Справа № 320/4383/20
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2021-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/4383/20 Суддя першої інстанції: Щавінський В.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Собківа Я.М.,

при секретарі - Ткаченко В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області до Комунального підприємства «Софія» про застосування заходів реагування у вигляді зупинення роботи, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2020 року позивач - Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Комунального підприємства «Софія» про застосування заходів реагування у вигляді зупинення роботи, в якому просив:

- застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення роботи будівлі гуртожитку Комунального підприємства «Софія» за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Соборна, 53, шляхом зобов`язання Комунального підприємства «Софія» повністю зупинити експлуатацію вказаного об`єкта до повного усунення порушень зазначених в акті позапланової перевірки від 14.02.2020 року №125.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити повністю.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

28 вересня 2021 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 38201, від Комунального підприємства «Софія» надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до змісту якого відповідач повністю заперечує проти задоволення вимог апеляційної скарги, вважає її необґрунтованою, наголошує, що КП «Софія» не є суб`єктом господарювання, не є власником житлового будинку, у зв`язку з чим у позивача були відсутні повноваження щодо проведення позапланової перевірки будівлі гуртожитку КП «Софія» за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Софіївська Борщагівка, вул. Соборна 53 у порядку Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що КП «Софія» у будівлі гуртожитку, який знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Соборна, 53, здійснює лише організаційно-розпорядчі функції та господарською діяльністю не займається, відповідач не здійснює господарську діяльність, не є суб`єктом господарювання та не є власником житлового будинку, у зв`язку з чим у позивача були відсутні повноваження щодо проведення позапланової перевірки будівлі гуртожитку КП «Софія» за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Соборна, 53, у порядку Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», крім того, відповідачем до суду були наданні докази, щодо усунення порушень вказаних в акті від 14.02.2020 року №125, які залежали безпосередньо від нього, як негосподарюючого суб`єкта, дії якого спрямовані на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов функціонування гуртожитку. Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції необґрунтованим, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, на виконання доручення Прем`єр-Міністра України від 11.12.2019 року №44205/1/1-19 та протокольного рішення засідання Кабінету Міністрів України від 06.12.2019 року (витяг з протоколу №23) та наказу Головного управління ДСНС України у Київській області від 27.01.2020 року №109 «Про проведення позапланових перевірок» здійснено позапланову перевірку щодо додержання та виконання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки Комунального підприємства «Софія» за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Соборна, 53, про що зазначається в рапорті начальника Києво-Святошинського РВ ГУ ДСНС України у Київській області полковника служби цивільного захисту Козленка О.

28.01.2020 року видане посвідчення №961 на проведення заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання (виконання) вимог нормативно-правових актів та нормативних документів у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки КП «Софія», головному інспектору Києво-Святошинського РВ ГУ ДСНС України у Київській області майору служби цивільного захисту Кульчицькому О.

Надалі, 14.02.2020 року за результатами позапланової перевірки складений акт №125 щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, в якому зазначенні 26 порушень, а саме:

- Керівником підприємства не визначено обов`язки посадових осіб щодо забезпечення пожежної безпеки, не призначено відповідальних за пожежну безпеку окремих будівель, споруд, приміщень, дільниць, технологічного та інженерного устаткування, а також за утримання й експлуатацію засобів протипожежного захисту. Обов`язки щодо забезпечення пожежної безпеки, утримання та експлуатації засобів протипожежного захисту не передбачено у посадових інструкціях, обов`язках, положеннях (п.2 розділ II ППБУ);

- Для кожного приміщення об`єкта не розроблені та не затверджені керівником об`єкта інструкції про заходи пожежної безпеки (п.4 розділ II ППБУ);

- Для працівників охорони (сторожів, вахтерів, вартових) не розроблено інструкцію, в якій необхідно визначити їхні обов`язки щодо контролю за додержанням протипожежного режиму, огляду території і приміщень, порядок дій в разі виявлення пожежі, спрацювання систем протипожежного захисту, а також вказати, хто з посадових осіб об`єкта має бути викликаний у нічний час у разі пожежі (п.10 розділ II ППБУ);

