Справа № 240/1254/21
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2021-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/1254/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Лавренчук О.В.

Суддя-доповідач - Боровицький О. А.

04 жовтня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Матохнюка Д.Б. Шидловського В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 13 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправними та скасування постанови і припису,

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу №216633 від 04.01.2021;

- визнати протиправним та скасувати припис Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки №0072709 від 04.01.2021.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 13.05.2021 у задоволенні позовної заяви відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, що 04.11.2020 старшим державним інспектором ВДК та нагляду на вантажному транспорті Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки складено Акт №242842 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом в якому зафіксовано проведення перевірки транспортного засобу RENAULT, номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 , водій ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_4 за ТТН.

Під час перевірки виявлено порушення перевезення вантажу з перевищенням встановлених габаритно-вагових норм без відповідного дозволу, ТТН №3864 від 03.11.2020 (висівки пшеничні, вид пакування - насип) з перевищенням встановлених п. 22.5 ПДР вагових норм на 12,09% одиночної осі. Вага одиночної осі становить 12,33т при дозволених 11т, відповідальність за які передбачена ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" перевищення встановлених законодавством вагових норм від 10% до 20% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.

У графі "Пояснення водія про причини порушень міститься запис: "з актом ознайомлений, від підпису та пояснень відмовився".

Після проходження габаритно-вагового контролю в автоматизованому режимі габаритно-ваговим комплексом було видано чек зважування, на підставі якого і було складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю та розрахунок плати за проїзд №048661 від 04.11.2020 у якому вказано: автомобіль марки RENAULT модель PREMIUM, р.н. НОМЕР_1 , причіп ROBUSTE KAISER1503, р.н. НОМЕР_2 , найменування та вид вантажу - ТТН №38611в від 03.11.2020 (висівки пшеничні); маршрут із зазначенням пройденої відстані дорогами загального користування: Рівненська область, м. Рівне - м. Одеса (702 км); повна маса: нормативно допустима - 44т, фактична - 41,44т; осьові навантаження, тонн: нормативно допустиме: 11, 11, 8, 8, 8; фактичне: 6,48, 12,33, 7.67, 7,64, 7,32.

Вказані обставини підтверджуються також довідкою №033337 від 04.11.2020 про результати здійснення габаритно-вагового контролю.

Розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів дорогами загального користування до акту №048661 від 04.11.2020 відповідно до якого, перевищення параметрів від нормативу становить 12,09%, розрахунок оплати за проїзд становить 0,270 євро за 1 кілометр, загальна сума до оплати 568,62 євро. Вказано про те, що перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

У зв`язку із невнесенням перевізником плати за проїзд та не повідомлення про це відповідного територіального органу, Подільським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки винесено Припис №0072709 від 04.11.2020, яким запропоновано вжити заходів до усунення виявлених порушень у строк до 18.01.2021

За результатом розгляду справи про порушення ОСОБА_1 законодавства про автомобільний транспорт, відповідачем винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №216633 у розмірі 17 000 гривень.

Вважаючи Припис №0072709 від 04.11.2020 та постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №216633 протиправними, а свої права та інтереси порушеними, ОСОБА_1 звернувся до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції не вбачав підстав для визнання постанови №216633 від 04.01.2021 та припису №0072709 від 04.01.2021.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.

У відповідності до абзацу четвертого пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 року № 442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" утворено Укртрансбезпеку, шляхом реорганізації (злиття) Державної інспекції з безпеки на морському та річковому транспорті та Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті (далі - Укртрансінспекція).

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 103 (надалі - Положення № 103), Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

В силу вимог підпунктів 15, 27 пункту 5 Положення № 103 Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює: габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Із наведеного вбачається, що відповідач виконує функції габаритно-вагового контролю транспортних засобів та нараховує відповідну плату за перевищення нормативів допустимої ваги транспортного засобу.

Отже, положеннями чинного законодавства визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати від 12.02.2020 року у справі № 917/210/19 та відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, підлягає врахуванню судом при розгляді цієї справи.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами визначено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2006 №1567 (далі - Порядок №1567).

