Справа № 280/829/21
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2021-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 вересня 2021 року м.Дніпросправа № 280/829/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Прокопчук Т.С., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 березня 2021 року у справі № 280/829/21 (суддя Татаринов Д.В., повний текст рішення складено 18.03.2021р.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач) перерахувати та виплатити пенсію у зв`язку з втратою годувальника з 26 листопада 2020 року із застосуванням при обчисленні пенсії за віком померлого ОСОБА_2 показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2017, 2018, 2019 роки із урахуванням різниці, що вже була сплачена.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 26 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, а саме її чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . При обчисленні розміру пенсії у зв`язку з втратою годувальника її розмір обчислено із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) за 2014-2016 роки у сумі 3764,40 грн. із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, перерахованого відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року №124 «Питання проведення індексації пенсії у 2019 році» та Постанови Кабінету Міністрів України від 01 квітня 2020 року №251 «Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році» (4404,35 грн. * 1,11 = 4888,83 грн.).

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 18 березня 2021 року позовні вимоги задоволено.

Із рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач, була подана апеляційна скарга. В скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної відповідач посилається на відсутність підстав для перерахунку пенсії позивача із застосуванням при обчисленні пенсії за віком померлого ОСОБА_2 показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2017, 2018, 2019 роки, оскільки ОСОБА_2 була призначена пенсія за вислугу років з 08 грудня 1999 року, а пенсія за віком з урахуванням показника середньої заробітної плати за 2017-2019 роки ОСОБА_2 не призначалась, а тому даний показник середньої заробітної плати не може бути застосований при перерахунку пенсії позивача. Вказує, що пенсійний орган не призначає пенсію за віком померлому ОСОБА_2 та не переводить його з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, а лише використовує його стаж та заробітну плату для обчислення розміру пенсії у зв`язку з втратою годувальника у відповідності до ст.37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Посмертних перерахунків чи призначення пенсії чинним законодавством не передбачено. Також посилається на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 27 жовтня 2015 року у справі №21-463а15, відповідно до якої колегія суддів дійшла висновків щодо відсутності правових підстав для застосування нового показника середньої заробітної плати при обчисленні позивачу пенсії у зв`язку з втратою годувальника, оскільки за основу для визначення розміру такої пенсії береться розрахунок пенсії годувальника. За таких обставин, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач подала письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідача. У відзиві вказала, що вважає рішення суду законним і обґрунтованим та не вбачає підстав для його скасування.

В обґрунтування відзиву зазначила, доводи відповідача про застосування для обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 у зв`язку із втратою годувальника лише даних заробітку та стажу померлого не ґрунтуються на вимогах Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно із яким базою для обчислення пенсії є розмір пенсії за віком померлого, а не окремо його стаж та заробіток. Проте, за життя померлому ОСОБА_2 пенсія за віком не призначалась. Померлий ОСОБА_2 отримував пенсію за вислугою років, яка є спеціальним видом пенсії, що не передбачений Законом №1058 та обчислювалась у відсотках від заробітної плати без урахування середньої заробітної плати по Україні. При обчисленні пенсії у зв`язку із втратою годувальника ОСОБА_1 розмір пенсії за віком ОСОБА_2 згідно із Законом 1058 обчислювався вперше.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 до 26 листопада 2020 року перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримувала пенсію за віком, призначену відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

26 листопада 2020 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про перерахунок пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, а саме її чоловіка ОСОБА_2 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

Померлий ОСОБА_2 за життя отримував пенсію за вислугу років працівникам льотних екіпажів, яка була призначена йому 07 грудня 1999 року відповідно до статті 53 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Пенсія обчислювалась з середньомісячного заробітку за роботу, що дає право на пенсію за вислугу років, та складала 17120,00 грн.

При обчисленні розміру пенсії позивача у зв`язку з втратою годувальника, її розмір було обчислено із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) за 2014-2016 роки у сумі 3764,00 грн. із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, перерахованого відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року №124 «Питання проведення індексації пенсії у 2019 році» та Постанови Кабінету Міністрів України від 01 квітня 2020 року №251 «Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році» (4404,35 грн. * 1,11 = 4888,83 грн.).

На адвокатський запит представника позивача щодо пенсійного забезпечення ОСОБА_1 , Головним управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області надано відповідь, викладену у листі від 19 січня 2021 року №0800-0205-8/3426. Головне управління пенсійного фонду посилається на норму частини третьої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно із якою при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватись заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, вказані в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначенні (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Вважаючи дії відповідача протиправними та такими, що порушують її права, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших передбачених джерел, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058 (далі - Закон №1058)

Відповідно до частини першої статті 9 Закону №1058, в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором (частина перша статті 10 Закону №1058).

