Справа № 341/1634/20
Суддя: ГАПОЛЯК Т. В.
Дата ухвалення: 2021-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 341/1634/20
Номер провадження 2-а/341/11/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року м.Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Гаполяка Т.В., розглянувши в порядку письмового провадження без виклику осіб, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до

-Головного управління національної поліції Івано-Франківській області;

-Департаменту патрульної поліції,

третьої особи, що не заявляє самостійних вимог інспектора відділу БДР УПП в Івано-Франківській області Бойчука Любомира Євгеновича,

про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Головного управління національної поліції Івано-Франківській області, третьої особи, що не заявляє самостійних вимог інспектора відділу БДР УПП в Івано-Франківській області Бойчука Л.Є. Судом залучено до участі у справі співвідповідачем - Департамент патрульної поліції.

Позовна заява містить позовні вимоги:

- скасувати постанову інспектора відділу БДР УПП в Івано-Франківській області Бойчука Л.Є. від 01 жовтня 2020 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 140 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 грн.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 01 жовтня 2020 року інспектором відділу БДР УПП в Івано-Франківській області Бойчуком Л.Є. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 140 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 грн.

Підставою винесення постанови стало невиконання вимоги (припису) інспектора Бойчука Л.Є. від 25 жовтня 2019 року адресованого Бурштинській міській раді щодо ліквідації виявлених недоліків під час осіннього обстеження.

Зазначає, що ним, як заступником міського голови міста Бурштина не допущено винної поведінки протиправної бездіяльності. Зокрема, при підготовці бюджету на 2020 рік ним внесено пропозиції щодо видатків бюджету на виконання вимог припису. Бюджетом видатки визначені частково. Інспектором також порушено строки накладення адміністративного стягнення.

Представником відповідача - Департаментом патрульної поліції Грінченко Д.М. скеровано до суду відзив на позов. Заперечуючи позов покликається на те, що поліцейським дотримано процедури документування факту порушення.

Дослідивши наявні докази, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов наступних висновків.

Згідно статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

У відповідності до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, вчинених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно з статтею 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: в тому числі частини перша, друга і третя статті 140.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до частини 1 статті 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення, порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху, тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом правопорушень, передбачених цією статтею, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Об`єктивна сторона цих правопорушень полягає у недодержанні правил, норм і стандартів при утриманні шляхів та невжитті заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених цією статтею, характеризується наявністю як умислу, так і необережності. Суб`єктами правопорушень, передбачених, зокрема частиною 1 статті 140 КУпАП, можуть бути лише посадові особи, до компетенції яких належить додержання правил, норм і стандартів при утриманні шляхів, вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт.

Таким чином, для вирішення питання правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до частини 1 статті 140 КУпАП встановленню підлягають наступні обставини: чи вчинені особою відповідні дії (бездіяльність), що становлять об`єктивну сторону вказаного правопорушення та стали підставою для прийняття рішення про притягнення до адміністративної відповідальності, та чи є особа, виходячи із норми зазначеної статті, суб`єктом даного правопорушення.

Згідно із п.1.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Отже, бездіяльність осіб не повинна створювати небезпеку чи перешкоду для руху. Невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху передбачають притягнення відповідної посадової особи до відповідальності, передбаченої законом.

Як вбачається із матеріалів справи, позивача 01 жовтня 2020 року було притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку з тим, що останній перебуваючи на посаді першого заступника міського голови м.Бурштина порушив правила, норми і стандарти, що стосуються забезпечення дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг, чим порушив п.п. 1.5. ПДР та ДСТУ 3587-97 та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 140 КУпАП.

Відповідно до частини 1, 2 статті 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Судом встановлено, що припис, із зазначенням недоліків та акт обстеження умов дорожнього руху вулично-шляховій мережі населеного пункту складено 25 жовтня 2019 року(а.с.8-11).

Відповідно до пункту 7 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до частини 4 статті 46 КАС України, відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до пункту 3 частини 3 стаття 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Суб`єктом владних повноважень інспектором відділу безпеки дорожнього руху управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, ОСОБА_2 порушені права та інтереси позивача. Такого протиправно притягнуто до адміністративної відповідальності. На момент складення інспектором постанови минули стороки притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відтак, позов до суб`єкта владних повноважень та колективного утворення, з яким ця особа перебуває у правовідносинах з публічної служби в частині вимог скасувати рішення суб`єкта владних повноважень слід задовольнити.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Порядок розподілу судових витрат встановлений статтею 139 КАС України.

Керуючись статтями 121, 126, 245, 251, 252, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 9, 73-77, 90, 229, 242, 244-246, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення інспектора відділу БДР УПП в Івано-Франківській області Бойчука Любомила Євгеновича від 01 жовтня 2020 року серії ДПР 18 №774790 винесену відносно ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 140 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 020 грн.

- скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 140 КУпАП щодо ОСОБА_1 на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду, згідно п. 15.5 розділу VII Перехідні положення КАС України через Галицький районний суд Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяТарас ГАПОЛЯК