Пунктом 3 Порядку №1567 визначено, що органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Матеріалами справи підтверджується транспортний засіб марки RENAULT PREMIUM, реєстраційний номер НОМЕР_1 був зупинений для здійснення габаритно-вагового контролю.

Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 16 Порядку №1567 рейдова перевірка проводиться групою посадових осіб Укртрансбезпеки у кількості не менш як дві особи.

Габаритно-ваговий контроль проводиться однією посадовою особою Укртрансбезпеки у разі залучення до рейдової перевірки посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Укртрансбезпеки та власника (балансоутримувача) пункту габаритно-вагового контролю, а також посадових осіб органу місцевого самоврядування та/або місцевої держадміністрації.

Так, чинним законодавством визначено право здійснення габаритно-вагового контролю однією посадовою особою Укртрансбезпеки, що спростовує твердження позивача, викладене у відповіді на відзив, що одноособові здійснення габаритно-вагового контролю є протиправним.

На виконання визначених чинним законодавством повноважень, відповідачем було складено:

- довідку №033337 від 04.11.2020, в якій зафіксовано навантаження на осі в тонах: 1) 6,48; 2) 12,33; 3) 7,67; 4) 7,64 ; 5) 7,32 та повна маса транспортного засобу - 41,44 тонн;

- акт №048661 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 04.11.2020, в якому зафіксовано осьове навантаження, тон нормативно допустиме: 11/11/8/8/8, фактичне 6,48/12,33/7,67/7,64/7,32; повна маса, тонн: нормативно допустима 44,0т, а фактична маса склала 41,44 тон;

- розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту №048661 від 04.11.2020.

Згідно пункту 20 та 21 Порядку №1567 виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму. У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

У зв`язку з виявленими під час здійснення габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових параметрів нормам та правилам, контролюючими особами відповідача складено акт №242842 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 04.11.2020 яким встановлено порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 ЗУ "Про автомобільний транспорт" ч.1 абз.15 - перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 10% до 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.

Слід зазначити, що форма акту №242842 від 04.11.2020 відповідає додатку 3 Порядку №1567.

За приписами п. 22 Порядку №1567, у разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб`єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадова особа (особи), що провела перевірку, вносить про це запис.

З дослідженої копії акту №242842 від 04.11.2020 встановлено наявність запису наступного змісту: у графі "Пояснення водія про причини порушень" вказано "з актом ознайомлений, від підпису та пояснень відмовився".

Таким чином, водій, що здійснював перевезення вантажу згідно ТТН№3864 від 03.11.2020, відмовився від підписання акту №242842 від 04.11.2020.

Частиною 2 статті 29 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 №3353-ХІІ передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Водночас, приписи статті 33 Закону України "Про автомобільні дороги" від 08.09.2005 №2862-IV передбачають, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 (далі - Правила №30) встановлено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно підпункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Приписами п. 4. Правил №30 визначено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Однак, під час судового розгляду адміністративної справи позивачем не надано документу про внесення плати за проїзд транспортного засобу, вагові параметри якого перевищують нормативні.

Відповідно до приписів абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Встановлено, що при здійсненні габаритно-вагового контролю транспортного засобу, що здійснював перевезення вантажу згідно ТТН №3864в від 03.11.2020, перевізником якого вказано ФОП ОСОБА_1 , встановлено перевищення вагових параметрів на 12,09%.

Стосовно доводів позивача в апеляційній скарзі про невчасного повідомлення його про дату, час та місце справи про порушення. суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Так, згідно пункту 25 Порядку №1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

У відповідності до пункту 26 Порядку №1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідачем 29.12.2020 на адресу позивача було направлено лист від 28.12.2020 №101873/21.3/24-20 в якому запропоновано ФОП ОСОБА_1 прийняти участь у розгляді справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, вчинене водієм автомобіля RENAULT р.н. НОМЕР_1 при здійсненні перевезення вантажів. Розгляд справи відбудеться 04.01.2021 у період із 10:00 до 12:00. До листа додано: копію акту №242842 від 04.11.2020, копію розрахунку плати за проїзд від 04.11.2020.

Позивач зазначає, що лист з додатками отримав 04.01.2020 о 15:29, тобто після розгляду справи, а тому на електронну пошту відповідача надіслав лист про перенесення розгляду справи на інший день.