- Працівники при прийнятті на роботу на робочому місці не проходять інструктажі з питань пожежної безпеки (п.15 розділ II ППБУ);

- Посадові особи та працівники не проходять навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 26.06.2013 №444 «Про затвердження Порядку здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях» (п. 16 розділ II ППБУ);

- До роботи допускаються особи, які не пройшли навчання, протипожежний інструктаж і перевірки знань з питань пожежної безпеки (п.20 розділ ІІ ППБУ);

- Заповнення прорізів у протипожежних перешкодах між підсобними приміщеннями та житловими приміщеннями гуртожитку не відповідає вимогам. Відсутні протипожежні двері (п.2.3 глава 2 розділ III ППБУ);

- Відсутній адресний вказівник (назва вулиці, номер будинку), об`єкту з освітленням у темний час доби (п.2.22 глава 2 розділ III ППБУ);

- Відсутній другий евакуаційний вихід з другого поверху гуртожитку відповідно до п. 7.2.4 ДБН В. 1.1-7:2016 (п.2.23 глава 2 розділ III ППБУ);

- Допускається змінення інженерних та планувальних рішень евакуаційних виходів згідно з нормованою вимогою (вікна в зовнішніх стінах сходової клітки типу СК1 не виконані такими, що відчиняються та не обладнані пристроями для їх відчинення з рівня сходових площадок, маршів відповідно до пункту 7.3.26 ДБН В. 1.1-7-2016) (п. 2.23 глави 2 розділу III ППБУ);

- Сходові клітки, внутрішні відкриті та зовнішні сходи, коридори, проходи та інші шляхи евакуації не забезпечені евакуаційним освітленням (п.2.31 глава 2 розділ ІІІ ППБУ);

- У приміщеннях гуртожитку групові електрощитки не оснащуються схемою підключення споживачів з пояснювальними написами і вказаним значенням номінального струму апарата захисту (п.1.16 глава 1 розділ IV ППБУ);

- Не проведено замір опору ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання (п. 1.20 глава 1 розділ IV ППБУ);

- Відсутній захист будівлі гуртожитку від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів, відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд» (п. 1.21 глава 1 розділ IV ППБУ);

- Будівлю гуртожитку не обладнано системами протипожежного захисту відповідно до додатку А таблиці А1 ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту» (п. 1.2 глави 1 розділу V ППБУ);

- Не проводиться контроль працездатності мережі системи зовнішнього проти пожежного водопроводу (проводиться 1 раз на рік) на тиск та витрату води з оформленням акта. Випробування водопроводу не проводитися після кожного ремонту (пп. 5 п. 2.1 глава 2 розділ V ППБУ);

- Біля місць розташування пожежних гідрантів не оновлені покажчики (об`єм: зі світильником або плоскі із застосуванням світловідбивних покриттів) (пп. 10 п. 2.1 глава 2 розділ V ППБУ);

- Пожежні щити не доукомплектовані відповідно до норм (п. 3.11 глава 3 розділ V ППБУ);

- Шляхи евакуації захаращені матеріальними цінностями (п. 2.37 глава 2 розділ III ППБУ);

- Дерев`яні елементи покриття (крокви, лати) не оброблені засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності (п. 2.5 глави 2 розділ III ППБУ);

- Електрощитову не відокремлено від приміщень протипожежними дверима (п. 2.3 глава 2 розділ III ППБУ);

- Будівля гуртожитку не забезпечена первинними засобами пожежогасіння (п. 3.6 глава 3 розділ V ППБУ);

- Не здійснено навчання керівного складу, працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної безпеки (п. 8 ч. 1 ст. 20 КЦЗУ);

- Працівників об`єкта не забезпечено засобами індивідуального захисту (п. 2 ч. 1 ст. 20 КЦЗУ);

