Справа № 339/215/21
Суддя: Головенко О. С.
Дата ухвалення: 2021-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №339/215/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2021 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Головенко О. С.

секретаря судового засідання Ганчар Л.В.

з участю представника позивача Яцків М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, поліцейського взводу №1 роти №2 в УПП в Івано-Франківській області Максюти Аліни Русланівни про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

13 липня 2021 року представник позивача Яцків М.В. звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову БАА № 493816 від 29 червня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., а також стягнути з відповідача 2000 грн. моральної шкоди і 5000 грн. витрат на послуги адвоката.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно оскаржуваної постанови, 29 червня 2021 року о 20 год. 12 хв. в с. Старі Кривотули на автодорозі Н-10 123 км, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, перевищив встановлений швидкісний режим в населеному пункті, рухаючись зі швидкістю 77 км/год., чим перевищив швидкість на 27 км/год. (швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості TruCam Lii 20/20 000677) та порушив п. 12.4. Правил дорожнього руху (далі - ПДР).

Вважає вказану постанову незаконною, оскільки її винесено з грубим порушенням вимог законодавства, в тому числі прав ОСОБА_1 , а також відсутні будь-які належні та допустимі докази вчинення ним адміністративного правопорушення.

29 червня 2021 року близько 20 год. 12 хв. він знаходився за межами Івано-Франківської області та в с. Старі Кривотули, того дня не перебував.

Однак, 28 червня 2021 року о 20 год. 12 хв. їхав на автомобілі в напрямку м. Коломия, проїхавши населений пункт с. Одаї Івано-Франківський район, продовжив рух по головній дорозі Н-10 за межами населеного пункту.

Дорожня розмітка розділяла транспортні потоки на 4 смуги руху і він рухався у крайній правій полосі. По напрямку його руху була суцільні пряма дорога та уздовж дороги висаджені високі дерева та кущі, які перекривали видимість розташованих попереду дорожніх знаків та об`єктів. Доїжджаючи до закінчення лісосмуги у попутному напрямку їхав вантажний автомобіль зі швидкістю приблизно 30 км/год., який створював перешкоду в русі, а тому він здійснив його об`їзд, в цей час швидкість автомобілі була біля 80 км/год., але це була швидкість руху за межами населеного пункту. Побачивши дорожній знак, який вказував на початок населеного пункту с. Старі Кривотули, знизив швидкість руху автомобіля до менше, як 70 км/год.

Попереду нього в попутному напрямку також їхав інший автомобіль та на відстані біля 700 метрів на узбіччі з правої сторони дороги, він помітив поліцейські автомобілі та також поліцейських, які стояли ближче до проїжджої частини дороги. Під`їхавши ближче, помітив в руках поліцейського прилад TruCam, за допомогою якого він здійснював заміри швидкості, а інший поліцейський подав знак зупинки для автомобіля, що їхав попереду, а невдовзі також і йому.

Надалі, поліцейський, який здійснював заміри швидкості, підійшов до нього та представився ОСОБА_2 і повідомив, що він перевищив швидкість руху в населеному пункті, чим порушив ПДР. Вказаному працівнику поліції повідомив, що ПДР не порушував, а їхав з дозволеною швидкістю, як за межами населеного пункту, так і в межах населеного пункту, однак поліцейський в категоричній формі повідомив, що він перевищив допустиму швидкість на даній ділянці дороги на 27 км/год. та жодним чином не реагував на його пояснення про те, що це помилка, оскільки після того, як він здійснив об`їзд вантажного автомобіля (за межами населеного пункту), то відразу помітив знак про початок населеного пункту, а тому безпечно для інших учасників дорожнього руху, зменшив швидкість свого автомобіля до менше, як 70 км/год та продовжив рух.

Він повідомляв поліцейському, що прилад, яким він замірює швидкість руху показує некоректні дані, оскільки він його використовує з порушенням вимог п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» так як здійснення фіксації швидкості з руки (рук) може дати більше ніж передбачено відповідним свідоцтвом про повірку похибку.

Факт фіксації швидкості руху з руки, поліцейський ОСОБА_2 підтвердив на відеозапис, який ним зроблено за допомогою мобільного телефону.

Матеріали відео та фото фіксації не містять зображень водія під час руху на автомобіля, зі швидкістю 77 км./год., оскільки його, як водія транспортного засобу встановлено працівником поліції безпосередньо після зупинки транспортного засобу. Він вийшов з автомобіля та до нього підійшла інша поліцейська ОСОБА_3 , яка і розпочала здійснювати розгляд даної адміністративної справи. Він висловив поліцейській зауваження про те, що фото, - відео фіксація приладом TruCam здійснюється з порушенням Закону України «Про Національну поліцію», з рук, а не в стаціонарно закріпленому місці, однак вона їх до уваги не взяла та повідомила, що це нічим не передбачено, порушуючи вимоги вказаної вище норми закону. На його клопотання щодо надання для ознайомлення документів на пристрій TruCam, за допомогою якого здійснювалась фіксація порушень ПДР, поліцейська повідомила, що для цього необхідно звертатись безпосередньо до УПП в Івано-Франківській області.

