Справа № 580/7767/21
Суддя: Л.В. Трофімова
Дата ухвалення: 2021-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

06 жовтня 2021 року справа № 580/7767/21

м. Черкаси

Суддею Черкаського окружного адміністративного суду Трофімовою Л.В. перевірено матеріали адміністративного позову у справі № 580/7767/21

за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 /листування: АДРЕСА_2 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська,23, м.Черкаси, 18000, )

про визнання протиправною бездіяльності, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, прийнято ухвалу.

01.10.2021 вх. 370959/21 ОСОБА_1 , звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, просить:

- визнати дії та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, повідомленого у листі від 25.06.2021 №23-0304-8/37156 щодо не розгляду заяви про призначення пенсії ОСОБА_2 та бездіяльність щодо непризначення пенсії протиправними, скасувати їх та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області розглянути заяву від 11.07.2019 про призначення пенсії та винести рішення щодо призначення виплати пенсії відповідно до вимог Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області 100000 грн на відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, дією та бездіяльністю, за результатом яких відмовлено у призначенні пенсії ОСОБА_2 .

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Вивчивши матеріали позовної заяви, варто зазначити, що вона не відповідає вимогам статті 160, 161 КАС України, тому повинна бути залишена без руху для усунення недоліків, з огляду на таке.

З огляду на вимоги статті 2, статті 5 КАС України об`єктом судового захисту в адміністративному судочинстві є не будь-який законний інтерес, а порушений суб`єктом владних повноважень.

Згідно з частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернення до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Правові підстави позову це окреслення у позовній заяві нормативно-правової кваліфікації обставин, якими позивач обґрунтовує вимоги. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові ( вернув увагу Верховний Суд у справі № 1340/4630/18 ЄДРСР 83647809). Неналежний спосіб захисту є самостійною підставою для відмови в позові в будьяких правовідносинах, ВП ВС у справі № 522/1528/15-ц розмежувала превентивний та ефективний способи захисту. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду розглянув справу № 909/243/18, в якій акцентував увагу на відмінностях між поняттями «предмет спору» та «предмет позову».

Індивідуальний акт акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, що стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості. Ключовим питанням оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення» (ВС у справі № 825/2328/16).

Вимога «зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області розглянути заяву від 11.07.2019 про призначення пенсії та винесення рішення щодо призначення виплати пенсії» вирішена: Верховний Суд у справі № 580/3432/19 ЄДРСР постановив відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03.12.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2020 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, де сформульовані були такі вимоги: визнати протиправним та скасувати рішення відповідача, що викладене у листі від 16.08.2019 про відмову в призначенні пенсії позивачу; зобов`язати відповідача призначити та виплачувати позивачу пенсію за віком 11.07.2019 у розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з проведенням індексації і компенсації втрати частини доходів.

Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом (рішення Європейського суду з прав людини у справах Мултіплекс проти Хорватії (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, § 45; Кутіч проти Хорватії (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, § 25). Суд вирішує лише ті вимоги по суті спору, про вирішення яких клопочуть сторони, і за загальним правилом, не повинен виходити за межі цих вимог, тобто суд зв`язаний предметом і обсягом заявлених вимог (постанова Верховного Суду від 19 лютого 2019 року у справі № 824/399/17-а). У разі намагання повторно оскаржити рішення суб`єкта владних повноважень варто врахувати принцип судочинства res judicata (вирішена справа) це скорочення від фрази «res judicata pro veritate habetur!» (латиною «судове рішення визнається за істину»), що означає незмінність рішення. У справі Пономарьов проти України, заява № 3236/03, від 03.04.2008, п.40 Європейський суд з прав людини звернув увагу, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули ЄКПЛ, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права під час розгляду справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо: у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Судове рішення, яке набрало законної сили заслуговує на повагу і позивачеві варто врахувати можливість використання інституту перегляду за нововиявленими обставинами за наявний підстав.

У додатках до позову не надано листа від 25.06.2021 №23-0304-8/37156, вимоги від 10.06.2021, заяви від 11.07.2019.

Відповідно до частини 4 статті 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні у нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з пунктами 4, 5, 9 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві має бути зазначений зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

У позові йдеться про відшкодування шкоди, проте судовий збір за вимогу майнового характеру не сплачено, різні вимоги про визнання протиправним та скасування індивідуального акта, дій та бездіяльності у контексті обрання відповідного способу захисту не розмежовано. Судовий збір сплачено за одну позовну вимогу, що не відповідає обраному способу захисту позивача без обґрунтування змісту і характеру порушеного права та/або інтересу, тому варто врахувати висновки Верховного Суду від 20.02.2019 у справі №522/3665/17, рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 у справі № 1-10/2004.

Відповідно до частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка звертається до адміністративного суду з позовною заявою, додає до неї документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судовий збір це грошова сума, що сплачується особою, яка звертається до суду. Розмір судового збору визначається законом і залежить від об`єктивних ознак позову (заяви), з яких правовідносин він виник і який предмет позову. Умови сплати судового збору однакові і рівні для всіх позивачів, а пільги щодо його сплати передбачені безпосередньо законом. Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом №3674. Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору (частина 8 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання до адміністративного суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позовна заява містить вимоги немайнового характеру, судовий збір за подання даної позовної заяви щодо однієї вимоги становить 908 грн, тому позивачеві варто уточнити позовні вимоги і визначити серед них основні та похідні. Вимога про відшкодування шкоди є вимогою майнового характеру.

Позивачем до матеріалів позовної заяви надано доказ сплати судового збору у сумі 908 грн лише за одну із багатьох різних за змістом і способом захисту вимоги немайнового характеру.

Належними реквізитами для сплати судового збору є: отримувач коштів - 22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37930566; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA4023759; відомча ознака « 84»; призначення платежу *;101;_ (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган і має відповідну відмітку у паспорті); судовий збір, за позовом _ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Черкаський окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа).

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 2, 5, 6-16, 19, 160, 161, 169, 241, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

Надати позивачеві для усунення вказаних вище недоліків позовної заяви десять днів з моменту отримання копії даної ухвали.

Позивачем вказані недоліки можуть бути усунуті шляхом надання: позовної заяви із уточненими позовними вимогами у контексті обрання способу захисту відповідно до статті 5 КАС України; доказів на підтвердження предмету позову і предмету спору (листа від 25.06.2021 №23-0304-8/37156, вимоги від 10.06.2021, заяви від 11.07.2019); сплати судового збору за визначені позивачем вимоги майнового і немайнового характеру.

У разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде повернута позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що встановлений в даній ухвалі строк на усунення недоліків може бути продовжений відповідно до вимог пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та не оскаржується.

Суддя Л.В. Трофімова