в дію змін до штатного розпису" склала 439,62 грн., в зв`язку із цим позовні вимоги у цій частині необхідно задовольнити.

Стосовно позовних вимог, щодо донарахування позивачу тимчасової непрацездатності в наслідок захворювання за лютий - березень 2014 року та за січень - вересень 2015 року в сумі 7994,48 грн. суд приймає до уваги наступне.

Досліджуючи наданий позивачем "Розрахунок не нарахованої та невиплаченої частини складової оплати праці тимчасової непрацездатності ОСОБА_1 за лютий - березень 2014 року, січень - вересень 2015 року" в сумі - 7 994,48 грн., суд зазначає, що в первинних документах наданих ДПІ у м. Хмельницькому по нарахуванню заробітної плати за лютий - березень 2014 року, січень - вересень 2015 року, містяться розрахункові відомості по нарахуванню заробітної плати, табеля обліку робочого часу та листки непрацездатності працівників.

При цьому, тимчасова непрацездатність нараховуються виключно на підставі листка непрацездатності. Якщо працівник подає його за основним місцем роботи - це має бути обов`язково оригінал.

Крім того, згідно проведено дослідження встановлено, що при співставленні кількості днів тимчасової непрацездатності ОСОБА_1 відмічених в табелях обліку робочого часу до кількості днів які зазначені в особових рахунках по нарахуванні ДПІ у м. Хмельницькому тимчасової непрацездатності ОСОБА_1 встановлено невідповідності облікованих днів, а саме: - розрахунковий лист за 2015 рік: за лютий зазначено 21 робочий І день, березень (-4 робочі дні за лютий), тобто кількість фактично відпрацьованих днів в лютому - 17, але табель обліку робочого часу 01 по 28 лютого 2015 року містить наступні дані: 21 робочий день даних про дні тимчасової непрацездатності ОСОБА_1 ..

За результатами проведеного дослідження, щодо перерахунку допомоги по тимчасовій непрацездатності, враховуючи додатково надані на дослідження експерту листки непрацездатності ОСОБА_1 , за лютий-березень 2014 року, січень-вересень 2015 року, судом встановлено, що різниця між розмірами нарахованої відповідачем та перерахованої допомоги по тимчасовій непрацездатності ОСОБА_1 за лютий-березень 2014 року, січень-вересень 2015 року склала - 341,62 грн.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що "Розрахунок не нарахованої та невиплаченої частини складової оплати праці допомоги по тимчасовій непрацездатності ОСОБА_1 за лютий - березень 2014 року, січень-вересень 2015 року в сумі 7994,48 грн., документально не підтверджується.

Щодо вимог про донарахування позивачу основної щорічної відпустки та додаткової відпустки за стаж державної служби за вересень та грудень 2007 року, за вересень 2008 року, за квітень та вересень 2009 року, за серпень - вересень 2010 року, за травень та серпень - вересень 2011 року, за серпень - вересень 2012 року, за серпень - вересень 2013 року, за серпень - вересень 2014 року та за вересень - листопад 2015 року в сумі 4125,76 грн., суд встановив наступне.

Відповідачем для дослідження експерту надано накази з особового складу про надання відпустки працівникам № 150-в від 29.08.2007, № 224-в від 10.12.2007, № 210-в від 19.08.2008, № 53-в від 16.04.2009, № 182-в від 19.08.2009, № 180-в від 13.08.2010, № 65-в від 05.05.2011, №171-в від 04.08.2011, № 159-в від 01.08.2012, № 40-в від 07.08.2013, № 199-в від 06.08.2014, №198-в від 09.09.2015, при дослідженні яких встановлені періоди основних та додаткових відпусток ОСОБА_1 підставою яких були її заяви.

Експертом досліджено розрахункові листи по нарахуванню заробітної плати ОСОБА_1 , які надано позивачем та відповідно до яких встановлено розмір і нарахування відпустки та додаткової відпустки за вересень, грудень 2007 року, вересень 2008 року, квітень, вересень 2009 року, серпень, вересень 2010 року, травень, серпень, вересень 2011 року, серпень, вересень 2012 року, серпень, вересень 2013 року, серпень, вересень 2014 року, вересень, листопад 2015 року в сумі 38 513,56 грн.

