Справа № 727/8150/21
Суддя: Одовічен Я. В.
Дата ухвалення: 2021-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/8150/21
Провадження № 2-а/727/95/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого-судді: Одовічен Я.В.

за участю секретаря: Філатової К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області, третя особа: Інспектор Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Жулінська Ольга Степанівна про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області, третя особа: Інспектор Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Жулінська Ольга Степанівна про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Посилався на те, що постановою по справі про адміністративне правопорушення серії БАА №460801 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 гривень.

У постанові вказується про те, що він 16.08.2021 року о 02 год. 31 хв. в м.Чернівці по Бульвар Героїв Крут, 5, нібито керував транспортним засобом марки «Volksvagen Golf», будучи позбавленим права керування транспортними засобами, чим порушив п.2.1 ПДР України та не надав для перевірки реєстраційні документи на транспортний засіб, поліс обов`язкового страхування, чим порушив п.2.18, п.2.15 ПДР.

Із зазначеною постановою позивач не погоджується та вважає притягнення його до адміністративної відповідальності безпідставним, оскільки він правопорушення не вчиняв.

Так, 16.08.2021 року він дійсно перебував у зазначеному транспортному засобі в якості пасажира, а не водія. Окрім того, в автомобілі перебували ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які не були допитані працівниками поліції в якості свідків.

Також йому не були роз`яснені права, в тому числі право на захисника.

Просив визнати протиправною та скасувати постанову серії БАА №460801 від 16.08.2021 року, прийняту інспектором Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Жулінською О.С. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КпАП України.

Представником відповідача Управління патрульної поліції в Чернівецькій області було подано відзив на позовну заяву, в якому останній позов не визнав. Зазначив, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не маючи відповідного права, оскільки водія було позбавлено права керування. Позивачу під час розгляду справи було роз`яснено його права та вручено копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Твердження позивача про те, що він не керував транспортним засобом спростовується відеозаписом з боді камер поліцейського. Зокрема, на відеозаписі зафіксовано факт зупинки транспортного засобу під керуванням позивача, після чого останній звільнивши водійське сидіння вийшов з із передніх правих дверей транспортного засобу, забувши поставити автомобіль на стояночне гальмо. Намагаючись уникнути відповідальності, ОСОБА_1 здійснив спробу втечі з місця зупинки, після чого був затриманий.

Просив відмовити у задоволенні позову.

Представником позивача було подано відповідь на відзив. У відповіді представник зазначив, що ОСОБА_1 вийшов з пасажирської сторони сидіння, а отже відсутні допустимі докази перебування його за кермом автомобіля в якості водія. Окрім того вказував на те, що на наданих дисках містяться окремі файли запису, що суперечить вимогам Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів, що мають функції фото- та кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС №1026 від 18.12.2018 року.

Ухвалою суду від 01.09.2021 року справу було призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом осіб.

Представник позивача у поданій до суду заяві адміністративний позов підтримав, просив розглянути справу у його відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином в порядку, передбаченому положеннями ст.268 КАС України, про що у справі є належні докази, про причини відсутності не повідомив.

З урахуванням викладеного, а також наявністю згоди сторін на проведення розгляду даної справи без учасників справи, суд вважає за можливе розглянути вказану справу на підставі наявних у справі матеріалів.

Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі, вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 необґрунтований та задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 16.08.2021 року відносно ОСОБА_1 було винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення. Як вбачається із змісту постанови серії БАА №460801 від 16.08.2021 року, ОСОБА_1 16.08.2021 року 02 год. 51 хв. в м.Чернівці по вул. Героїв Крут, 5 керував транспортним засобом марки «Volksvagen Golf» н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, чим порушив п.2.1 ПДР України, а також не надав для перевірки реєстраційні документи на транспортний засіб, поліс обов`язкового страхування, чим порушив п.2.18, п.2.15 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1, ч.4 ст.126 КУпАП.(а.с.8).

Постановою серії БАА №460801 від 16.08.2021 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126, ч.4 ст.126 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 гривень (а.с.8).

Крім того, встановлено, що постановою Шевченківського районного суду м.Чернівці №727/6084/21 від 08.07.2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. 00 коп., позбавлено його права керування транспортним засобом строком на один рік. Вказана постанова набрала законної сили та є чинною.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.126 КпАП України, адміністративна відповідальність настає у разі керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

За частиною четвертою ст.126 КУпАП настає відповідальність у разі керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Згідно ст.251 КпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Розглядаючи аргументи позивача та даючи їм оцінку, суд зазначає таке:

Відповідно до ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.222 КпАП України органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Справи, які віднесено до компетенції Національної поліції відповідають вимогам ч.4 ст.258 КпАП України - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місці вчинення правопорушення. Працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанову у справах про адміністративні правопорушення з порушенням ПДР на місці вчинення правопорушення.

Згідно зі ст.280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

За п. 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР України), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Відповідно до п.2.1«а» ПДР України, затвердженого постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001р., водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Із змісту оскаржуваної постанови слідує, що позивачем не дотримано обов`язку мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Водночас, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Як вбачається з дослідженого судом відеозапису №14-34-46, на ньому зафіксовано зупинку транспортного засобу марки «Volksvagen Golf» н.з. НОМЕР_1 працівниками поліції.

Після зупинки автомобіля ОСОБА_1 виходить із автомобіля з переднього правого пасажирського сидіння, при цьому на водійському сидінні водій відсутній, за кермом авто ніхто не перебуває. Також в автомобілі на задньому пасажирському сидінні перебували ще двоє осіб. Працівники поліції підходять до автомобіля одразу після його зупинки, протягом однієї - двох хвилин.

Суд відхиляє посилання позивача на те, що в його діях відсутня обов`язкова умова притягнення особи до адміністративної відповідальності, оскільки він транспортним засобом не керував та вважає їх безпідставними та такими, що свідчать про обраний ним спосіб захисту для уникнення відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення за порушення ч. 4 ст. 126 КУпАП.

При цьому, суд зауважує, що після зупинки транспортного засобу інші особи не повідомляли працівників поліції про те, що хтось із них керував автомобілем. ОСОБА_1 , заперечуючи факт керування транспортним засобом, також не повідомляв яка інша особа керувала автомобілем.

Також суд враховує конструкцію транспортного засобу марки «Volksvagen Golf» н.з. НОМЕР_1 , який є малогабаритним, а тому можливість переміщення особи протягом однієї-двох хвилин з переднього водійського сидіння на заднє пасажирське сидіння, залишаючись непоміченим, є малоймовірною.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, позивач поставив свій підпис у ній, зокрема, як у графі роз`яснення йому його прав, так і про отримання її копії, будь - яких зауважень у нього не було.

Заявлене у позовній заяві клопотання про виклик свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 суд відхиляє, оскільки у ньому в порушення вимог ст.65 КАС України не викладено обставин, щодо яких вони можуть дати показання.

Статтею 77 КАС України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст.77 Кодексу адміністративного судочинства Українии кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається відповідача.

Докази надають суду учасники справи. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин та враховуючи наявні у справі докази, суд вважає, що відповідач під час винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому відсутні підстави для визнання дій поліцейського протиправними та скасування оскаржуваної постанови, а відтак доводи позивача щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог є помилковими.

Керуючись ст.ст. 5, 9, 72, 77, 80, 90, 94 242, 245, 246, 250, 255, 271, 286, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області, третя особа: Інспектор Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Жулінська Ольга Степанівна про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не булла подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Одовічен Я.В.