Справа № 640/23240/21
Суддя: Вовк П.В.
Дата ухвалення: 2021-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2021 року м. Київ № 640/23240/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Вовка П.В., розглянув адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Київська енергетична будівельна компанія» до Державної податкової служби України та Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю «Київська енергетична будівельна компанія» (далі також - ТОВ «КЕБК», позивач) до Державної податкової служби України (далі також - ДПС України, відповідач-1) та Головного управління ДПС у місті Києві (далі також - ГУ ДПС у м. Києві, відповідач-2), у якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії ДПС України та ГУ ДПС у м. Києві щодо зменшення в даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (далі також - СЕА ПДВ) ТОВ «КЕБК» реєстраційного ліміту у сумі 2 965 030, 00 грн.;

- зобов`язати ДПС України та ГУ ДПС у м. Києві відновити/збільшити в даних СЕА ПДВ позивача реєстраційний ліміт у сумі 2 965 030, 00 грн. та відобразити відповідне збільшення в СЕА ПДВ.

Ухвалою суду від 25 серпня 2021 року відкрито провадження у даній справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачами помилково, без врахування фактичних обставин реєстрації позивачем податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунків коригувань до них, зменшено в СЕА ПДВ реєстраційний ліміт позивача у сумі 2 965 030, 00 грн.

За час розгляду справи відповідачами не було надано суду відзивів на позовну заяву або інших документів, зі змісту яких можливо було б встановити їх ставлення до заявлених позовних вимог.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з матеріалів справи, 16 грудня 2020 року ТОВ «КЕБК» в Єдиному реєстрі податкових накладних були зареєстровані податкові накладні № 22 від 30 листопада 2020 року на загальну суму 5 527 961, 28 грн., у т.ч. ПДВ - 921 326, 88 грн. та № 24 від 30 листопада 2020 року на загальну суму 12 262 224, 84 грн., у т.ч. ПДВ - 2 043 704, 14 грн.

Водночас, 16 грудня 2020 року ТОВ «КЕБК», у зв`язку із самостійним виявленням помилки, зареєструвало в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі також - ЄРПН) розрахунки коригувань кількісних і вартісних показників № 6 від 30 листопада 2020 року до податкової накладної №22 від 30 листопада 2020 року на суму ПДВ - 921 326, 88 грн. та № 5 від 30 листопада 2020 року до податкової накладної № 24 від 30 листопада 2020 року на суму ПДВ - 2 043 704, 14 грн.

Як зазначає позивач, у зв`язку з тим, що акти виконаних робіт (довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат, Форма КБ-3) за грудень 2020 року №5 та № 540 були підписані між ТОВ «КЕБК» та відокремленим підрозділом «Запорізька АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» лише 10 грудня 2020 року, податкові накладні від 30 листопада 2020 року № 22 та № 24 не були включені до декларації позивача з ПДВ за листопад 2020 року, у зв`язку з відсутністю підтверджуючих первинних документів.

Таким чином, враховуючи, що зобов`язання ТОВ «КЕБК» по декларації з ПДВ за листопад 2020 року склали 27 264 245, 00 грн., а дані ЄРПН становили 30 229 276, 00 грн., була наявна від`ємна сума перевищення по сумах помилково зареєстрованих податкових накладних у розмірі 2 965 031, 00 грн.

Водночас, 29 грудня 2020 року ТОВ «КЕБК» зареєструвало в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, які відповідають первинним документам, а саме:

- № 3 від 10 грудня 2020 року на суму 5 527 961, 28 грн., у т.ч. ПДВ - 921 326, 88 грн.;

- № 4 від 10 грудня 2020 року на суму 12 262 224, 84 грн., у т.ч. ПДВ - 2 043 704, 14 грн.

Оскільки зобов`язання ТОВ «КЕБК» по декларації з ПДВ за грудень 2020 року склали 16 775 673, 00 грн., а дані ЄРПН становили 13 810 643 грн., має місце позитивна сума перевищення по сумах зареєстрованих розрахунків коригувань у розмірі 2 965 031,02 грн.

Як зазначив позивач, в момент подачі декларації з ПДВ за грудень 2020 року, система сприймає меншу суму зареєстрованих податкових накладних в ЄРПН ніж зазначено в декларації з ПДВ як борг підприємства та безпідставно «резервує»/списує цю суму з ліміту позивача.

Позивач звернувся листом № К/21-45 від 15 січня 2021 року до ГУ ДПС у м. Києві про надання інформації. У зазначеному листі ТОВ «КЕБК» надало свої пояснення щодо податкової декларації з податку на додану вартість та зареєстрованими податковими зобов`язаннями в ЄРПН за листопад 2020 року з зазначенням того, що саме призвело до невідповідності між сумою задекларованою в податковій декларації з податку на додану вартість за листопад 2020 року та сумою зареєстрованих податкових зобов`язань в ЄРПН за листопад 2020 року.

Від ГУ ДПС у м. Києві на адресу позивача надійшов лист № 16875/6/26-15-04-02-16 від 18 лютого 2021 року щодо невідповідності даних системи електронного адміністрування ПДВ в якому було зазначено, що згідно інформаційних ресурсів ДПС по ТОВ «КЕБК» перевищення за звітний (податковий) період грудень 2020 року становить 2 965 030, 00 грн., а саме сума за виданими податковими накладними з урахуванням розрахунків коригування, дата виписки яких грудень 2020 року, становить 13 810 642, 58 грн., яка на 2 965 030,42 грн. менша, ніж задекларована сума податкових зобов`язань платником податків у податковій звітності з ПДВ, саме тому реєстраційна сума позивача була зменшена на суму перевищення податкових зобов`язань у розмірі 2 965 030,00 грн. Також, додатково було зазначено, що реєстраційна сума обчислюється автоматично та централізовано на рівні ДПС України для кожного платника податку щоразу, як відбувається зміна значення будь-якого з показників формули.

ТОВ «КЕБК» повторно звернулося до ГУ ДПС у м. Києві з листом № К/21-391 від 10 березня 2021 року про виправлення помилки стосовно позивача, а також з проханням надати відповідь стосовно відповідного структурного підрозділу ДПС України, який відповідає за виправлення саме таких помилок, які не підпадають під стандартні випадки.

У відповідь на дане звернення, ГУ ДПС у м. Києві повідомило позивача про необхідність звернутися до ДПС України (лист № 31936/6/26-15-04-02-16 від 25 березня 2021 року).

08 квітня 2021 року ТОВ «КЕБК» звернулося до ДПС України листом № К/21-599 про виправлення технічної помилки стосовно товариства та повернення позивачу знятого ліміту у сумі 2 965 030, 00 грн.

В свою чергу, ДПС України, посилаючись на норми законодавства, роз`яснило порядок реєстрації та внесення коригувань (лист № 10661/6/99-00-18-03-04-06 від 13 травня 2021 року).

ДПС України зазначила, що обсяги постачання товарів/послуг та сума ПДВ, вказані в такій податковій накладній (не підтвердженій первинними документами) і розрахунку коригування до неї, не підлягають відображенню в податковій звітності з ПДВ.

Поряд з зазначеним, ДПС України також запропонувало ТОВ «КЕБК» звернутись безпосередньо до контролюючого органу за місцем податкового обліку.

01 липня 2021 року ТОВ «КЕБК» звернулося до ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДПС у м. Києві та з копіями до ДПС і ГУ ДПС у м. Києві листом № К/21-1212 про виправлення технічної помилки стосовно позивача та повернення останньому знятого ліміту у сумі 2 965 030, 00 грн.

ДПС України у своєму листі-відповіді № 17261/6/99-00-18-03-04-06 від 27 липня 2021 року повідомила, що СЕА ПДВ працює виключно в автоматичному режимі та на підставі алгоритмів, розроблених відповідно до статті 200-1 Податкового кодексу України (далі - ПК України) та Порядку № 569, і не допускає ручного втручання в її роботу.

Аналогічна позиція викладена й в листі ГУ ДПС у м. Києві № 66962/6/26-15-04-02-16 від 09 липня 2021 року.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Суд звертає увагу на те, що наведеними вище листами контролюючий орган, яким згідно з п. 41.1 статті 41 ПК України є ДПС України та його територіальний підрозділ ГУ ДПС у м. Києві фактично визнано, що помилка була допущена не з боку позивача, а з боку електронної системи адміністрування податку, яка не розпізнає відповідні розрахунки коригування та не допускає ручного втручання в її роботу.

Відповідно до вимог ч. 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 14.1.178, п. 14.1.181 статті 14 ПК України, податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього кодексу; податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього кодексу.

Платниками вказаного податку, відповідно до статті 183 ПК України, є будь-яка особа, що підлягає обов`язковій реєстрації як платник податку, або добровільно зареєстрована особа.

Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог п. 200-1.3 статті 200-1 ПК України обчислюється сума, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄРПН.