Експертом також проведено дослідження перерахунку розміру щорічної відпустки та додаткової відпустки ОСОБА_1 за вересень, грудень 2007 року, вересень 2008 року, квітень, вересень 2009 року, серпень, вересень 2010 року, серпень вересень 2011 року, серпень вересень 2012 року, серпень вересень 2013 року, серпень вересень 2014 року, вересень, листопад 2015 року з врахуванням перерахунку допомоги по тимчасовій непрацездатності ОСОБА_1 за лютий-березень 2014 року, січень-вересень 2015 року, який склав 39675,23 грн.

Враховуючи наведене вище, дослідивши повно та всебічно матеріали адміністративної справи та враховуючи додатковий висновок експерта, суд вважає, що "Розрахунок не нарахованої та невиплаченої частин, складової оплати праці - щорічної основної відпустки та додаткової відпустки за вересень, грудень 2007 року, вересень 2008 року, квітень вересень 2009 року, серпень, вересень 2010 року, травень, серпень, вересень 2011 року, серпень, вересень 2012 року, серпень, вересень 2013 року, серпень, вересень 2014 року, вересень, листопад 2015 року" в сум 4 125,76 грн враховуючи додатково надані листки про тимчасову непрацездатність ОСОБА_1 за лютий-березень 2014 року, січень-вересень 2015 року документально не підтверджується, однак при цьому суд вважає, що позивачу розмір не нарахованої основної та додаткової відпустки позивачу за вказані вище періоди становить 1161,77 грн., а тому позовні вимоги необхідно задовольнити частково.

Позивачем заявлено позовну вимогу про здійснення донарахування частини оплати праці в грошовому виразі, щодо грошової компенсації за не використані дні щорічної основної відпустки та додаткової відпустки за стаж державної служби, що належить виплаті в день звільнення 04.04.2016 року в сумі 7492,42 грн.

При цьому, ОСОБА_1 надано "Розрахунок не нарахованої та невиплаченої частині складової оплати праці - грошової компенсації за невикористані дні щорічні основної відпустки та додаткової відпустки за стаж державної служби, що належить виплаті в день звільнення 04.04.2016 року" в сумі 7492,42 грн.

Досліджуючи наказ № 69-о від 04.04.2016 "Про звільнення ОСОБА_1 з посади головного державного ревізора-інспектора відділу контролю за декларуванням ПДВ управління оподаткування юридичних осіб у зв`язку із скороченням штату чисельності відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України", встановив, що у п. 2 даного наказу вказано "виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористану відпустку в кількості 109 календарних днів, в тому числі 15 календарних днів за стаж державної служби відповідно до ст. 35 Закону України "Про державну службу" за робочий період з 18.02.2016 по 17.02.2015 та 94 календарних днів щорічної основної відпустки, в тому числі: 16 календарних днів за робочий період з 02.09.2012 по 01.09.2013, 30 календарних днів за робочий період з 02.09.2013 по 01.09.2014, 30 календарних днів за робочий період з 02.09.2014 по 01.09.2015 та 18 календарних днів пропорційно відпрацьованому часу за робочий період з 02.09.2015 по 04.03.2016, тобто по дату звільнення. Щорічна основна відпустка ОСОБА_1 складає 30 календарних днів.

При досліджені розрахункового листа за квітень 2016 року встановлено розмір нарахованої ДПІ у м. Хмельницькому грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки та додаткової відпустки за стаж державної служби, що належить виплатити в день звільнення в сумі 15 632,78 грн., зокрема: - компенсація за 94 календарні дні основної відпустки в сумі 13 481,48 грн. та компенсація за 15 днів додаткової відпустки за стаж державної служби, що складає 2 151,30 грн.

Щодо дослідження проведеного перерахунку компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки та додаткової відпустки за стаж державної служби, що належить виплаті в день звільнення.

Встановлено, що розмір перерахованої компенсації ОСОБА_1 за невикористані дні щорічної основної відпустки та додаткової відпустки за стаж державної служби, що належить виплаті в день звільнення складає 17498,91 грн.

А тому, суд дійшов висновку, що різниця між перерахованою компенсацією та нарахованою відповідачем грошовою компенсацією за невикористані дні щорічної основної відпустки та додаткової відпустки за стаж державної служби, що належить виплаті в день звільнення ОСОБА_1 складає: 1866,13 грн.

