Справа № 1.380.2019.005730
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2021-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 жовтня 2021 року

Київ

справа №1.380.2019.005730

адміністративне провадження № К/9901/18842/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гімона М.М.,

суддів: Усенко Є.А., Яковенка М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства «Енергія-Новояворівськ» про роз`яснення постанови Верховного Суду від 22 липня 2021 року у справі №1.380.2019.005730 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства «Енергія-Новояворівськ» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство «Енергія-Новояворівськ» (далі - позивач, ТОВ НВП «Енергія-Новояворівськ») звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (далі - відповідач, ГУ ДПС), в якому просило визнати протиправним та скасувати наказ від 16 жовтня 2019 року №1265 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ НВП «Енергія-Новояворівськ».

Львівський окружний адміністративний суд рішенням від 24 лютого 2020 у задоволенні позову відмовив.

Восьмий апеляційний адміністративний суд постановою від 24 червня 2020 року апеляційну скаргу ТОВ НВП «Енергія-Новояворівськ» задовольнив. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2020 року скасував та прийняв постанову, якою адміністративний позов задовольнив. Здійснив розподіл судових витрат.

Верховний Суд постановою від 22 липня 2021 року касаційну скаргу ГУ ДПС задовольнив частково. Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2020 року скасував. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2020 року змінив в частині обґрунтування висновків та виклав його мотивувальну частину в редакції цієї постанови. В іншій частині рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2020 року залишив без змін.

2 вересня 2021 року до Верховного Суду надійшла заява позивача про роз`яснення постанови Верховного Суду від 22 липня 2021 року у справі № 1.380.2019.005730, в якій заявник просить роз`яснити, за який саме період податковий орган має провести планову документальну перевірку ТОВ НВП «Енергія-Новояворівськ»:

- з 1 січня 2015 року по 30 вересня 2018 року;

- з 1 липня 2016 року по 30 червня 2019 року;

- інший період.

Заявник мотивує подану заяву тим, що згідно з судовими рішеннями, які набрали законної сили у 2019 році, наказ від 22 жовтня 2018 року №6155 про проведення планової перевірки ТОВ НВП «Енергія-Новояворівськ» у період з 1 січня 2015 року по 30 вересня 2018 року відповідно до плану-графіку на 2018 рік було визнано правомірним та таким, що відповідає вимогам чинного законодавства. У зв`язку з цим відповідачем прийнято новий наказ від 16 жовтня 2019 року №1265, яким визначено період перевірки діяльності позивача з 1 липня 2016 року по 30 червня 2019 року. Колегія суддів Верховного Суду, переглядаючи справу №1.380.2019.005730 про оскарження наказу від 16 жовтня 2019 року №1265, дійшла висновку, що не проведення планової перевірки у строки та за період, визначені у наказі, з огляду на подання платником податків необґрунтованого позову до суду не може бути підставою для звільнення такого платника податків від проведення такої перевірки взагалі. З огляду на вказане, позивач просить роз`яснити, який період діяльності суб`єкта господарювання, за висновком колегії суддів, підлягає перевірці податковим органом, враховуючи визнання правомірними обох наказів про проведення планової перевірки.

22 вересня 2021 року справа №1.380.2019.005730 надійшла до Верховного Суду.

Розглянувши заяву ТОВ НВП «Енергія-Новояворівськ» про роз`яснення постанови Верховного Суду від 22 липня 2021 року, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої, другої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Суд зазначає, що невизначеність судового рішення означає, що воно містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання. Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті в судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають.

В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

За змістом наведеної статті, необхідність роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим, як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, хто буде здійснювати його виконання, й, при цьому, саме можливість примусового виконання рішення як така є однією з умов подання заяви про його роз`яснення.

За результатами касаційного розгляду справи №1.380.2019.005730 Верховний Суд скасував постанову апеляційного суду про задоволення позову, а рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову змінив в частині обґрунтування висновків суду.

Відповідно до частини першої статті 359, частини п`ятої статті 355 КАС України постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття. Судові рішення суду касаційної інстанції є остаточними і оскарженню не підлягають.

Судове рішення про відмову в задоволенні позову не підлягає виконанню.

Зі змісту заяви про роз`яснення рішення суду вбачається, що заявник просить роз`яснити постанову Верховного Суду з мотивів постановлення судового рішення, проте роз`яснення не допускається саме щодо мотивів та висновків судового рішення.

У мотивувальній частині постанови Верховного Суду від 22 липня 2021 року у справі № 1.380.2019.005730 наведено норми матеріального права, якими керувався суд касаційної інстанції, та сформовані за наслідками їх аналізу висновки в частині визначених скаржником меж касаційного оскарження, а саме щодо спірного у цій справі питання відносно можливості коригування податковим органом плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків у поточному році та видання нового наказу про проведення планової перевірки за наявності судового рішення про визнання правомірним попереднього наказу про проведення документальної планової перевірки.

Окремо, колегія суддів Верховного Суду звертає увагу, що механізм, визначений цією статтею, не може використовуватися, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, наприклад, мотивації судового рішення.

Разом з тим, у поданій заяві про роз`яснення судового рішення ТОВ НВП «Енергія-Новояворівськ» не зазначено, які саме частини судового рішення є незрозумілими та в чому це полягає, які саме труднощі пов`язані з виконанням вказаного судового рішення. Порушене позивачем у заяві про роз`яснення судового рішення питання саме щодо періоду, за який податковий орган має правові підстави для проведення планової перевірки підприємства позивача, враховуючи встановлення в судовому порядку правомірності прийняття ним обох наказів про проведення такої перевірки, не було предметом судового розгляду ні судами попередніх інстанцій, ні касаційним судом. При цьому воно стосується не виконання самого рішення суду, а виконання індивідуального акта, який був предметом позову.

Отже, судове рішення є зрозумілим і не викликає можливості подвійного тлумачення його резолютивної частини, що могло б викликати труднощі у його виконанні, зокрема й тому, що ухвалене судом першої інстанції рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, з яким погодився Верховний Суд, виконанню не підлягає.

Мотиви, які навів заявник у своїй заяві, по суті полягають у незгоді з постановою Верховного Суду, а питання, на які позивач хоче отримати роз`яснення у порядку статті 254 КАС України, поставлені у такому аспекті, що вимагають від суду додаткового обґрунтування вже ухваленого судового рішення, що чинним законодавством не передбачено і є неприпустимим. Відтак, у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення слід відмовити.

Керуючись статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства «Енергія-Новояворівськ» про роз`яснення постанови Верховного Суду від 22 липня 2021 року у справі №1.380.2019.005730.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

СуддіМ.М. Гімон Є.А. Усенко М.М. Яковенко