На підставі п. 50.1 статті 50 ПК України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковій період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Відповідно до п. 1 розділу III Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року № 21, до податкової декларації з податку на додану вартість вносяться дані податкового обліку платника окремо за кожний звітний (податковий) період без наростаючого підсумку.

Дані, наведені в податковій звітності, мають відповідати даним бухгалтерського та податкового обліку платника.

Отже, в податковій декларації з ПДВ платником податку зазначаються дані, вказані в складених податкових накладних на підставі первинних документів.

Таким чином, у разі складання податкової накладної без факту здійснення господарської операції та її реєстрації в ЄРПН, платник податку відповідно до п. 192.1 статті 192 ПК України, з метою виправлення помилок, допущених при складанні такої податкової накладної, може скласти розрахунок коригування до неї. Такий розрахунок коригування підлягає реєстрації в ЄРПН отримувачем товарів/послуг, на якого була складена така податкова накладна.

Обсяги постачання товарів/послуг та сума податку на додану вартість, вказані в такій податковій накладній (не підтвердженій первинними документами) і розрахунку коригування до неї, не підлягають відображенню в податковій декларації з ПДВ.

При цьому суми ПДВ, зазначені у податковій накладній, складеній без факту здійснення господарської операції, та розрахунку коригування до неї, при їх реєстрації в ЄРПН враховуються у відповідних обсягах при обчисленні реєстраційної суми.

Відповідно до роз`яснень ДПІ у листі № 2095/6/99-99-15-03-02-15/ІПК від 03 жовтня 2017 року, якщо платником податку була зареєстрована помилково складена податкова накладна, то така податкова накладна не належить до відображення у звітності з ПДВ (декларації ПДВ). Розрахунок коригування, який може бути вписаний до такої податкової накладної, належить до реєстрації, але до звітності з ПДВ також не включається.

Згідно ч. 1 статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить на користь висновку, що в контексті податкових спорів позбавлення права отримати податкову вигоду (податковий кредит чи бюджетне відшкодування ПДВ обмежень, що не ґрунтуються на вимогах закону у праві вільно розпоряджатись накопиченим за наслідками розрахунків з бюджетом від`ємним значенням з податку на додану вартість) розглядається як позбавлення власності: «... Мирне володіння (майном) означає, що порушення принципу, встановленого у першому реченні статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може мати місце і за відсутності прямого або фізичного втручання у право власності. Так, наприклад, порушення може мати форму позбавлення можливості використати власність, ненадання дозволів, або інших форм перешкоджання реалізації права власності, що є наслідком застосування законодавства або заходів органів державної влади (Рішення Європейського суду з прав людини у справі Wiggins v. Unated Kingdom Appl. 7456/76 (1976))».

Згідно з положеннями податкового законодавства система електронного адміністрування податку на додану вартість організована на центральному рівні ДПС України, а відтак на цьому ж рівні відбувається і автоматичне обчислення реєстраційної суми при зміні значення будь-якого з показників формули, тобто саме на ДПС України покладається обов`язок щодо забезпечення автоматичного збільшення у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суми, на яку платник податків має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄРПН на суму непогашеного від`ємного значення податку на додану вартість.

У контексті наведеного вище суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Натомість, на виконання покладеного на відповідачів обов`язку щодо доказування правомірності вчинених ними дій не було надано суду будь-яких доказів.

При вирішенні даної справи суд враховує, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до статті 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За наслідком здійснення аналізу оскаржуваного рішення на відповідність наведеним вище критеріям, суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250, 263 КАС України суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Київська енергетична будівельна компанія» (01013, місто Київ, вулиця Промислова, будинок 4-А; ) до Державної податкової служби України (04053, місто Київ, Львівська площа, будинок 8; ) та Головного управління ДПС у місті Києві (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19; код ЄДРПОУ ВП 44116011) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Державної податкової служби України та Головного управління ДПС у місті Києві щодо зменшення в даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «Київська енергетична будівельна компанія» реєстраційного ліміту у сумі 2 965 030, 00 грн. (два мільйони дев`ятсот шістдесят п`ять тисяч тридцять гривень).

Зобов`язати Державну податкову службу України та Головне управління ДПС у місті Києві відновити/збільшити в даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «Київська енергетична будівельна компанія» реєстраційний ліміт у сумі 2 965 030, 00 грн. (два мільйони дев`ятсот шістдесят п`ять тисяч тридцять гривень) та відобразити відповідне збільшення в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у місті Києві на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Київська енергетична будівельна компанія» понесені останнім судові витрати у розмірі 2 379, 00 грн. (дві тисячі триста сімдесят дев`ять гривень).

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 КАС України.

Суддя П.В. Вовк