- Не проведено об`єктові тренування і навчання з питань цивільного захисту (п. 11 ч. 1 ст. 20 КЦЗУ);

- Не проведено ідентифікацію об`єкта підвищеної небезпеки (ст. 9 Закону України №2245-ІІІ). Подальша експлуатація будівлі гуртожитку за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Софіївська Борщагівка, вул. Соборна 53 із зазначеними вище порушеннями пожежної безпеки створює пряму та/або опосередковану загрозу життя та/або здоров`ю людей, у зв`язку з чим, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності визначає Кодекс цивільного захисту України від 02.10.2012 року №5403-VI (далі - Кодекс №5403-VI).

У свою чергу, статтею 55 Кодексу №5403-VI передбачені заходи щодо забезпечення пожежної безпеки, відповідно до частини 1 якої забезпечення пожежної безпеки на території України, регулювання відносин у цій сфері органів державної влади, органів місцевого самоврядування та суб`єктів господарювання і громадян здійснюються відповідно до цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів.

Діяльність із забезпечення пожежної безпеки є складовою виробничої та іншої діяльності посадових осіб і працівників підприємств, установ та організацій. Зазначена вимога відображається у трудових договорах (контрактах), статутах та положеннях (частина 2 статті 55 Кодексу №5403-V).

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України від 05.04.2007 року №877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон №877-V).

Частиною 4 статті 4 Закону №877-V передбачено, що вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності встановлюється виключно законами.

Згідно з абзацом 1 частини 5 статті 4 Закону №877-V виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Частиною 7 статті 7 Закону №877-V передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Отже, в силу вищевказаних приписів, складення позивачем припису про усунення порушень, не є обов`язковою передумовою для звернення до суду із позовом про застосування заходів реагування, такою передумовою є Акт перевірки, в якому зафіксовані порушення норм техногенної, пожежної безпеки, цивільного захисту.

У свою чергу, частина 1 статті 67 Кодексу №5403-VI передбачає, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема: здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб`єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Відповідно до частин 1, 2 статті 68 Кодексу №5403-VI посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.

У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Положеннями частини першої статті 70 КЦЗ встановлено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду (ч.2. ст. 70 КЦЗ).

Водночас, відповідно до частини сьомої статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що зупинення експлуатації приміщень є заходом, який застосовується за наявності таких порушень пожежної та техногенної безпеки, які створюють реальну загрозу життю та здоров`ю людей.

Згідно з пунктом 24 частини першої статті 2 Кодексу цивільного захисту України надзвичайна ситуація - обстановка на окремій території чи суб`єкті господарювання на ній або водному об`єкті, яка характеризується порушенням нормальних умов життєдіяльності населення, спричинена катастрофою, аварією, пожежею, стихійним лихом, епідемією, епізоотією, епіфітотією, застосуванням засобів ураження або іншою небезпечною подією, що призвела (може призвести) до виникнення загрози життю або здоров`ю населення, великої кількості загиблих і постраждалих, завдання значних матеріальних збитків, а також до неможливості проживання населення на такій території чи об`єкті, провадження на ній господарської діяльності.

Відповідно до пункту 25 частини першої статті 2 Кодексу цивільного захисту України небезпечна подія - подія, у тому числі катастрофа, аварія, пожежа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, епіфітотія, яка за своїми наслідками становить загрозу життю або здоров`ю населення чи призводить до завдання матеріальних збитків.

Відповідно до підпункту 4.3.7 пункту 4.3 ДСТУ 2272-06 «Пожежна безпека. Терміни та визначення основних понять» небезпечним чинником пожежі є прояв пожежі, що призводить чи може призвести до опечення, отруєння леткими продуктами згоряння або піролізу, травмування чи загибелі людей та (або) до заподіяння матеріальних, соціальних, екологічних збитків. До небезпечних факторів пожежі належать: підвищена температура, задимлення, погіршення складу газового середовища.

Згідно з вимогами пункту 33 частини першої статті 2 Кодексу цивільного захисту України пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю.

