Справа № 320/6540/21
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2021-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

29 вересня 2021 року м. Київ 320/6540/21

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лиска І.Г., розглянувши в м. Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження клопотання представника третьої особи ТОВ «СП «Трейдагропостач-2015» про закриття провадження у справі за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Войтовське" до Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, депутата Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області Фещун Олександра Валерійовича, депутата Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області Коваленко Марини Вікторівни, треті особи: ТОВ "СП "Трейдагропостач-2015" та ТОВ "ІВЕРІЯ АГРО",про визнання протиправними дій та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Войтовське" з позовом до Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, депутата Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області Фещун Олександра Валерійовича, депутата Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області Коваленко Марини Вікторівни, треті особи: ТОВ "СП "Трейдагропостач-2015" та ТОВ "ІВЕРІЯ АГРО", про визнання протиправними дій та скасування рішення.

29.09.2021 від представника третьої особи ТОВ «СП «Трейдагропостач-2015» надійшло клопотання про закриття провадження у справі. Обґрунтовуючи наявність підстав для закриття представник вважає, що спір у даній справі не є публічно-правовим та не може бути розглянутий за правилами адміністративного судочинства, тому провадження у справі підлягає закриттю. Зазначає, що фактично позивач звернувся до суду не з метою оскарження владних рішень органу державної влади при реалізації ним своїх функцій (публічно-правовий спір), а з метою захисту свого цивільного права на користування земельними ділянками - права оренди (приватноправовий спір, який виникає із цивільних правовідносин).

В судове засідання, яке було призначено на 29.09.2021 о 14:00 год., учасники справи не прибули, повідомлені належним чином, явку своїх представників не забезпечили. Позивачем подано до суду клопотання про здійснення подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження. Після судового засідання представником відповідача-3 засобом електронного зв`язку 29.09.2021 о 14:50 год. подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату. Відповідач - 1, 2 та треті особи жодних заяв чи клопотань до суду не надали.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Акти, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, установлених законодавством (бездіяльність) можуть бути оскаржені до суду відповідно до ст. 55 Конституції України.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 14.12.2011 р. №19-рп/2011 надав конституційне тлумачення положень частини другої ст. 55 Конституції України. Так, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії.

Конституційний Суд України зазначив, що ст. 19 КАС України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб`єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні №6-зп від 25.11.1997 р. сформулював правову позицію, за якою удосконалення законодавства в контексті ст. 55 Конституції України має бути поступовою тенденцією, спрямованою на розширення судового захисту прав і свобод людини, зокрема судового контролю за правомірністю й обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень (пункт 2 мотивувальної частини). Ця правова позиція кореспондується з положеннями статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо ефективного засобу юридичного захисту від порушень, вчинених особами, які здійснюють свої офіційні повноваження.

Згідно із ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Публічно-правовий спір, це спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (ч. 2 ст. 4 КАС України).

З наведеного випливає, що КАС України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб`єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів. Не поширюють свою дію ці положення на правові ситуації, що вимагають інших юрисдикційних форм захисту від стверджувальних порушень прав чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При розмежуванні юрисдикційних форм захисту порушеного права основним критерієм є характер (юридичний зміст) спірних відносин.

Предметом позовних вимог у дій справі є визнання протиправними дій депутатів Великодимерської селищної ради ОСОБА_1 та ОСОБА_2 під час здійснення ними публічно-владних управлінських функцій, що вчинені з грубим порушенням приписів та вимог Закону України Про запобігання корупції та Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, та скасування рішень Великодимерської селищної ради, що прийняті внаслідок таких протиправних дій ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

На обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що відповідачі, приймаючи участь в підготовці та прийнятті оскаржуваних рішень Великодимерської селищної ради, діяли всупереч вимогам чинного законодавства, в умовах конфлікту інтересів, з метою одержання неправомірної вигоди для самих себе та пов`язаних з ними юридичних осіб, всупереч інтересам служби.

Таким чином, предметом розгляду та доказування в цій справі є обставини, що підтверджують протиправність (законність) дій суб`єктів владних повноважень та незаконність (законність) прийнятих відповідачами рішень, які за своєю юридичною природою є рішенням суб`єктів владних повноважень та повинні прийматися в порядку, на підставі та у спосіб, визначений законом.

Отже, дослідженню в цій справі підлягають владні, управлінські рішення відповідачів щодо прийняття оскаржуваних рішень Великодимерської селищної ради №308 XI-VIII та №309 XI-VIII від 08.04.2021 р., а також наявність ознак протиправності в діях відповідачів, як суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, оскільки депутати Великодимерської селищної ради ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також Великодимерська селищна рада є суб`єктами владних повноважень, а правовідносини, які є предметом розгляду в цій справі є публічно-правовими, то захист прав та інтересів Позивача від порушень з боку цих суб`єктів владних повноважень, якщо ці порушення полягають, у перевищенні повноважень, недотриманні процедури, умов та інших визначених законом особливостей здійснення цими особами публічно-владних управлінських функцій, - є завданням адміністративного судочинства та має відбуватися у відповідному визначеному КАС України порядку.