Порядок та умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника визначено у статті 36 Закону №1058.

Так, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 36 Закону №1058, непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Позивач відповідно до статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є отримувачем пенсії за віком. Також, у розумінні цього ж Закону вона є непрацездатним членом сім`ї померлого годувальника, у зв`язку з чим має право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини третьої статті 36 Закону №1058 до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:

1) були на повному утриманні померлого годувальника;

2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Тобто, особі надано право обирати вид пенсії, якщо вона має право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника).

Відповідно до статті 37 Закону Закон №1058 пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника.

Судом встановлено, що померлий ОСОБА_3 за життя отримував пенсію за вислугою років, розмір якої було обчислено у відсотках від заробітної плати без урахування середньої заробітної плати по Україні та він становив 17 120 грн. Під час призначення померлому ОСОБА_3 пенсії за вислугою років згідно із статтею 53 Закону України «Про пенсійне забезпечення» показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески взагалі не застосовувався. Розмір пенсії померлого ОСОБА_4 обчислювався з середньомісячного заробітку за роботу, що дає право на пенсію за вислугу років, одержуваного перед її припиненням.

Частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, вказані в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (перерахунку) попереднього виду пенсії.

Даною нормою передбачено переведення з одного виду пенсії на інший, які передбачені статтею 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника).

Пенсія, яку отримував померлий ОСОБА_3 - це спеціальний вид пенсії, який Законом №1058 не передбачений, а тому положення частини третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в даному випадку застосуванню не підлягають.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що померлий ОСОБА_3 жодним із видів загальнопередбаченої пенсії раніше не користувався, під час призначення ОСОБА_1 пенсії у зв`язку з втратою годувальника мала бути застосована середня заробітна плата в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії у зв`язку з втратою годувальника, яка призначається виходячи з розміру пенсії за віком померлого.

Тому, пенсія за віком померлого ОСОБА_4 (від якої і призначалася пенсія у зв`язку з втратою годувальника позивачу) мала бути обчислена у такому самому порядку як й іншим громадянам України, які звернулися за призначенням пенсії у 2020 році відповідно до частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Так, згідно із частиною другою статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск: К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

В даному випадку, обчислюючи розмір пенсії за віком померлого ОСОБА_4 для призначення ОСОБА_1 пенсії у зв`язку з втратою годувальника, відповідач мав застосувати порядок та формули, які застосовуються при первинному призначенні пенсії у 2020 році, тобто обчислити розмір пенсії за віком померлого ОСОБА_4 із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Слід зазначити, що стверджуючи про неможливість проведення посмертних перерахунків пенсії ОСОБА_2 , відповідач визнає, що сам перерахував його пенсію посмертно згідно із Постановами КМУ «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» від 20.02.2019 №124 та «Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році» від 01.04.2020 №251, про що вказав у відзиві на позов та апеляційній скарзі.

Щодо посилання відповідача на позиції Верховного Суду України, слід зазначити наступне.

У справах №461/4328/16-а та №2-а-4639/11/2114 судом встановлено, що позивачем було порушено установлений порядок звернення до уповноваженого органу Пенсійного фонду України за перерахунком пенсії, зокрема не подано заяву про перерахунок пенсії встановленого зразка.

Натомість, у даній справі ОСОБА_1 звернулась до відповідача в установленому порядку за призначенням пенсії у зв`язку з втратою годувальника, а не за перерахунком пенсії.

У справі №21-4636а15 померлим годувальникам за життя була призначена пенсія за віком згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а у даній справі померлому годувальнику за життя пенсія за віком згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не призначалась.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість висновків суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог.

Колегія суддів звертає увагу, що судом першої інстанції в другому абзаці резолютивної частини оскарженого рішення визнано протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України в особі Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності МВС України щодо відмови ОСОБА_5 у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення позивача, станом на 19 листопада 2019 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ, положень постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських національної поліції», з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_5 .

У справі, що розглядається, характер спірних правовідносин, предмет доказування та інший склад учасників, що свідчить про допущені судом першої інстанції описки при написанні оскарженого рішення.

Відповідно до ст.253 КАС України, суд, який постановив судове рішення, може з власної ініціативи або за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Судом першої інстанції рішення ухвалено з додержанням норм матеріального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 березня 2021 року у справі № 280/829/21 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.А. Щербак