Отже, законодавець відносить пожежі до надзвичайних ситуацій та пов`язує настання реальної загрози життю та здоров`ю людей від пожежі з обставинами, які можуть призвести до займання та розповсюдження вогню.

Тобто, загроза життю та здоров`ю людей виникає не лише при наявності порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що безпосередньо можуть до неї призвести, але й за наявності інших порушень по нездійсненню заходів щодо захисту людей від шкідливого впливу небезпечних чинників при вже виниклій пожежі або які підвищують ризик розвитку пожеж.

Поряд з цим, вжиття заходів реагування на порушення тих чи інших правил пожежної безпеки слід оцінювати з урахуванням принципу пропорційності, що передбачає дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані такі заходи. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема у постанові Верховного Суду від 04.06.2019 року у справі №809/443/16 (адміністративне провадження №К/9901/36946/18).

Так, належним доказом усунення порушення є акт перевірки, який би зафіксував відсутність порушень правил та норм пожежної і техногенної безпеки, проте такого Акту матеріали справи не містять, натомість, відповідно до наявних матеріалів справи вбачається наявність порушень, які є суттєвими та не усунуті відповідачем, кожне з яких навіть саме по собі створює очевидну загрозу життю та здоров`ю людей, а їх сукупність вказує на високий ступінь такої загрози, що є неприпустимим і вимагає застосування відповідних заходів реагування.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до Акту, складеного за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки № 125 від 14.02.2020 року, що був складений у зв`язку із проведенням позапланової перевірки було встановлено 26 порушень, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції погодився з доводами відповідача щодо того, що КП «Софія» є неналежним відповідачем, оскільки не є власником будівлі гуртожитка, втім колегія суддів вважає такі доводи необґрунтованими, з огляду на настпуне.

Як установлено судом, рішенням Софіївсько-Борщагівськоої міської ради Києво-Святошинського району Київської області від 19 квітня 2003 року №4 на баланс КП «Софія» на праві оперативного управління передано основні засоби відповідно до реєстру оперативного управління. Згідно акта передачі основних засобів та матеріальних цінностей радою передано житловий будинок по вулиці Леніна (після зміни Соборна), 49 .

Згідно визначення, закріпленого у статті 137 Господарського кодексу України, правом оперативного управління у цьому Кодексі визнається речове право суб`єкта господарювання, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом) для здійснення некомерційної господарської діяльності, у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами, а також власником майна (уповноваженим ним органом).

Власник майна, закріпленого на праві оперативного управління за суб`єктом господарювання, здійснює контроль за використанням і збереженням переданого в оперативне управління майна безпосередньо або через уповноважений ним орган і має право вилучати у суб`єкта господарювання надлишкове майно, а також майно, що не використовується, та майно, що використовується ним не за призначенням.

Аналіз наведених положень свідчить, що саме на відповідача, як суб`єкта якому передано будівлю гуртожитка на праві оперативного управління, покладено обов`язок по належному утриманню такої будівлі.

З огляду на викладене, твердження відповідача щодо протиправності проведеної позивачем перевірки, за наслідками якої виявлено порушення, а також неправильності визначення відповідача у справі є помилковими та колегією суддів не враховуються. Окрім того, судом першої інстанції та відповідачем було зазначено, що останнім, були подані докази, щодо усунення порушень вказаних в Акті від 14.02.2020 року № 125, які залежали безпосередньо від нього, втім колегія суддів вважає такі доводи необґрунтованими, з урахуванням висновку, що саме на відповідача, як на суб`єкта якому передано будівлю гуртожитка на праві оперативного управління та покладено обов`язок по належному утриманню такої будівлі, з огляду на наступне.

Відповідно до наявних документів, в тому числі пояснення КП «Софія» щодо усунення порушень зазначених в Акті від 14.02.2020 року № 125, відповідачем зазначено, щодо порушень «відсутній 2 евакуаційний вихід з другого поверху гуртожитку», «відсутній захист будівлі гуртожитку від прямих попадань блискавки і вторинних проявів», «будівлю не обладнано системами протипожежного захисту», «електрощитову не відокремлено від приміщень протипожежними дверима» - «гуртожиток збудований в 1973 році. За час експлуатації не здійснювалось конструктивних змін будівлі, тобто будівля гуртожитку експлуатується такою, як була збудована» або «блискозахист не передбачений проектом, в плані капітальних ремонтів по підприємству на 2020 рік передбачені кошти для облаштування будівлі гуртожитку по вул. Соборна 53 захистом від прямих попадань блискавки і вторинних проявів, автоматичною пожежною сигналізацією» тощо.

Так, колегія суддів звертає увагу на те, що основне порушення відповідача стосується дотримання вимог пунктів 1.1, 1.2, 1.4 глави 1 розділу V Правил №1417, з приводу чого колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пунктів 1, 2 Розділу І Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014 №1417 (далі - Правила №1417), ці Правила встановлюють загальні вимоги з пожежної безпеки до будівель, споруд різного призначення та прилеглих до них територій, іншого нерухомого майна, обладнання, устаткування, що експлуатуються, будівельних майданчиків, а також під час проведення робіт з будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, технічного переоснащення будівель та споруд (далі - об`єкт).

Ці Правила є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування (далі - підприємства), громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах.

Відповідно до пункту 1.1 глави 1 розділу V Правил №1417, порушення якого відображено позивачем в акті, усі системи протипожежного захисту (далі - СПЗ) мають бути справними і утримуватися в постійній готовності до виконання роботи. Несправності, які впливають на їх працездатність, повинні усуватися негайно, інші несправності усуваються в передбачені регламентом терміни, при цьому необхідно робити записи у відповідних журналах.

Згідно з пунктом 1.2 глави 1 розділу V Правил №1417 будинки, приміщення та споруди повинні обладнуватися системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 "Системи протипожежного захисту".

Пунктом 6.1 розділу VI ДБН В.2.5-56:2014 визначено, що системи протипожежного захисту поділяються на: а) системи пожежної сигналізації; б) автоматичні системи пожежогасіння; в) автономні системи пожежогасіння локального застосування; г) системи оповіщування про пожежу та управління евакуюванням людей; д) системи протидимного захисту; е) системи централізованого пожежного спостерігання; ж) системи диспетчиризації СПЗ.

Згідно з пунктом 7.1 розділу VII ДБН В.2.5-56:2014 системи пожежної сигналізації призначені для раннього виявлення пожежі та подавання сигналу тривоги для вжиття необхідних заходів (наприклад: евакуювання людей, виклик пожежно-рятувальних підрозділів, запуск протидимних систем пожежогасіння, здійснення управління протипожежними клапанами, дверима, воротами та завісами (екранами), відключенням або блокуванням (розблокуванням) інших інженерних систем та устатковання при сигналі "пожежа" тощо).

Відповідно до підпункту 7.2.1 пункту 7.1 розділу VII ДБН В.2.5-56:2014 системи пожежної сигналізації повинні: а) виявляти ознаки пожежі на ранній стадії; б) передавати тривожні сповіщення до пристроїв передавання пожежної тривоги та попередження про несправність; в) формувати сигнали управління для систем протипожежного захисту та іншого інженерного обладнання, що задіяне при пожежі; г) сигналізувати про виявлену несправність, яка може негативно впливати на нормальну роботу СПС.

Системи пожежної сигналізації не повинні: а) підпадати під несприятливий вплив інших систем незалежно від того, з`єднані вони з ними чи ні; б) виходити з ладу (частково або повністю) через вплив на них вогню або явища, для виявлення якого вони призначені, до того, як вогонь чи це явище було виявлено; в) реагувати на інші явища, не пов`язані з виявленням пожежі (підпункт 7.2.3 пункту 7.1 розділу VII ДБН В.2.5-56:2014).

