Справа № 120/5752/21-а
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2021-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

06 жовтня 2021 р. Справа № 120/5752/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маслоід О.С., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу:

за позовом: Головного управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, б. 7, м. Вінниця, 21028)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАН» (с.Гайове, Барський р-н., Вінницька обл., 23012)

про: стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулося Головного управління ДПС у Вінницькій області (далі - позивач) з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАН» (далі - відповідач) про стягнення за рахунок готівки, що належить відповідачеві, коштів в рахунок погашення податкового боргу у сумі 110 678 грн. 39 коп..

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що за відповідачем рахується податковий борг щодо сплати податків і зборів, штрафних санкцій, що складає всього 110 678 грн. 39 коп., в т.ч. основного платежу 110 678 грн. 39 коп., штрафної санкції 0 грн. 00 коп, пені 0 грн. 00 коп., а саме: орендної плати з юридичних осіб, що складає всього 24 307 грн. 00 коп., в т.ч. основного платежу 24 307 грн. 01 коп., штрафної санкції 0 грн. 00 коп., пені 0 грн. 00 коп.; єдиного податку з с/г товаровиробників, що складає всього 74 462 грн. 57 коп., в т.ч. основного платежу 74 462 грн. 57 коп., штрафної санкції 0 грн. 00 коп., пені 0 грн. 00 коп.; податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, що складає всього 11 908 грн. 00 коп., в т.ч. основного платежу 11 908 грн. 72 коп., штрафної санкції 0 грн. 00 коп., пені 0 грн. 00 коп.. З огляду на те, що наявна заборгованість відповідачем погашена не була, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 09.06.2021 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, а також визначено, що вона буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач, у встановлений судом строк, відзив на позовну заяву не надав, відповідно суд у відповідності до положень ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд зазначає, що ухвала суду про відкриття провадження у справі направлялася відповідачеві за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачеві до суду не повернулося. Проте згідно інформації з офіційного сайту «Укрпошти» відправлення за трекінговим номером № 308 було вручене відповідачеві 14.07.2021 року.

За наведених вище обставин, суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.

Ч. 4 ст. 243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

Відповідач є платником податків і зборів, передбачених Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Станом на дату звернення до суду за відповідачем рахується заборгованість з орендної плати з юридичних осіб, єдиного податку з с/г товаровиробників, податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки у загальній сумі 110 678 грн. 39 коп., яка виникла у зв`язку із:

16.02.2020 року відповідачем подано податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2020 рік;

16.02.2021 року відповідачем подано податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2021 рік;

18.02.2020 року відповідачем подано податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи за 2020 рік;

11.02.2021 року відповідачем подано податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи за 2021 рік;

13.02.2020 року відповідачем подано податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2020 рік;

02.03.2020 року відповідачем подано уточнюючу податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2020 рік;

22.02.2021 року відповідачем подано податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2021 рік.

Позивачем сформовано податкову вимогу про сплату боргу (недоїмки) № 12075-13 від 25.02.2021 року, яка була отримана відповідачем нарочно 26.02.2021 року, про що свідчить відповідний підпис на корінці вказаної вимоги. Доказів її оскарження на момент розгляду справи суду не надано.

Крім того, наявність вказаної заборгованості підтверджується витягом з облікової картки платника податку, податковими деклараціями та відповідною довідкою станом на 18.05.2021 року.

У добровільному порядку відповідач вказану заборгованість не сплатив, відповідно позивач звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються ПК України в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України передбачено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом.

Грошове зобов`язання платника податків, відповідно до п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п. 14.1.175 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно з п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

П. 54.3. ст. 54 ПК України передбачено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо, зокрема, згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

П. 57.3. ст. 57 ПК України визначено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У відповідності до вимог п. 58.1 ст. 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює певні факти.

Відповідно до ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Системний аналіз норм свідчить, що чинним законодавством передбачений обов`язок платників податків сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, крім випадків, коли така особа звільняється від їх сплати на підставах та умовах, визначених діючими нормативно-правовими актами. Такий обов`язок існує й щодо податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості та заборгованості з орендної плати з юридичних осіб. У випадку, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання (податку) в установлені законодавством строки, податковий орган надсилає йому податкову вимогу в визначеному порядку. Податковий борг повинен бути сплачений платником у передбачені строки.