На зауваження про те, що поліцейський ОСОБА_2 , міг пошкодити даний пристрій, здійснити фізичне втручання у його роботу, або провести з ним інші маніпуляції, які негативно впливають на точність замірів нею не взято до уваги. Надалі, коли він повідомив, що йде за телефоном щоб зафіксувати на відео грубе порушення прав, поліцейська, не провівши належним чином розгляду адміністративної справи повідомила, що розгляд справи завершений, і, «якщо він не згідний з її рішенням, то необхідно оскаржити до суду», тим самим проявила упередженість у прийнятому неї рішенні, жодним чином не встановивши об`єктивно всіх обставин, чи порушила вимоги ст. 280 КУпАГІ.

Відповідач, грубо ігноруючи вимоги законодавства, порушуючи права, не бажаючи припинити свої протиправні дії, взагалі зачинилась у службовому автомобілі, самостійно продовжила розгляд даної справи. У зв`язку з численними порушеннями прав ним заявлено клопотання про залучення адвоката. Однак, працівники поліції не надали реальної можливості залучити обраного адвоката, в тому числі прибути йому для участі у розгляді даної справи, а ОСОБА_3 відмовилася перенести розгляд справи та здійснити розгляд справи за участі адвоката, чим грубо порушила порядок розгляду справи і його права.

Жодного адміністративного правопорушення ні 29 червня 2021 року о 20:12 год., ні днем перед цим, тобто 28 червня 2021 року не вчиняв.

Поліцейський Михайлюк Т.В. не надав можливість зробити копію відеозапису з приладу TruCam, а поліцейська Максюта А.Р. не надала можливість зробити копію з оригіналу постанови, незважаючи на те, що ним було наголошено, шо у наданій копії постанови погано читається її зміст.

Незаконними діями працівника поліції спричинено моральну шкоду яка полягає в тому, що в результаті незаконно винесеної постанови йому спричинено зайві емоційні переживання та душеві страждання, відчув почуття образи, приниження гідності.

03 серпня 2021 року провадження у зазначеній справі відкрито та призначено до судового розгляду.

Ухвалою суду від 16 серпня 2021 року за клопотанням представника позивача Яцків М.В. замінено відповідача Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області на належного відповідача - Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції та залучено до участі у справі в якості співвідповідача Департамент патрульної поліції України.

Витребувано з Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції оригінал оскаржуваної постанови, відеозапис із нагрудного реєстратора поліцейського взводу №1 роти №2 в УПП в Івано-Франківській області Максюти А.Р. від 29 червня 2021 року про фіксацію розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та фото або відеофіксацію з спеціального технічного запису TruCam (а.с.33-36).

19 серпня 2021 року на адресу суду від представника відповідача Ю.Михайлини поступив відзив на позов, в якому просить в задоволенні позову відмовити через безпідставність та розгляд справи проводити без участі сторони відповідача.

Такі вимоги обгрунтовує тим, що 28 червня 2021 року о 20 год. 12 хв. екіпажем патрульної поліції УПП в Івано-Франківській області ДПП під час несення служби на авто дорозі Н-10, будучи в межах населеного пункту с.Старі Кривотули, за допомогою лазерного вимірювача швидкості руху TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000677) виявлено порушення Правил дорожнього руху. Водій транспортного засобу Пежо д.н.з. НОМЕР_1 (далі ТЗ) рухався зі швидкістю 77 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 27 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України.

Після чого відповідачем подано сигнал про зупинку ТЗ на підставі ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію". Після зупинки відповідач, підійшовши до водія, представився відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», проінформував водія про причину зупинки, виконавши вимогу ч. 2 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», а саме про те, що водій рухався зі швидкістю 77 км/год при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 27 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України. Після цього відповідач пред`явив законну вимогу до водія про пред`явлення документів, передбачених п. п. (а), (б), (ґ) п. 2.1 ПДР.

Відповідно до ст. 279 КУпАП, відповідач оголосив про початок розгляду справи про адміністративне правопорушення поліцейським взводу №1 роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції Максюта А.Р.

З метою дотримання прав позивача та вимог КУпАП, позивачу зачитано його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 12.4 ПДР України за яке передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП, поліцейським після розгляду адміністративної справи винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАА №493816 від 28 червня 2021 року з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу та ознайомлено позивача зі змістом постанови, повідомлено про порядок її оскарження.

