Справа № 280/3631/21
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2021-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 жовтня 2021 року м. Дніпросправа № 280/3631/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09 липня 2021 року (суддя Калашник Ю.В.) у справі №280/3631/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

1) визнати протиправними рішення № 87 від 07.04.2021 щодо зміни (зменшення) ОСОБА_1 при перерахунку процентного розміру пенсії за вислугу років з 90 % до 60 % від місячної заробітної плати та обмеження пенсії максимальним розміром;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з 13.12.2019 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, в розмірі 90 % від суми місячної заробітної плати, (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, визначеного в довідці прокуратури Запорізької області від 13.03.2020 за №18-176 вих-20, без обмеження її максимального розміру пенсії, відповідно до вимог статті ст. 86 Закону України Про прокуратуру № 1697-VII, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області та отримує пенсію за вислугу років, яка призначена з 11.08.2010 на підставі статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII від 05.11.1991 (далі Закон №1789-XII) . Впродовж часу перебування позивача на обліку відповідальним органом неодноразово здійснювався перерахунок пенсії у розмірі 90% від суми місячної (чинної) заробітної плати без обмеження максимальним розміром. З 13.12.2019 року, на виконання судового рішення, відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача на підставі довідки прокуратури Запорізької області від 13.03.2020 №18-176вих-20. При цьому застосовано положення статті 86 Закону України «Про прокуратуру №1697-VII від 14.10.2014 (далі Закон №1697-VII) та здійснено перерахунок в розмірі 60% від суми місячної (чинної) заробітної плати, з обмеженням максимальним розміром. Таке рішення відповідача щодо зміни (зменшення) відсоткового розміру пенсії та обмеження її максимальним розміром позивач вважає протиправним та таким, що порушує його конституційні права на соціальний захист і пенсійне забезпечення. З цих підстав позивач просив задовольнити позов.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 09 липня 2021 року

адміністративний позов задоволено частково, а саме:

визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №87 від 07.04.2021 про перерахунок пенсії ОСОБА_1 в частині зменшення основного розміру пенсії з 90 процентів до 60 процентів відповідних сум грошового забезпечення при проведенні з 13.12.2019 перерахунку пенсії ОСОБА_1 , згідно довідки прокуратури Запорізької області від 13.03.2020 за №18-176 вих-20.

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати (грошового забезпечення), згідно довідки прокуратури Запорізької області від 13.03.2020 за №18-176 вих-20, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність зменшення відповідачем відсоткового значення розміру пенсії позивача під час її перерахунку до 60% сум заробітної плати.

Такі висновки суд обґрунтував тим, що вказаний відсотковий розмір встановлений частиною другої статті 86 Закону №1697-VII, яка підлягає застосуванню при призначенні пенсій прокурорським працівникам у разі реалізації ними первинного права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

При цьому, суд вказав, що у спірному випадку при перерахунку пенсії позивача має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а саме частина 1 статті 50-1 Закону №1789-XII.

З цих підстав, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо визнання протиправним рішення відповідача в частині зменшення основного розміру пенсії та зобов`язання останнього здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років у розмірі 90 % від суми місячної заробітної плати підлягають задоволенню.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі. В апеляційній скарзі скаржник висловлює незгоду із рішенням суду першої інстанції, в частині задоволених позовних вимог, зазначаючи, що таке ухвалено судом при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, та з неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник посилається на те, що пенсія позивача розрахована згідно вимог чинного законодавства та на підставі документів, наявних у пенсійній справі, правові підстави для її перерахунку у розмірі 90% від суми заробітної плати відсутні. З приводу висновків суду щодо необхідності застосування у спірному випадку норми, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії позивачу, скаржник, з посиланням на судову практику, зазначає, що в ситуації з перерахунком призначеної пенсії працівникам органів прокуратури таке право може ґрунтуватись лише на положеннях чинного на день звернення із заявою про перерахунок пенсії законодавства та не може ґрунтуватись на законі, який втратив чинність. Отже, під час перерахунку відповідачем правомірно застосовано відсотковий розмір, що визначений чинними положеннями статті 86 Закону №1697-VII. Також скаржник зауважує, що питання щодо відсотку заробітної плати, з якого відбувається перерахунок пенсії позивача відповідно до довідки прокуратури Запорізької області від 13.03.2020 за №18-176 вих-20 вже досліджувалось Запорізьким окружним адміністративним судом під час розгляду адміністративної справи №280/2423/20, а позовні вимоги щодо здійснення перерахунку пенсії виходячи із 90% від суми заробітної плати на підставі вказаної довідки фактично вирішені судом в межах розгляду цієї адміністративної справи.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін з огляду на його законність та обґрунтованість.

