Справа № 140/5228/21
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2021-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2021 року ЛуцькСправа № 140/5228/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі - ГУ ДПС у Волинській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення (далі - ППР).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.04.2021 позивач ОСОБА_1 отримав ППР ГУ ДПС у Волинській області від 15.04.2021 № -0318 про визначення суми податкового зобов`язання за платежем «орендна плата з фізичних осіб» за 2021 рік в розмірі 4463,56 грн.

Позивач не погоджується із вказаним ППР, мотивуючи таким.

Так, 29.10.2007 між позивачем та Луцькою міською радою було укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,0285 га, у АДРЕСА_1 , який зареєстровано у Державному реєстрі земель 05.03.2008 за № 96. Відповідно до пункту 8 вказаного договору, він був укладений на 5 років, після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк.

Луцька міська рада у січні 2012 року запропонувала позивачу поновити договір оренди, проте позивач не прийняв дану пропозицію. 21.03.2013 позивач звернувся до Луцької міської ради із заявою про поновлення договору оренди землі, але листами від 28.03.2013 та від 08.08.2013 позивачу було відмовлено у поновленні строку, оскільки земельна ділянка не належить міській раді, а ДТГО «Львівська залізниця», і не вилучена із земельного резерву залізниці. Вказані вище обставини були встановлені заочним рішенням Луцького міськрайонного суду від 22.06.2016 у справі № 161/5961/16-ц.

Враховуючи припинення договору оренди земельної ділянки внаслідок закінчення строку його дії 05.03.2013 та належність земельної ділянки ДТГО «Львівська залізниця», позивач вважає, що у відповідача відсутні правові підстави продовжувати нараховувати орендну плату за припиненим договором оренди.

Позивач просить визнати протиправним та скасувати ППР від 15.04.2021 № -0318 про визначення суми податкового зобов`язання за платежем «орендна плата з фізичних осіб» за 2021 рік в розмірі 4463,56 грн.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 19).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву від 18.06.2021 № 1851/03-20-20 (а. с. 24-25) представник відповідача Каленюк Д.С. позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з підстав правомірності оскаржуваного ППР. При цьому, зазначає, що позивач орендував земельну ділянку відповідно до договору оренди землі, укладеного з Луцькою міською радою, зареєстрованого у Державному реєстрі земель 05.03.2008 за № 96, площею 0,0285 га, яка знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Карпенка-Карого, 6-б. Строк дії договору оренди землі закінчився 16.03.2021, згідно з актом приймання-передачі земельної ділянки від 16.03.2021 земельна ділянка площею 0,0285 га повернута орендодавцю.

Інших заяв по суті справи від учасників справи не надходило.

Крім того, учасники справи не зверталися із клопотаннями про розгляд справи в судовому засіданні, оформленими відповідно до вимог статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Суд наголошує, що за змістом статті 162 КАС України у відзиві на позовну заяву відповідач викладає виключно заперечення проти позову, відзив не може містити будь-яких заяв чи клопотань, позаяк заяви та клопотання учасники справи подають окремо у письмовій формі із зазначенням підстав та з дотриманням інших вимог статті 167 КАС України. Отже, заявлене у відзиві клопотання про розгляд справи за участі представника відповідача не підлягало судом вирішенню по суті.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4, частини другої, пункту 6 частини шостої статті 12, частин першої - третьої статті 257, частини п`ятої статті 262 КАС України дану справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 29.10.2007 між Луцькою міською радою (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар) укладено договір оренди землі (зареєстровано у Державному реєстрі земель 05.03.2008 за № 96), відповідно до пунктів 2, 8 якого в оренду передається земельна ділянка загальною площею 285 кв.м., договір укладено на 5 років, після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк (а. с. 9-11).

Листом від 08.08.2013 № 1.1-11/5022 Луцька міська рада повідомила позивача ОСОБА_1 про закінчення 05.03.2013 договору оренди, укладеного між Луцькою міською радою та позивачем, який зареєстрований у Державному реєстрі земель 05.03.2008 за № 96, неможливість його поновлення та необхідність звернення для підписання акту прийому-передачі (а. с. 12). При цьому, до вказаного листа було надано копію листа начальника станції Луцьк ВП «Рівненська дирекція залізничних перевезень» ДТГО «Львівська залізниця» від 28.10.2011 № 202/Д, з якого вбачається, що згідно з державним актом на право постійного користування землею І-ВЛ № 001024 вказана земельна ділянка належить ДТГО «Львівська залізниця» і не вилучена з земельного резерву залізниці, у зв`язку із чим Луцького міського голову просять скасувати рішення щодо оренди або не продовжувати договір оренди землі без погодженої документації встановленим порядком (а. с. 13).

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду від 22.06.2016 у справі № 161/5961/16-ц у справі за позовом Луцької міської ради до ОСОБА_1 про повернення земельної ділянки позов задоволено, зобов`язано ОСОБА_1 повернути Луцькій міській раді земельну ділянку площею 285 кв.м. (кадастровий номер 110090011), що розташована в АДРЕСА_1 по акту приймання-передачі, у стані, придатному для подальшого використання (а. с. 14).

