Справа № 620/5909/21
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2021-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/5909/21 Суддя (судді) першої інстанції: Клопот С.Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л.В., Епель О.В., секретар судового засідання Романович І.І., за розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 липня 2021 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними рішення та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

04.06.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, яким просив:

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області № 188871 від 26.05.2020 щодо відмови ОСОБА_1 , у перерахунку пенсії за вислугу років у зв`язку з підвищенням заробітної плати на підставі довідки прокуратури Чернігівської області № 18-117 від 13.03.2020.

Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області здійснити мені, ОСОБА_1 , перерахунок призначеної пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок, на підставі довідки прокуратури Чернігівської області № 18-117 від 13.03.2020 р. про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, відповідно до частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII з розрахунку 80 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку, починаючи з 13.12.2019 по 31.12.2020, без обмеження її граничного розміру та виплатити різницю між перерахованою та фактично виплаченою у зазначений період пенсією.

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області № 71 від 19.04.2021 щодо зміни (зменшення) мені, ОСОБА_1 , при перерахунку процентного розміру пенсії за вислугу років з 80% до 60% від місячної заробітної плати та обмеження пенсії максимальним розміром.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 , пенсії за вислугу років в розмірі 80% від суми місячної заробітної плати з урахуванням підвищень за відповідною (прирівняною) прокурорською посадою, відповідно до вимог частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII, без обмеження максимального розміру пенсії, починаючи з 01.01.2021 р. на підставі довідки Чернігівської обласної прокуратури про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, від 05.04.2021 № 21-29, починаючи з 01.01.2021 з виплатою різниці між перерахованою сумою пенсії та фактично отриманою за період з 01.01.2021 .

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 липня 2021 р. позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними рішення та зобов`язання вчинити певні дії в частині: визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області № 188871 від 26.05.2020 щодо відмови ОСОБА_1 , у перерахунку пенсії за вислугу років у зв`язку з підвищенням заробітної плати на підставі довідки прокуратури Чернігівської області № 18-117 від 13.03.2020; зобов`язання Головне Управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області здійснити ОСОБА_1 , перерахунок призначеної пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок, на підставі довідки прокуратури Чернігівської області № 18-117 від 13.03.2020 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, відповідно до частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII з розрахунку 80 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку, починаючи з 13.12.2019 по 31.12.2020, без обмеження її граничного розміру та виплатити різницю між перерахованою та фактично виплаченою у зазначений період пенсією - залишено без розгляду.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції про повернення позовної заяви, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, мотивуючи тим, що суд порушив норми процесуального права.

На обгрунтування апеляційної скарги позивачем зазначено, що про порушення своїх прав він дізнався тільки після оприлюднення Постанови суду апеляційної інстанції від 20 січня 2021 року у справі №560/2120/20.

Справу розглянуто у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України.

Відповідачем подано відзиву на апеляційну скаргу, яким підтримано висновки суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області, йому призначено пенсію за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції від 13.10.2010 № 1789-Х11.

21.05.2020 позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії на підставі довідки виданої прокуратурою Чернігівської області № 18-117 від 13.03.2020 про розмір заробітної плати за прирівняною посадою старшого слідчого в особливо важливих справах прокуратури області відповідно Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури".

За результатами розгляду зазначеної заяви структурним підрозділом відповідача, відділом з питань перерахунків пенсій № 13, в здійсненні перерахунку пенсії відмовлено, про що складено протокол про відмову в проведенні перерахунку пенсії № 188871 від 26.05.2020 року.

Не погоджуючись із зазначеною відмовою, позивач 04.06.2021 звернувся до суду з даним позовом.

Вищезазначені обставини підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами, і не є спірними.

Суд першої інстанції, залишаючи позовні вимоги без розгляду, виходив із того, що позивач своєчасно не скористався своїм правом на звернення до суду за захистом, а звернувся до суду з пропуском шестимісячного строку звернення до суду.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Частинами 1, 2 статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч.3 ст.122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України №17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Пенсія є періодичним щомісячним платежем, а тому в будь-якому разі його розмір був відомий позивачу щомісячно при її отриманні.

Отже, відповідно до чинного законодавства, ОСОБА_1 повинен був звернутись до суду з позовом протягом 6 місяців, починаючи з 26 травня 2020 року до 26 листопада 2020 року, проте строк пропустив, із заявою про поновлення пропущеного строку з наведенням поважних причин, які перешкоджали йому реалізувати надане право, не звернувся.

Разом з тим, у постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 Верховний Суд відступив від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29.10.2020 у справі №816/197/18 (касаційне провадження №К/9901/50050/18), від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а (касаційне провадження №К/9901/36805/18), від 25.02.2021 у справі №822/1928/18 (касаційне провадження №К/9901/1313/18) щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, у яких, зокрема зазначено, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави (постанови Верховного Суду від 29.10.2020 у справі №816/197/18 (касаційне провадження №К/9901/50050/18), від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а (касаційне провадження №К/9901/36805/18), а також щодо того, що строк звернення позивача до суду у випадку спірних правовідносин розпочав перебіг після отримання позивачем листа-відповіді від органу Пенсійного фонду, а не після отримання пенсії за відповідний період (постанова Верховного Суду від 25.02.2021 у справі №822/1928/18) та дійшов такого висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України у спорах цієї категорії:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що отримання позивачем листа відповідача у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти більш ніж через рік після отримання пенсії в спірному розмірі.

Також колегія суддів враховує зауваження Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав, що за умови відсутності часових обмежень для звернення до суду за минулі періоди Пенсійний фонд України як центральний орган виконавчої влади був би позбавлений можливості реалізовувати покладені на нього завдання, зокрема здійснювати ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення; така ситуація не відповідала б принципу юридичної визначеності у правовідносинах щодо пенсійного забезпечення у солідарній системі.

Також Судова палата, з посиланням на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а зазначила, що норми, зокрема, статі 87 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» та статті 46 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії), підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов: 1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом; 2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

Верховний Суд зазначив, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Так, пунктом 8 частини 1 статті 240 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами 3 та 4 статті 123 цього Кодексу.

Згідно з частиною 3 статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З урахуванням наведених норм права та з огляду на те, що позивач просив провести перерахунок пенсії з 13 грудня 2019 року та, як свідчать матеріали справи, по 31 грудня 2020 року, а з даним позовом звернувся лише у червні 2021 року, беручи до уваги періодичний характер пенсійних виплат та наведені висновки, колегія суддів дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315, статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 липня 2021 р. слід залишити без змін.

Повний текст постанови виготовлено 04.10.2021.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 липня 2021 р.- залишити без задоволення.

Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 липня 2021 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними рішення та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Л.В. Губська

О.В. Епель