Отже, наданий позивачем "Розрахунок не нарахованої та невиплаченої частини складової оплати праці - грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки та додаткової відпустки за стаж державної служби, що належить виплаті в день звільнення 04.04.2016 року" в сумі 7492,42 грн. документально не підтверджується, однак , як встановлено експертом та підтримується судом, розмір не нарахованої грошової компенсації позивачу за не використані дні щорічної основної відпустки та додаткової відпустки за стаж державної служби, що належить виплаті в день звільнення 04.04.2016 становить 1866,13 грн., а тому позовні вимоги у цій частині підлягають частковому задоволенню.

Суд дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи вважає, що позовні вимоги щодо донарахування позивачу вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку, що належить виплаті в день звільнення 04.04.2016 в сумі 89,50 грн. підлягають задоволенню, оскільки різниця між розмірами перерахованої вихідної допомоги та нарахованої ДПІ у м. Хмельницькому вихідної допомоги ОСОБА_1 складає 89,50 грн.

Стосовно зобов`язання донарахувати не виплачені частини оплати праці позивачу за грудень 2015 року, в тому числі частини за видами її складових: винагороди за виконану роботу відповідно з посадовим окладом в сумі 179,00 грн., надбавки за вислугу років державного службовця в сумі 53,70 , надбавки за високі досягнення у праці в сумі 349,05 гривень, суд вказує, що в березні 2016 року ОСОБА_1 було перераховано на картковий рахунок заробітної плати 4637,81 грн., що відповідає розміру вказаному в розрахунковому листі за березень 2016 року.

При цьому, виплата заробітної плати в сумі 4637,81 грн., включає в себе розмір донарахованої оплати праці ОСОБА_1 за грудень 2015 року, в тому числі частин за видами її складових: винагороди за виконану роботу відповідно з посадовим окладом 179,00 грн., надбавки за вислугу років державного службовця 53,70 грн., надбавки за високі досягнення у праці в сумі 349,05 грн.

В зв`язку із вищенаведеним суд, вважає, що оскільки доводи позивача зазначені в позовній заяві щодо розрахунку донарахованих та не виплачених частин оплати праці ОСОБА_1 за грудень 2015 року, в тому числі частин за видами її складових: винагороди за виконану роботу відповідно з посадовим окладом, надбавки за вислугу років державного службовця, надбавки за високі досягнення у праці документально не підтверджується, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Одночасно з цим позивач, в одній з позовних вимог просить зобов`язати ДПІ у м. Хмельницькому ГУ ДФС України у Хмельницькій області здійснити компенсацію втрат частини доходу (знецінювання грошових засобів внаслідок інфляційних процесів) у в`язку з не нарахуванням, донарахуванням та не виплатою своєчасно частини оплати праці (порушення норм законодавчих і нормативно - правових актів України, умов Колективного договору ДПІ у м. Хмельницькому та підтверджених кошторисів на утримання ДПІ у м. Хмельницькому) за період з 01.01.2006 по 04.04.2016 на користь ОСОБА_1 в сумі 29083,43 грн.

Суд зазначає, що відповідно до п. 5 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001, сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Оскільки нарахування заборгованості ДПІ у м. Хмельницькому на час розгляду справи ще не відбулося, при цьому позовні вимоги, щодо здійснення компенсації втрат частини доходу (знецінювання грошових засобів внаслідок інфляційних процесів) за період з 01.01.2006 року по 04.04.2016 року в сумі 29083,43 грн., що була заявлена позивачем документально не підтверджується, а тому суд вважає, що дана позовна вимога є похідною від усіх вище наведених, в зв`язку із цим позовні вимоги в цій частині не підлягають до задоволення.

Щодо зобов`язання відповідача подати до Пенсійного фонду України коригуючі данні стосовно заявлених сум донарахувань, суд зазначає, що вказана вимога позивача є вимогою на майбутнє, оскільки в порядку адміністративного судочинства підлягають захисту лише порушені права, і потрібно враховувати, що суд не повинен вирішувати вимоги на майбутнє, а тому права позивача в цій частині не порушені, такі вимоги є передчасними, і відповідно задоволенню не підлягають.

Суд також звертає увагу на те, що до компетенції, повноважень та функціональних обов`язків працівників КРУ та внутрішнього аудиту входить перевірка цільового використання бюджетних коштів бюджетною установою кожного фінансового року.

До компетенції, повноважень та функціональних обов`язків працівників КРУ та внутрішнього аудиту не входить надання висновків стосовно правомірності або не правомірності нарахування заробітної плати та її складових за видами виплат.