16.03.2021 між ОСОБА_1 та Луцькою міською радою було підписано акт приймання-передачі земельної ділянки, відповідно до якого у зв`язку із закінченням строку дії договору оренди орендар передав, а орендодавець прийняв земельну ділянку площею 0,0285 га на АДРЕСА_1 (а. с. 26).

15.04.2021 ГУ ДПС у Волинській області прийняло ППР № -0318 за формою «Ф», яким позивачу ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем «орендна плата з фізичних осіб» за 2021 рік в розмірі 4463,56 грн. (а. с. 6).

З листа ГУ ДПС у Волинській області від 16.04.2021 № 6692/6/03-20-24-06-06 вбачається, що ППР від 15.04.2021 № -0318 визначено суму податкового зобов`язання за 2021 рік в розмірі 4463,56 грн. з орендної плати за земельну ділянку площею 0,0285 га на АДРЕСА_1 , нормативна грошова оцінка якої становить 362044,05 грн., ставка податку - 6%, розмір орендної плати за 1 рік складає 21722,64 грн. При цьому, контролюючий орган виходив з того, що строк дії договору оренди землі, укладеного з Луцькою міською радою (зареєстрований у Державному реєстрі земель 05.03.2008 за № 96) закінчився 16.03.2021 згідно з актом приймання-передачі земельної ділянки (а. с. 5).

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Підпунктом 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі ХІІ - орендна плата).

Згідно із пунктом 288.1 статті 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Відповідно до пунктів 288.2 - 288.4 статті 288 ПК України платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Пунктом 289.1 статті 289 ПК України передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.

За приписами статті 1 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 № 161-ХІV (далі - Закон № 161-ХІV) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно із частиною другою статті 4 Закону № 161-ХІV орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону № 161-ХІV орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою.

Частиною першою статті 15 Закону № 161-ХІV передбачено, що істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

За приписами частин першої, другої статті 21 Закону № 161-ХІV орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Згідно із абзацом першим частини першої статті 31 Закону № 161-ХІV договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до частин першої, другої статті 34 Закону № 161-ХІV у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. У разі невиконання орендарем обов`язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобов`язаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки.

При вирішенні даного спору суд також враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.02.2021 у справі № 804/4362/18, за змістом яких оскільки договір оренди землі припинився у зв`язку з настанням певного факту, визначеного законом - закінченням строку, на який його було укладено, тому нарахування до сплати орендної плати поза межами цього строку є безпідставним.

Як вбачається із матеріалів цієї справи, договір оренди землі від 29.10.2007 між Луцькою міською радою (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар), що зареєстрований у Державному реєстрі земель 05.03.2008 за № 96, був укладений строком на 5 років, та строк дії цього договору закінчився 05.03.2013. При цьому, між сторонами не було укладено договору оренди землі на новий строк, позаяк позивачу ОСОБА_1 Луцькою міською радою було повідомлено про неможливість поновлення договору з огляду на те, що спірна земельна ділянка належить ДТГО «Львівська залізниця» і не вилучена з земельного резерву залізниці.

Відтак, суд дійшов висновку про те, що оскільки договір оренди землі від 29.10.2007 між Луцькою міською радою та ОСОБА_1 припинився 05.03.2013 у зв`язку з настанням певного факту, визначеного законом - закінченням строку, на який його було укладено, тому нарахування до сплати орендної плати за 2021 рік в розмірі 4463,56 грн. відповідно до оскаржуваного ППР від 15.04.2021 № -0318 є безпідставним.

На думку суду, факт складання акту приймання-передачі від 16.03.2021 (а. с. 26) немає правового значення для вирішення даного спору, позаяк згідно із пунктом 288.1 статті 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є саме договір оренди такої земельної ділянки, строк якого у даному випадку закінчився 05.03.2013. Суд також вважає, що несвоєчасне повернення орендодавцеві земельної ділянки орендарем не може бути підставою для нарахування орендної плати, а є згідно з частиною другою статті 34 Закону № 161-ХІV підставою для відшкодування орендодавцю завданих збитків.

З урахуванням наведеного, виходячи із наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування оскаржуваного ППР від 15.04.2021 № -0318 підлягають до задоволення.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 908,00 грн., сплачений квитанцією від 24.05.2021 № 0.0..1 (а. с. 3, 34).

Разом з тим, відсутні підстави для відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу, позаяк позивач не подав до суду детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, що є обов`язковим для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат (частина четверта статті 134 КАС України). Крім того, позивач не подав доказів фактичної оплати наданої правової допомоги, хоча відповідно до пункту 3.2 договору про надання правової допомоги № 029 від 18.05.2021, укладеного між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Правовий стандарт», позивач зобов`язаний оплатити вартість послуг в сумі 5200,00 грн. впродовж 5 днів з моменту підписання договору (а. с. 15, 15 зворот).

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 15 квітня 2021 року № -0318.

Стягнути з Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, м. Луцьк, Київський майдан, 4, ідентифікаційний код 44106679) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 908 гривень 00 копійок (дев`ятсот вісім гривень нуль копійок).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М.Валюх