Визначаючи межі апеляційного перегляду справи, суд апеляційної інстанції виходить з того, що рішення суду першої інстанції оскаржено відповідачем, з огляду на наведені ним в апеляційній скарзі аргументи, оскаржено в частині задоволених позовних вимог, а тому судом апеляційної інстанції надається оцінка рішенню суду першої інстанції, на предмет його законності та обґрунтованості, в частині вирішених позовних вимог, які судом задоволені.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, надану правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Запорізькій області та з 11.08.2010 отримує пенсію за вислугу років, яка призначена відповідно до положень Закону України Про прокуратуру від 05.11.1991 № 1789-ХІІ.

13.04.2021 позивачем до ГУ ПФУ в Запорізькій області подано заяву про перерахунок та виплату пенсії за вислугу років на підставі довідки прокуратури Запорізької області від №18-176вих.-20 від 13.03.2020 (а.с.14).

Листом від 22.04.2021 №5140-4705/Д-02/8-0800/21 ГУ ПФУ в Запорізькій області повідомило позивача про те, що перерахунок пенсії на підставі довідки прокуратури Запорізької області від 13.03.2020 № 18-176вих-20 проведено позивачу з 13.12.2019 на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15.03.2021 у справі №280/2423/20. Також повідомлено, що перерахунок проведено з урахуванням норм статті 86 Закону України Про прокуратуру, а саме в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, з обмеженням максимального розміру пенсії, одночасно надавши рішення № 87 від 07.04.2021 (а.с.15,17).

Не погоджуючись із рішенням № 87 від 07.04.2021 про зміну (зменшення) процентного розміру пенсії за вислугу років з 90% до 60% від місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Запорізької області від 13.03.2020 за №18-176 вих-20 при перерахунку ОСОБА_1 пенсії та обмеження пенсії максимальним (граничним розміром), позивач звернувся до суду з даним позовом.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Статтею 86 Закон №1697-VII , якою починаючи з 15.07.2015 урегульовано питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури, передбачено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої (прокурора) місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії (частина друга цієї статті у редакції, чинній станом на дату звернення позивача до пенсійного органу за перерахунком пенсії).

Саме даною нормою закону керувався відповідач у спірному випадку під час визначення відсотку заробітної плати, з якої має проводитись перерахунок пенсії позивача починаючи з 13.12.2019.

За наслідками розгляду справи, суд першої інстанції погодившись із позицією позивача, дійшов висновку про безпідставність застосування відповідачем відсоткового розміру пенсії, що визначений частиною другої статті 86 Закону №1697-VII (60%), вказавши при цьому, що у спірному випадку при перерахунку пенсії позивача має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а саме стаття 50-1 Закону №1789-XII (90%).

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції не може погодитись, виходячи із наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, пенсія за вислугу років позивачу призначена з 11.08.2010 на підставі положень Закону № 1789-ХІІ у розмірі 90% від суми заробітної плати.

Відповідно до частини першої статті 50-1 Закону №1789-XII (у редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

З 15 липня 2015 року набрав чинності Закон №1697-VII, відповідно до підпункту 1 пункту 3 розділу ХІІ "Прикінцеві положення" якого визнано таким, що втратив чинність Закон №1789-ХІІ, крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів.