Отже, позивач обґрунтовує протиправність дій суб`єктів владних повноважень та незаконність відповідних оскаржуваних рішень саме порушенням закону з боку відповідачів, які є суб`єктами владних повноважень, під час здійснення ними публічно-владних управлінських функцій, відтак, позовні вимоги про визнання протиправними дій депутатів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та скасування рішень Великодимерської селищної ради, що прийняті внаслідок таких протиправних дій ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , не є похідними від будь-яких інших вимог, а є основними (та єдиними) позовними вимогами, що мають розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

Вказане обумовлено й обсягом судового контролю в адміністративному судочинстві, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України, який не охоплює оцінки правомірності дій/рішень суб`єкта владних повноважень з огляду на наслідки, які це дія/рішення спричинили, чи можливі подальші дії Позивача, які він може вчинити в майбутньому.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що предметом спору в цій справі є виключнодотримання депутатами ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та Великодимерською селищною радою, як суб`єктами владних повноважень, під час виконання покладених на них законом публічно-владних управлінських функцій, установленого законом порядку прийняття рішень, зокрема, правомірність прийняття рішень в умовах конфлікту інтересів.

Питання можливості набуття позивачем права користування земельними ділянками, як і питання, пов`язані з реалізацією позивачем права на першочергове право оренди земельних ділянок в масиві земель сільськогосподарського призначення, перед судом не порушувалось і не є предметом розгляду у даній справі. Такий висновок також випливає із аналізу порядку набуття прав на земельну ділянку.

Відтак, суд вважає, що спір у дій справі не має ознак приватноправового та підлягає розгляду зі правилами адміністративного судочинства.

Обсяг та зміст конкретних обставин цієї справи та їх нормативне регулювання дають підстави вважати, що вимога Позивача про визнання протиправними дій відповідачів - суб`єктів владних повноважень, а також вимога про скасування рішень іншого відповідача - суб`єкта владних повноважень, у зв`язку з недотриманням ними вимог законодавства, спричиняє публічно-правовий спір, пов`язаний зі здійсненням владних управлінських функцій, що підпадає під юрисдикцію адміністративних судів.

Спір у даній справі стосується виключно протиправності дій суб`єктів владних повноважень та незаконності прийнятих ними рішень, а не можливого набуття Позивачем у майбутньому прав користування земельними ділянками, та не є спором про право, а тому такі вимоги позивача підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства, оскільки, спір виник внаслідок виконання відповідачами владних управлінських функцій та має публічно-правовий характер.

Стосовно посилань представника третьої особи, на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постановах від 04.09.2018 у справі №915/127/18, від 10.04.2019 у справі №607/13749/16-ц та від 21.03.2018 у справі №184/2470/13, слід зазначити, що правовідносини в цих справах не є подібними до правовідносин в даній справі.

Приймаючи до уваги відмінність підстав виникнення правовідносин, об`єкту та предмету правового регулювання, а також умов застосування правових норм в цій справі від справ №915/127/18, №607/13749/16-ц та №184/2470/13, що наводяться представником третьої особи для прикладу, - суд вважає, що правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в вищезазначених постановах застосуванню в даній справі не підлягають.

Суд звертає увагу на правову позицію, викладену Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.06.2018 р. у справі №823/378/16, згідно з якою, спори предметом яких є виключно перевірка дотримання суб`єктом владних повноважень під час виконання покладених на нього законом публічно-владних управлінських функцій, установленого законом порядку прийняття рішень - не мають ознак приватноправових та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Щодо твердження представника третьої особи стосовно обрання позивачем не належного та ефективного способу захисту, то суд зазначає наступне.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.06.2021 по даній справі №320/6540/21 позовну заяву Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Войтовське " було залишено без руху та встановлено позивачеві п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали, шляхом подання до суду позовної заяви оформленої відповідно до статті 160 КАС України, а саме, вказати у позовній заяві зміст позовних вимог у відповідності до положень статті 5 КАС України з урахуванням вищезазначених висновків суду.

В подальшому позивачем було усунуто недоліки позовної заяви та подано до суду позовну заяву у новій редакції, оформлену відповідно до статті 5, 160 КАС України і з урахуванням вказаних висновків суду.

Таким чином, питання щодо належно-обранного позивачем способу судового захисту судом було вирішено під час відкриття провадження у даній справі.

Як неодноразово зазначала Велика Палата Верховного Суду, застосування конкретного способу захисту права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (постанови від 22.09.2020 р. у справі № 910/3009/18, від 21.08.2019 р. у №911/3681/17).

Відповідно до ч.2, 4, 5 ст.5 КАС України, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України. Ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Отже, суд не погоджується з твердженням представника третьої особи відносно того, що позивач буде змушений в окремому порядку повторно звертатися до суду з метою відновлення своїх порушених прав шляхом скасування права оренди та визнання недійсним договорів оренди, які були укладені на підставі оскаржуваних рішень.

Стосовно посилань представника третьої особи, на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постановах від 22.08.2018 у справі №925/1265/16, від 26.01.2021 у справі №522/1528/15-ц та від 02.02.2021 у справі №925/642/19, слід зазначити, що правовідносини в цих справах не є подібними до правовідносин в даній справі і не підлягають застосуванню до даних правовідносин.

У зв`язку з чим, суд вважає, що спірні правовідносини між сторонами у даній справі мають публічно-правовий характер, адже позивач оскаржує неправомірні дії відповідачів саме як суб`єкта владних повноважень.

Отже, з огляду на викладене, відсутні підстави для закриття провадження у справі.

Враховуючи викладене, оскільки підстави для закриття провадження у справі відсутні, клопотання представника третьої особи - ТОВ «СП «Трейдагропостач-2015» про закриття провадження не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 238, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання представника третьої особи - ТОВ «СП «Трейдагропостач-2015» про закриття провадженні в адміністративній справі № 320/6540/21, - відмовити.

Копію ухвали надіслати (видати) сторонам (їх представникам).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Лиска І.Г.