З матеріалів справи вбачається, що за відповідачем рахується заборгованість зі сплати орендної плати з юридичних осіб, що складає всього 24 307 грн. 00 коп., в т.ч. основного платежу 24 307 грн. 01 коп.; єдиного податку з с/г товаровиробників, що складає всього 74 462 грн. 57 коп., в т.ч. основного платежу 74 462 грн. 57 коп.; податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, що складає всього 11 908 грн. 00 коп., в т.ч. основного платежу 11 908 грн. 72 коп.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) № 12075-13 від 25.02.2021 року не скасована. Сума заборгованості є узгодженою у відповідності до положень ПК України, оскільки виникла на підставі податкових декларацій.

У встановлені строки до бюджету вказана сума податкового боргу не сплачена.

Погашення податкового боргу платників податків регулюється гл. 9 ПК України.

Згідно з п. 95.1. ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п. 95.2 ст. 95 ПК України).

Відповідно до пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України право контролюючих органів звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Матеріалами справи підтверджується наявність податкового боргу відповідача у сумі 110 678 грн. 39 коп..

Беручи до уваги те, що заявлену до стягнення суму відповідач, у встановлені законодавством строки, до бюджету не сплатив у повному обсязі, наявність у вказаної заборгованості підтверджується матеріалами справи, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог в цій частині та їх задоволення в повному обсязі.

Водночас щодо стягнення податкового боргу за рахунок готівки відповідача, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 95.1 та 95.2 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

П. 95.4 ст. 95 ПК України визначено, що контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Таким нормативно-правовим актом є Порядок стягнення готівки, яка належить платникові податків, у рахунок погашення його податкового боргу, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року № 1244.

Зазначений Порядок унормовує механізм стягнення готівки, яка належить платникові податків, у рахунок погашення його податкового боргу та передбачає, що вилучення готівки у платника податків в рахунок погашення його податкового боргу здійснюється працівниками контролюючого органу з урахуванням вимог пунктів 95.2-95.5 статті 95 Податкового кодексу України (п. 1, 2 Порядку № 1244).

У випадках, передбачених п. 95.2-95.4 ст. 95 ПК України, рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу про погашення усієї суми податкового боргу видається за формою згідно з додатком 1 на підставі рішення суду про стягнення коштів за рахунок готівки, що належить платнику податків (п. 3 Порядку № 1244).

Отже, змістовний аналіз наведених положень чинного законодавства дає змогу зробити висновок, що стягнення належних платникові податків готівкових коштів є одним із способів погашення існуючого у такого платника податкової заборгованості і таке стягнення може здійснюватися контролюючим органом виключно за рішенням суду.

В той же час, положення п. 95.4 ст. 95 ПК України та Порядку № 1244 не ставлять у залежність можливість задоволення позову про стягнення коштів з рахунків платника, або готівкових коштів в рахунок погашення податкового боргу з самим фізичним існуванням таких коштів.

Зазначена позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 05.11.2019 року у справі № 808/2619/16 та від 28.05.2019 у справі № 808/2916/16.

Відтак, виходячи з вимог ст. 95 ПК України, податкова заборгованість платників податків стягується контролюючим органом на підставі рішення суду шляхом: стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платника податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та за рахунок реалізації майна платника податків, що перебуває у податковій заставі; стягнення коштів за рахунок готівки, що належить платнику податків. При цьому право на звернення з позовом про стягнення податкового боргу з платника податків виникає у контролюючого органу через 30 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Таким чином, на підставі встановлених обставин справи та правовідносин, що їм відповідають, а також враховуючи те, що суду не надано доказів сплати податкового боргу, який підтверджується наявними у справі доказами, суд доходить висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача податкового боргу в сумі 110 678 грн. 39 коп. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Разом з тим, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки, позивачем надано лише платіжне доручення № 1371 від 02.06.2021 року про сплату судового збору та не зазначено про інші витрати, зокрема, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, то судові витрати у формі судового збору, сплачені позивачем, не підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись Конституцією України, Податковим кодексом України та ст. 2, 6, 9, 73-78, 90, 245, 246, 255, 293, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Вінницькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАН» про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути за рахунок готівки, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ЛАН», кошти в рахунок погашення податкового боргу у сумі 110 678 грн. 39 коп..

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, б. 7, м. Вінниця, 21028)

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛАН» (с.Гайове, Барський р-н., Вінницька обл., 23012)

Повний текст рішення складено та підписано суддею 06.10.2021 року.

Суддя Маслоід Олена Степанівна