Отже, на час здійснення відповідачем перерахунку пенсії, положення частини першої статті 50-1 Закону №1789-XII, на підставі якої позивачу була призначена пенсія за вислугу років та визначений її розмір як 90% від суми заробітної плати, втратили чинність.

Як зазначено вище, частиною другою статті 86 чинного Закону № 1697-VII встановлено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої (прокурора) місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Чинними на час проведення позивачу перерахунку пенсії, приписами частин першої третьої статті 81 Закону № 1697-VII в редакції Закону України від 19 вересня 2019 року № 113-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», який набрав чинності 25.09.2019, визначено складові заробітної плати прокурорів, якими є посадовий оклад, премії та надбавки за: 1) вислугу років; 2) виконання обов`язків на адміністративній посаді та інших виплат, передбачених законодавством, а також базовий розмір посадового окладу прокурора окружної прокуратури - 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, а частиною четвертою цієї правової норми передбачено застосування коефіцієнту 1,2 при визначенні посадових окладів прокурора обласної прокуратури відносно посадового окладу прокурора окружної прокуратури.

Тоді як частиною першою статті 49 Закону №1789-ХІІ, яка регулювала питання матеріального забезпечення прокурорів до 15.12.2015, передбачалось, що заробітна плата прокурорів і слідчих прокуратури складається із посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років і має забезпечувати достатні матеріальні умови для незалежного виконання службових обов`язків, а так само закріплення кваліфікованих кадрів. Надбавки за вислугу років встановлюються також іншим працівникам прокуратури (спеціалістам, службовцям, робітникам). Розміри посадових окладів, надбавок за класні чини та вислугу років затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Законом №1789-ХІІ розмір пенсії за вислугу років визначався у відсотках (80 відсотків і більше), виходячи із суми місячної (чинної) заробітної плати, розмір складових якої (посадового окладу, надбавок за класні чини та вислугу років) затверджувались Кабінетом Міністрів України, а за кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку, (частина перша статті 50-1), на відміну від положень Закону № 1697-VІІ, який передбачає інші базові показники заробітної плати прокурора (посадовий оклад, премії, надбавки за вислугу років, виконання обов`язків на адміністративній посаді та інші виплати, передбачені законодавством), розмір якої визначається з посадового окладу прокурора обласної прокуратури (як в цьому випадку) - 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, збільшених на коефіцієнт 1,2, а також інший розмір пенсії за вислугу років - 60% від заробітної плати прокурора.

За встановленими судом обставинами перерахунок пенсії за вислугу років позивачу проведено на підставі частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VІІ.

Враховуючи, що позивачу перерахунок пенсії проведено на підставі частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VІІ, виходячи із розміру та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок, визначених на підставі статті 81 цього Закону, то й розмір пенсії має визначатися на підставі приписів статті 86 Закону № 1697-VІІ, а саме частини другої, за якою розмір пенсії цієї категорії осіб має складати 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Позивач при зверненні до органу Пенсійного фонду з питання перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідної категорії працівників вказував, що має право на перерахунок пенсії через встановлення саме Законом № 1697-VІІ нових розмірів заробітної плати прокурорів, тобто вважав, що до правовідносин щодо перерахунку пенсії мають застосовувати приписи Закону № 1697-VІІ, а отже погодився із необхідністю перерахунку пенсії саме за нормами Закону № 1697-VІІ.

Заперечуючи застосування при перерахунку пенсії частини другої статті 86 цього Закону №1697-VІІ, позивач діє непослідовно, адже не враховує, що у питанні перерахунку раніше призначеної пенсії мають застосовуватися норми чинного закону, а не вибірково норми різних законів за його бажанням.

Окрім того, у Рішенні від 09.02.1999 р. №1-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що за загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Тобто, в ситуації з перерахунком призначеної пенсії працівникам органів прокуратури таке право може ґрунтуватися лише на положеннях чинного на день звернення із заявою про перерахунок пенсії законодавства та не може ґрунтуватися на законі, який втратив чинність.

