Справа № 640/19906/19
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2021-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

05 жовтня 2021 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В.В.,

суддів: Ганечко О.М., Карпушової О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Києві заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.08.2021 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Керівника відділу з питань звернень громадян Апарату Верховної ради України Адамович Наталії Миколаївни про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Керівника відділу з питань звернень громадян Апарату Верховної Ради України Адамович Наталії Миколаївни, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність керівника Відділу з питань звернень громадян Апарату Верховної Ради України Адамович Наталії Миколаївні щодо невидачі ОСОБА_1 матеріалів перевірки для ознайомлення по її заяві від 20 липня 2019 року та зобов`язати керівника Відділу Адамович Наталію Миколаївну надати можливість ОСОБА_1 знайомитись з матеріалами перевірки її звернень.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 квітня 2021 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.08.2021 заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі Кузьменка В.В., Ганечко О.М., Карпушової О.В. залишено без задоволення.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.08.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Керівника відділу з питань звернень громадян Апарату Верховної ради Ураїни Адамович Наталії Миколаївни про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 квітня 2021 року - без змін.

Надалі ОСОБА_1 подала заяву про виправлення описки в ухвалі Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.08.2021, шляхом зазначення дійсних підстав заявленого відводу.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.08.2021 заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в ухвалі Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.08.2021 залишено без задоволення.

Крім того, ОСОБА_1 подала заяви про роз`яснення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.08.2021, в яких:

- у заяві від 18.08.2021 просила роз`яснити, звільняє чи не звільняє постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.08.2021 Адамович Н.М. від обов`язку, закріпленого ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» - перевіряти факти, викладені у зверненнях, які є предметом спору щодо: неможливості поєднання роботи державного службовця та викладача; видачі копій звернень, як доказів; внесення змін до посадової Інструкції керівника відділу; надання достовірної інформації. А також просить роз`яснити, позбавляє чи не позбавляє постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.08.2021 позивача права на інформацію, яка знаходиться в матеріалах перевірки (справах), де зберігаються звернення, які є предметом спору, та інші документи по цих зверненнях, зокрема реєстраційно-контрольна картка, у якій мається інформація, що стосується заявника.

- у заяві від 30.08.2021 просила зазначити Закон України, яким керувалась колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у справі № 640/19906/19 щодо проведення перевірки у «виключних випадках».

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.08.2021 відмовлено у задоволенні заяв ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.08.2021 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Керівника відділу з питань звернень громадян Апарату Верховної ради України Адамович Наталії Миколаївни про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Разом з тим, 31.08.2021 ОСОБА_1 подала третю заяву про роз`яснення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.08.2021, в якій просила: «Зазначити аркуші справи, де долучені докази відповідачки стосовно обставин, які доводить Адамович Н.М. , ніби всі звернення, які є предметом спору - повторні, з одного і того ж питання, а саме питань, зазначених ОСОБА_1 щодо: неможливості поєднання роботи державного службовця та викладача; видачі копій звернень, як доказів; внесення змін до посадової Інструкції керівника Відділу; надання достовірної інформації».

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи заяви про роз`яснення судового рішення, колегія суддів вважає необхідним відмовити у задоволенні таких, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2 статті 254 КАС України, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Колегія суддів зазначає, що роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння під час виконання.

Імперативними приписами ч. 5 ст. 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За висновками Верхового Суду, які зроблені під час розгляду заяви про роз`яснення судового рішення у справі № 823/361/18, виходячи із системного тлумачення положень ст. 254 КАС України, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акту, який полягає в усуненні неясності судового акту і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі, роз`яснено може бути рішення у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність його неналежного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення. При цьому, роз`яснено може бути виключно рішення, яке підлягає виконанню.

Таким чином, подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання, а в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення.

При цьому, колегія суддів враховує, що роз`яснено може бути виключно рішення, яке підлягає виконанню та яким спір вирішено по суті позовних вимог, і здійснити таке роз`яснення вправі суд, який це рішення ухвалив.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі №810/2063/17.

Так, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.08.2021 було залишено без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 квітня 2021 року у даній справі, а рішення суду першої інстанції, яким вирішено спір по суті залишено без змін.

Тобто, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.08.2021 не було прийнято нове рішення по суті позовних вимог, яке може бути незрозумілим особам, яких воно стосується.

Отже, як було зазначено вище, роз`яснено може бути судове рішення, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини, що в межах спірних відносин виключається з огляду на відмову в задоволенні позовних вимог у справі.

Суд акцентує увагу на тому, що механізм, визначений ст. 254 КАС України, не може використовуватись, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Також колегія суддів, розглядаючи заяву ОСОБА_1 , враховує позицію Верховного Суду у справі № 9901/663/18, який під час розгляду заяви про роз`яснення судового рішення врахував, що мотиви, які навів заявник у своїй заяві, по суті полягають у незгоді з судовим рішенням і поставлені у такому аспекті питання, на які він хоче отримати роз`яснення у порядку ст. 254 КАС України, вимагають від суду додаткового обґрунтування вже постановленої ухвали, що є недопустимо.

При розгляді третьої заяви ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу.

За правилами ч. 1 ст. 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

При цьому, в силу положень п. 1 ч. 2 ст. 45 КАС України з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема, подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, або вчинення інших аналогічних дій, які спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Під зловживанням правом, як матеріальним, так і процесуальним, Європейський Суд з прав людини розуміє таке його використання, що спрямоване на боротьбу із закладеним у ньому ж позитивним регулятивним потенціалом, що суперечить принципу правової визначеності. Суд вказав, що «існує велика кількість змішування таких категорій як зловживання процесуальним правом і реалізація процесуальних прав». У ряді випадків ЄСПЛ наголосив, що подання до суду завідомо безпідставних позовів, оскарження судових рішень при повному усвідомленні їх правильності, порушення перед судом безцільних клопотань лише для затягування процесу, є зловживанням правом.

Імперативними положеннями ч. 4 ст. 45 КАС України передбачено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 144 КАС України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом, як правило, негайно після вчинення порушення.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 145 КАС України одним із заходів процесуального примусу є штраф.

Колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Враховуючи у сукупності вищевказане, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для задоволення заяви про роз`яснення судового рішення - відсутні.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 243, 248, 250, 254, 321, 325, 329 КАС України,

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.08.2021 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Керівника відділу з питань звернень громадян Апарату Верховної ради України Адамович Наталії Миколаївни про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач В. В. Кузьменко

Судді: О. М. Ганечко

О. В. Карпушова