Встановлено, що лист, надісланий відповідачем не було вручено 31.12.2020 позивачу під час доставки, а вручено 04.01.2021.

Сторонами не заперечується, що розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, вчинене водієм автомобіля RENAULT р.н. НОМЕР_1 при здійсненні перевезення вантажів було здійснено без участі позивача.

Пунктом 27 Порядку №1567 встановлено, що у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5 (пункт 27 Порядку №1567).

Разом з тим, слід зазначити, що чинним законодавством України не встановлено обов`язку відповідача перевіряти отримання позивачем листа про дату, час та місце розгляду справи, а неявка уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення не є підставою для нерозгляду такої справи.

Так, неотримання до 10:00 04.01.2021 позивачем листа відповідача від 28.12.2020 №101873/21.3/24-20 та його неявка до відповідача не є підставою для визнання протиправним оскаржуваної постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №216633 від 04.01.2021 за наявності підстав для її винесення.

Враховуючи підтвердження факту перевищення допустимої ваги вантажного автомобіля RENAULT PREMIUM, реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідач мав повноваження для винесення адміністративно - господарського штрафу за порушення законодавства, відповідальність за яке передбачена абзацом 15 частини першої статті 60 Закону №2344-III.

Колегія суддів наголошує, що обов`язок повідомити особу про час і місце розгляду справи про порушення не супроводжується обов`язком відповідача забезпечити його явку. Крім цього, згідно норми абзацу 2 п.26 Порядку № 1567, неявка уповноваженої особи суб`єкта господарювання, з огляду на стислі строки розгляду справи, є підставою для розгляду справи про порушення без її участі, а не для відкладення її розгляду чи скасування постанови прийнятої без участі представника суб`єкта правопорушення. Більше того, за результатом дослідження аргументів позивача у цій справі, суд дійшов висновку, що постанова №216633 від 04.01.2021 про застосування адміністративно - господарського штрафу в сумі 17000,00 грн. є правомірною. Тому, навіть у випадку прибуття позивача до Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки де розглядалося його питання та висловлення ним тих аргументів, що досліджені судом, це б не вплинуло на кваліфікацію його дій як порушення ст.48 Закону № 2344-III. Зазначені висновки суду узгоджуються із практикою Верховного Суду.

У постанові від 22.05.2020 року (справа № 825/2328/16) Верховний Суд зазначив: "Порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення".

При цьому суд зауважує, що відсутність особи на час розгляду справи про накладення адміністративно-господарського штрафу не позбавляє особу права спростовувати вину в суді та у зв`язку з цим не може бути самостійною підставою для скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 01.03.2018 у справі № 820/4810/17.

Враховуючи викладене, є вірними твердження суду першої інстанції про те, що постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №216633 від 04.01.2021 є правомірною, а підстави для її скасування, - відсутні.

Стосовно правомірності Припису №0072709 від 04.01.2021, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Так з оскаржуваного припису №0072709 від 04.01.2021 встановлено, що підставою для її винесення є невнесення перевізником плати за проїзд та не повідомлено про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки. Пропонується вжити заходів до усунення виявлених порушень у строк до 18.01.2021.

Відповідно до вимог п. 31-1 Порядком №879, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням. Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Встановлено, що відповідачем було здійснено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до Акту №048661 від 04.11.2020, в якому визначено плату за проїзд в розмірі 568,62 євро.

Колегією суддів досліджено матеріали справи та встановлено, що позивачем не надано до суду першої та апеляційної інстанції належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт сплати позивачем плати за проїзд в розмірі 568,62 євро та / або докази її скасування у встановленому законодавством порядку.

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції про те, що відповідачем правомірно винесено оскаржуваний припис №0072709 від 04.01.2021, а тому відсутні підстави для визнання його протиправним та скасування.

З аналізу матеріалів справи та норм права, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог щодо визнання протиправною та скасування постанови Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу №216633 від 04.01.2021 та припису Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки №0072709 від 04.01.2021.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

При цьому апеляційна скарга не містять посилання на обставини, передбачені статтями 317-319 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 13 травня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Матохнюк Д.Б. Шидловський В.Б.