Суд апеляційної інстанції вважає неможливим при вирішенні спірних правовідносин застосовувати за вибором конкретної особи норми двох різних законів, один з яких (що втратив чинність) визначав більший відсотковий розмір пенсії, а другий (чинний) новий розмір заробітної плати, з якої й має обчислюватися розмір пенсії.

При цьому, якщо приймати до увагу позицію позивача, такий підхід при перерахунку пенсії призведе до нерівного становища прокурорів, які виконували аналогічні за змістом функції, але звільнилися у різний час, оскільки ті прокурори, які звільнилися до набрання чинності Законом №1697-VІІ, будуть отримувати пенсію у розмірі до 90% місячної заробітної плати, а ті, які звільнилися під час дії Закону №1697-VІІ будуть отримувати пенсію у розмірі 60 % місячної заробітної плати.

Отже, з огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що право на перерахунок призначеної пенсії може бути реалізовано позивачем на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку (звернення особи у встановленому порядку до відповідного суб`єкта владних повноважень).

Таким чином, рішення відповідача про перерахунок пенсії №87 від 07.04.2021 в частині визначення відсоткового значення розміру пенсії позивача на рівні 60% від суми місячної (чинної) заробітної плати, ґрунтуються на положеннях чинного на момент виникнення та реалізації права на такий перерахунок закону, відступ від якого напряму б суперечив частині другій статті 19 Конституції України.

Відтак, суд апеляційної інстанції доходить висновку про помилковість висновків суду першої інстанції, якими підтримано позицію позивача, про необхідність застосування під час перерахунку пенсії позивача відсоткової величини визначення розміру пенсії у відсотках, яка діяла на момент її призначення, тобто 90%. При цьому, суд апеляційної інстанції бере до уваги те, що такі висновки суду першої інстанції ґрунтуються виключно на правових позиціях Верховного Суду, що викладені у постановах від 08.06.2021 по справі №263/15245/16-а, від 29.04.2020 по справі №490/5366/16-а тощо. Натомість, слід зауважити, що висновки, викладені у даних судових рішеннях суду касаційної інстанції, стосувались правовідносин, які виникли внаслідок зміни відсоткового значення при перерахунку пенсій працівникам прокуратури, що відбулись внаслідок внесення законодавцем змін до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках. При цьому суд вказує, що правовідносини стосовно призначення та перерахунку пенсій регулювались одним законом (№ 1789-ХІІ). В спірному ж випадку зміна відсоткового розміру пенсії відбулась внаслідок прийняття нового закону (№ 1697-VІІ), який, доречи, по-іншому визначає не тільки відсотковий розмір пенсії ніж Закон № 1789-ХІІ, а й інші умови матеріального забезпечення прокурорських працівників.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції, в частині задоволених позовних вимог, з прийняттям нової постанови, в цій частині заявлених вимог, про відмову в задоволенні позову.

Аргументи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, що позовні вимоги позивача щодо здійснення перерахунку пенсії виходячи із 90% від суми заробітної плати на підставі довідки прокуратури Запорізької області від 13.03.2020 за №18-176 вих-20 фактично вирішені в межах розгляду іншої адміністративної справи (рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15.03.2021 по справі №280/2423/20), не приймаються судом апеляційної інстанції, оскільки в межах цієї справи судом першої інстанції не вирішувалось по суті питання щодо відсотку заробітної плати, з якого має відбуватись перерахунок пенсії позивача, а у задоволенні цих вимог відмовлено з огляду на їх передчасність. При цьому, за обставин даної справи самого перерахунку пенсії позивача проведено не було, що фактично і стало підставою для звернення позивача з позовом до суду. В спірному ж випадку, перерахунок пенсії позивача проведений, при цьому, зменшено відсоткове значення розміру пенсії, з чим, зокрема, і пов`язує порушення своїх прав позивач.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області задовольнити.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09 липня 2021 року по справі №280/3631/21 в частині задоволених позовних вимог скасувати та в цій частині прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

В іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09 липня 2021 року по справі №280/3631/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України

Повне судове рішення складено 05.10.2021р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк