Справа № 140/5365/21
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2021-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
06 жовтня 2021 року ЛуцькСправа № 140/5365/21
Волинський окружний адміністративний суд у складі:
судді Смокович В.І., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріо Трейд Груп» до Головного управління ДПС у Волинській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
Товариство з обмеженою відповідальністю «Ріо Трейд Груп» (надалі - ТзОВ «Ріо Трейд Груп», позивач) звернулося з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі - ГУ ДПС у Волинській області), Державної податкової служби України (далі - ДПС України) про визнання протиправним та скасування рішення комісії ГУ ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 30 квітня 2021 року №2618942/37425269 про відмову у реєстрації податкової накладної від 26 березня 2021 року №53 та зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних вказану податкову накладну.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2021 року позов ТзОВ «Ріо Трейд Груп» до ГУ ДПС у Волинській області, ДПС України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задоволено повністю (арк. спрю 94-100).

Позивач 27 вересня 2021 року подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути на користь ТзОВ «Ріо Трейд Груп» за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Волинській області та ДПС України витрати професійну правничу допомогу по 5000,00 грн (п`ять тисяч гривень) з кожного.

Представник відповідачів у заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення від 05 жовтня 2021 року, заперечує проти стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу в загальному розмірі 10000,00 грн та вказує, що вказані витрати не є співрозмірними із даною справою (арк. спр. 113-114).

Розпорядженням в.о. керівника апарату Волинського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року №01-83/163/21 призначено повторний автоматизований розподіл справи, за результатами якого згідно із протоколом визначено суддю Смокович В.І. для розгляду вказаної заяви.

Відповідно до частини третьої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Оскільки рішення Волинського окружного адміністративного суду 17 вересня 2021 року винесено в порядку письмового провадження без виклику сторін, тому винесення додаткового судового рішення здійснюється судом у тому ж порядку без виклику сторін.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для ухвалення додаткового рішення з огляду на таке.

Частиною першою статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як визначено частинами першою, п`ятою статті 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 3 частини першої статі 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Витрати на професійну правничу допомогу відповідно до положень пункту 1 частини третьої статті 132 КАС України належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із частинами третьою - п`ятою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як передбачено частинами шостою, сьомою статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм, слід дійти висновку про те, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором.

На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу суду надано такі документи: договір про надання правничої допомоги (юридичних послуг) від 20 травня 2021 року №20/05/21-1, детальний опис наданих послуг від 26 травня 2021 року, акт прийому-передачі наданих послуг від 26 травня 2021 року, платіжне доручення від 26 травня 2021 року №782 (арк. спр. 63-66).

Відповідно до пункту 2.1 договору про надання правничої допомоги (юридичних послуг) від 20 травня 2021 року №20/05/21-1 адвокат бере на себе зобов`язання надати необхідну правничу допомогу клієнту щодо оскарження рішення комісії ГУ ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 30 квітня 2021 року №2618942/37425269 про відмову у реєстрації податкової накладної №53 від 26 березня 2021 року поданої ТзОВ «Ріо Трейд Груп» та зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №53 від 26.03.21, подану ТзОВ «Ріо Трейд Груп», датою її подання у судовому порядку у Волинському окружному адміністративному суді та за необхідності у Восьмому апеляційному адміністративному суді.

Згідно із пунктом 2.2 вказаного договору за ознайомлення з документами, наданням їм правового аналізу, аналіз судової практики з аналогічного питання, підготовкою та поданням позовної заяви до Волинського окружного адміністративного суду та представництво інтересів клієнта в суді встановлюється плата у сумі 10000 грн. (десять тисяч гривень).

Загальна вартість робіт (наданих послуг) в сумі 10000,00 грн була сплачена позивачем адвокату згідно із платіжним дорученням від 26 травня 2021 року №782.

Як убачається із детального опису наданих послуг від 26 травня 2021 року та акту прийому-передачі наданих послуг від 26 травня 2021 року позивачу були надані наступні послуги: попередня правова консультація щодо характеру спірних правовідносин - 1 година (800,00 грн); ознайомлення з наданими документами 1,5 години (1200,00 грн); пошук, правовий аналіз законодавства та опрацювання судової практики Верховного Суду, що регулює спірні правовідносини 3 години (2400,00 грн); підготовка позовної заяви, виготовлення копій додатків для суду та відповідачів, формування пакету документів для подання до Волинського окружного адміністративного суду 7 годин (56000,00 грн).

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, суд має виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру залежно від конкретних обставин справи. Надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто повинно бути доведено доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справ.

Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу даної справи, суд зауважує, що ознайомлення з наданими документами, пошук, правовий аналіз законодавства та опрацювання судової практики Верховного Суду, що регулює спірні правовідносини є єдиним комплексом дій, що охоплюються загальною діяльністю адвоката та мають на меті складання позовної заяви і подання її до суду, а визначення суми гонорару за кожну з зазначених дій не є виправданим, а тому підлягає зменшенню.

Окрім того, справа про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в ЄРПН є спором немайнового характеру незначної складності, а спірні правовідносини регулюється нормами ПК України та великої кількості підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, не передбачають.

Предметом судового розгляду у даній справі були господарські операції лише за однією податковою накладної, у реєстрації якої було відмовлено контролюючим органом та провадження здійснювалося в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами справи.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат на підставі статті 41 Конвенції, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України" від 23 січня 2014 року, заява №19336/04, пункт 268). У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії2 (Lavents v. Latvia, заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумний розмір.

Верховний Суд в постановах від 22 грудня 2020 року по справі №520/8489/19, від 07 травня 2020 року по справі №320/3271/19, від 10 березня 2020 року по справі №520/8489/19 зазначив, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Також, при визначенні суми відшкодування суд має враховувати критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19.

Таким чином, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним.

На думку суду, виходячи із критеріїв, визначених частинами третьою, п`ятою статті 134, частиною дев`ятою статті 139 КАС України, з урахуванням заперечень відповідачів щодо обґрунтованості та співмірності розміру витрат на правничу допомогу, враховуючи незначну складність справи заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу є неспівмірною із заявленими вимогами немайнового характеру, а тому справедливим розміром відшкодування позивачу фактично понесених витрат на професійну правничу допомогу у цій справі за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів є сума 2500,00 грн (дві тисячі п`ятсот гривень копійок) по 1250,00 грн (одна тисяча двісті п`ятдесят гривень 00 копійок) з кожного відповідача. Решту витрат на професійну правничу допомогу повинен понести позивач.

Керуючись статтями 132, 134, 139, 143, 252 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву позивача про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріо Трейд Груп» до Головного управління ДПС у Волинській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріо Трейд Груп» (43016, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кафедральна, 16, ідентифікаційний код юридичної особи 37425269) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області (43010, місто Луцьк, Київський майдан, 4, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи 44106679) судові витрати на професійну правничу адвоката у сумі 1250,00 грн (одна тисяча двісті п`ятдесят гривень 00 копійок).

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріо Трейд Груп» за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (04053, місто Київ, площа Львівська, 8, ідентифікаційний код юридичної особи 43005393) судові витрати на професійну правничу адвоката у сумі 1250,00 грн (одна тисяча двісті п`ятдесят гривень 00 копійок).

У стягненні решти суми витрат відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.І. Смокович

Повний текст додаткового судового рішення складено 06 травня 2021 року.