Матеріали справи свідчать про те, що відповідачем вчиняються дії, які спрямовані на усунення виявленого порушення.

Водночас, наведені обставини свідчать лише про спробу вирішити спірні питання, однак, лише наміри по обладнанню приміщень системами протипожежного захисту, захисту будівлі від прямих попадань блискавки і вторинних проявів не є доказом усунення порушення вимог протипожежної безпеки, що свідчить про існування загрози життю та здоров`ю людей.

Колегія суддів вважає за необхідне наголосити, що порушення, які відповідачем фактично не усунуто, не є формальними, а є такими, що створюють реальну загрозу для життя і здоров`я людей.

Існування (не усунення відповідачем) хоча б одного з порушень, встановлених позивачем, які загрожують життю та здоров`ю людей, вже є самостійною достатньою правовою підставою для застосування до нього заходів реагування. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 року у справі №823/589/16 (адміністративне провадження №К/9901/30861/18).

Верховний Суд у п. 28 постанови від 10.10.2019 року у справі №320/5849/18 зазначив, що наявність порушення вимог протипожежної безпеки не вважається усунутим лише за умови розгляду можливості щодо такого усунення (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 84899742).

Аналогічна правова позиція викладена в пунктах 33-35 постанови Верховного Суду від 17.10.2019 року у справі №826/7292/18 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 84987953).

Варто наголосити, що не усунене відповідачем порушення є істотним та несе ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що спричинить загрозу життю та здоров`ю людей, оскільки впливають:

- на забезпечення безпеки роботи комплексу, безпеки його працівників, відвідувачів у відповідності з вимогами протипожежних норм, техногенної безпеки та цивільного захисту;

- на своєчасність виявлення надзвичайної ситуації, пожежі;

- на ліквідацію пожежі, надзвичайної ситуації та ліквідації її наслідків;

- на евакуацію людей та їх захисту від наслідків пожежі, надзвичайної ситуації.

При збереженні таких умов для працівників та відвідувачів комплексу існує реальна загроза життю, отримання травм, або шкоди їх здоров`ю.

Отже, характер суспільної небезпечності встановлених під час перевірки відповідача порушень, а також наявність безпосередньої та реальної загрози життю та/або здоров`ю людей є обґрунтованими та беззаперечними.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що вказані вище порушення (що залишились не усунутими) стосуються виключно відсутності у відповідача необхідної системи заходів для уникнення виникнення пожежі, її гасіння та швидкого реагування у разі її виникнення, а тому застосування заходів реагування, в межах спірних правовідносин є обґрунтованими.

У свою чергу колегія суддів зазначає, що захід реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення відповідачем виявлених порушень.

Крім того, застосований до скаржника захід реагування має також спонукаючий характер, направлений на забезпечення суб`єктом господарювання виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки на об`єкті підвищеної небезпеки.

Відповідач у разі усунення недоліків в повному обсязі, виявлених ГУ ДСНС у Київській області, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, не позбавлений можливостей звернутись до позивача із повідомленням про усунення усіх установлених судом порушень, яке, в силу положень частини 5 статті 4 Закону України №877-V є підставою для відновлення експлуатації відповідних поверхів гуртожитка.

Окрім того, такий захід реагування, як повне або часткове зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту - не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Вищевказана правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 28.02.2019 року по справі №810/2400/18.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області - задовольнити, рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року - скасувати та прийняти нову, якою адміністративний позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області задовольнити.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 308, 311, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області - задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області - задовольнити.

Застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення роботи будівлі гуртожитку Комунального підприємства «Софія» за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Соборна, 53, шляхом зобов`язання Комунального підприємства «Софія» повністю зупинити експлуатацію вказаного об`єкта до повного усунення порушень зазначених в акті позапланової перевірки від 14.02.2020 року №125.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.Є. Пилипенко

Суддя: Я.Б.Глущенко

Я.М.Собків

Повний текст виготовлено 05 жовтня 2021 року.