Доводи позивача про те, що прилад потрібно використовувати стаціонарно не мають жодного підгрунтя, адже виробник приладу не передбачив стаціонарного використання, а фіксація швидкості здійснюється шляхом ручного наведення прицілу на транспортний засіб.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № UA-MI/1- 2903-2012.

Засоби вимірювальної техніки, які були ввезені на територію України та введені в експлуатацію до моменту виключення їх із вказаного Державного реєстру, дозволяється застосовувати, оскільки в даному випадку закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

В свою чергу, відповідно до Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/21940, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 30 квітня 2021року та чинного до 30 квітня 2022 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 № ТС000677 є придатним до застосування.

Можливість використання виробу «ТгаСАМ LTI 20/20», також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27 вересня 2018 року № 04/02/03/- 3008, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

Факт правопорушення підтверджується постановою у справі про адміністративне правопорушення винесеною компетентною службовою особою в межах своїх повноважень у фабулі якої чітко зазначено, що швидкість руху транспортного засобу вимірювалася за допомогою лазерного вимірювача швидкості руху TruCamLTI 20/20 ТС000677, фотознімками приладу TruCam на якому зафіксований факт правопорушення ТЗ Позивача та відеозаписом з лазерного вимірювача швидкості руху TruCam LTI 20/20 000677.

Доводи позивача щодо відмови відповідача надати повірочні сертифікати на прилад TruCam LTI 20//20 є необгрунтованим, оскільки відповідач зобов`язаний надати службове посвідчення.

Позивач, пред`явивши вимоги про стягнення з відповідача компенсацію за заподіяну ним моральну шкоду не надав жодних належних та допустимих доказів в обґрунтування її наявності та розміру (а.с. 39- 51).

14 вересня 2021 року представником позивача надано письмові пояснення, з яких вбачається, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 заявлено клопотання про залучення адвоката, однак ОСОБА_3 не надала йому реальної можливісті залучити адвоката та відмовилася перенести розгляд справи та здійснити розгляд справи за участі адвоката.

У відзиві відповідач вказує, що розгляд справи відбувся у відповідності до ст. 279 КУпАп, але це не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_3 докази не досліджувалися, розгляд клопотання про надання можливості скористатися правовою допомогою адвоката не задоволено та не перенесено розгляд, а також не надано можливсті зробити копію із приладу TruCam . Відповідачем у відзиві не заперечується факт понесення ним витрат на правову допомогу, які просить стягнути солідарно з відповідачів (а.с.76).

Ухвалами суду від 14 вересня 2021 року залишено без розгляду позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди та повторно витребувано оригінал оскаржуваної постанови (а.с.78-82).

Представник співвідповідача та відповідач ОСОБА_3 в судові засідання не з"явилися, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи (а.с.86-87).

Як зазначено в ч.3 ст. 268 КАСУ, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи в суді.

Відтак, їх неявка не є перешкоджає розгляду справи без їх участі.

Суд, вислухавши вступне слово представника позивача, повно та всебічно з"ясувавши обставини справи, підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, приходить до наступного висновку.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП, основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Ч.1 ст. 55 Конституції України проголошено право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Між сторонами виникли публічно-правові відносини, які врегульовані КАС України.

Так, згідно з ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси шляхом визначеним у п.п.1-6 ч. 1 цієї статті.

Згідно ст. 6, 23 Закону України "Про Національну поліцію," поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Частина 1 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність водіїв транспортних засобів за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до пункту 12.4 ПДР України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

В свою чергу, згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу, що відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено і таке підтверджується матеріалами справи, що 29 червня 2021 року винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 340 грн. за ч.1 ст. 122 КУпАП, яку позивач оскаржив.

Як зазначено у позовній заяві, ОСОБА_1 29 червня 2021 року о 20 год. 12 хв. в с. Старі Кривотули на автодорозі Н-10 123 км, керуючи транспортним засобом перевищив встановлений швидкісний режим в населеному пункті, рухаючись зі швидкістю 77 км/год., чим перевищив швидкість на 27 км/год. Швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості TruCam Lii 20/20 000677, чим порушив п. 12.4. Правил дорожнього руху (а.с.5).

З наданої позивачем копії постанови БАА №493816, яка оскаржується в суді через те, що вона є нечитабельною, неможливо відтворити її зміст, оскільки чітко можна прочитати тільки прізвище особи, яка притягається до відповідальності, дату вчинення та складання - 29.06.2021року та статтю, за яке передбачена адміністративна відповідальність - ч.1 ст. 122 КУпАП.

Разом з тим, відповідно до ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка повинна містити:найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати;правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайта в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Отже, зі змісту ст. 283 КУпАП, чітко вбачається, що постанова має бути читабельна, як для особи, щодо якої вона складена, так і для інших осіб.