Стосовно того, що за весь період роботи ОСОБА_1 не оспорювала розмір нарахованої заробітної плати, суд зазначає, що позивач, неодноразово зверталась до відповідальних осіб ДПІ у м. Хмельницькому на той період часу стосовно правомірності нарахування оплати праці та її складових за видами виплат.

Відповідно до ст. 21 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 р. №322-VІІІ - трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Також, відповідно до ст.ст. 21 та 22 Закону України від 24.03.1995 року № 108/95-ВР "Про оплату праці" - працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Забороняється будь-яке зниження розмірів оплати праці залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної належності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об`єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання. Суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами.

Враховуючи вищезазначене, на переконання суду, беззаперечним та доведеним є факт того, що неправомірними діями посадових осіб відповідача, протягом періоду, вказаному в позовній заяві від 13.10.2017 року, було частково порушено право позивача на отримання заробітної плати у розмірах, визначених законодавчими і нормативно - правовими актами України та нормативними документами ДПІ у м. Хмельницькому, чинними на той період часу.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу (ч. 1 ст. 77 КАС України).

В той же час згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про правомірність його рішень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи викладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та належних та допустимих письмових доказів, які знаходяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 слід задоволити частково.

Крім цього, суд встановив, що відповідачем 27 грудня 2017 року заявлено клопотання про призначення судової економічної експертизи по даній справі, які задоволено судом.

При цьому, за проведення двох експертиз (основної, додаткової) відповідачем сплачено витрати на проведення судово-економічної експертизи на загальну суму 27170 грн. 00 коп., що підтверджується платіжними дорученнями №43 від 25 січня 2018 року на суму 17000 грн. 00 коп., №56 від 13 лютого 2018 року на суму 8740 грн. 00 коп., №822 від 10 серпня 2018 року на суму 1430 грн. 00 коп.

У відповідності до ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому, суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Згідно з ч. 5 ст. 139 КАС України, у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивач звільнена від сплати судових витрат на підставі п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому по даній справі вони підлягають компенсації за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне компенсувати Головному управлінню ДПС у Хмельницькій області за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, витрати на проведення судово-економічної експертизи в розмірі 13585,00 грн.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов - задоволити частково.

Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 оплати праці в грошовому виразі протягом періоду з 01.01.2006 по 04.04.2016 (включно) в обсягах менше на 8953 (вісім тисяч дев`ятсот п`ятдесят три) грн. 82 коп.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Хмельницькій області здійснити ОСОБА_1 донарахування та виплату частини оплати праці в грошовому виразі, в тому числі частин її складових за видами виплат:

- надбавки за вислугу років державного службовця за 2014 рік, січень - квітень 2015 року в сумі 460,61 грн.;

- надбавки за високі досягнення у праці за січень - березень 2006 року, 2014 рік та за січень - квітень 2015 року в сумі 432,78 грн.;

- індексації грошових доходів за квітень-грудень 2006, 2008-2015 роки в сумі 4161,79 грн.;

- премії щомісяця за грудень 2015 року та за січень 2016 року в сумі 439,62 грн.;

- тимчасової непрацездатності в наслідок захворювання за лютий - березень 2014 року та за січень - вересень 2015 року в сумі 341,62 грн.;

- основної щорічної відпустки та додаткової відпустки за стаж державної служби за вересень та грудень 2007 року, за вересень 2008 року, за квітень та вересень 2009 року, за серпень, вересень 2010 року, за травень, серпень, вересень 2011 року, за серпень, вересень 2012 року, за серпень, вересень 2013 року, за серпень, вересень 2014 року та за вересень, листопад 2015 року в сумі 1161,77 грн.,

- грошової компенсації за не використані дні щорічної основної відпустки та додаткової відпустки за стаж державної служби, що належить виплаті в день звільнення 04.04.2016 року в сумі - 1866,13 грн.

- вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку, що належить виплаті в день звільнення 04.04.2016 року в сумі - 89,50 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Компенсувати Головному управління ДПС у Хмельницькій області за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, витрати на проведення судово-економічної експертизи в розмірі 13585 (тринадцять тисяч п`ятсот вісімдесят п`ять) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 06 жовтня 2021 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17, Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 44070171)

Головуючий суддя П.І. Салюк