Крім цього, відповідно до п.9,10 Розділу ІV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 за № 1496/27941, бланк постанови по справі про адміністративне правопорушення заповнюється розбірливим почерком. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до постанови, а також внесення додаткових записів після того, як постанова підписана особою, щодо якої вона винесена. У разі допущення порушень при оформленні такої постанови її заповнений бланк вважається зіпсованим.

Статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Однак, як вбачається із змісту наявної у матеріалах справи постанови, при її винесенні відповідачем не дотримано вимог зазначеного законодавства.

Зокрема, постанова в основній своїй частині є нечитабельною із неї не можна встановити та перевірити доводи позивача щодо обставин вчинення правопорушення.

Тому ухвалою суду від 16 серпня 2021 року витребувано з Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції оригінал оскаржуваної постанови .

Вказана ухвала невиконана, оскільки оригінал оскаржуваної постанови не долучено на вимогу суду, а її копія, яка є в матеріалах справи є нечитабельною, що унеможливлює суд перевірити доводи позивача, зокрема, щодо місця вчинення, дати складання постанови, посилання на технічний засіб, яким здійснено фіксацію порушення позивачем ПДР.

Зокрема, у відзиві представник відповідача Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції вказує, що правопорушення ОСОБА_1 вчинено 28 червня 2021 року.

Однак позивач стверджує, що оскаржувана постанова - винесена 29 червня 2021 року, тобто на наступний день, коли позивач перебував в іншому місці і не керував траспортним засобом.

Окрім того, як вбачається з матеріалів відеофіксації, що досліджувалися судом, позивач, отримуючи копію постанови, звертав увагу працівнику поліції, що обставини, викладені в ній нерозбірливим почерком, просив дозволити зняти копію з оригіналу і отримав відповідь, що оригінал знаходиться в АДРЕСА_1 , куди може звернутися.

Тому суд в ухвалі від 14 вересня 2021 року постановив повторно витребувати з Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції: оригінал постанови серії БАА № 493816 від 29 червня 2021 року та запропоновано Управлінню патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції надати в строк до 05 жовтня 2021 року письмові пояснення щодо точної дати та місце вчинення правопорушення ОСОБА_1 та роз"яснено, що у випадку неподання таких доказів у визначений строк, суд розгляне справу на підставі наявних матеріалів справи.

Так, з матеріалів відеофіксації, наданих відповідачем, вбачається, що фіксація швидкості здійснена 28.06.2021року, а в постанові зазначено дату вчинення та дату складання - 29.06.2021року.

Окрім того, через нечитабельність постанови, суд не зміг встановити чи є у ній посилання на пристрій, за допомогою якого здійснено даний відеозапис та фіксація перевищення швидкості, що має суттєве значення для визначення вказаних доказів, як допустимих.

Така правова позиція була висловлена Верховнии Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 26 квітня 2018 року (справа № 200/5590/17(2а/200/669/17).

Частиною 1 статті 74 КАС України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Однак, як встановив суд, відповідач, завчасно отримавши копію ухвали 17.09.2021року (а.с. 86 ) не виконав вимоги суду, не надавши витребуваних доказів та пояснень, зокрема, щодо дати вчинення правопорушення та складання оскаржуваної постанови.

Оскільки подана позивачем постанова є нечитабельною, текст розібрати не можливо, а відтак відсутня можливість повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи і суд позбавлений можливості у відповідності до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України перевірити законність та обґрунтованість постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення, з`ясувати чи наявний склад адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Аналізуючи наведене, суд вважає, що працівником поліції при розгляді справи про адміністративне правопорушення порушено процедуру та допущено не повноту розгляду справи про адміністративне правопорушення, постанову про накладення адміністративного стягнення складено з порушенням установленої форми, що позбавляє суд можливості перевірити рішення суб`єкта владних повноважень в частині доведеності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн., то суд вважає за потрібне зазначити наступне.

Загальне правило розподілу судових витрат полягає в тому, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Частина 1 ст. 132 КАС України передбачає, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється в порядку, передбаченому статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктами 4, 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору; інші види правової допомоги - це види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Статтею 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, зокрема, такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

При цьому даною статтею передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат.

Зокрема, згідно ч. 3 ст. 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 134 КАС України, встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, представник позивача, заявляючи вимоги про стягнення витрат на суму 5000 грн., надав тільки квитанцію та договір, в якому зазначено, що вказані витрати охоплюють представництво в суді та складання заяв.

Однак, до матеріалів справи не долучено документальне підтвердження витрат на отримання правової допомоги , зокрема, акт виконаних робіт, із зазначенням затраченого часу адвоката, що є підставою для відмови у стягненні 5000 грн. витрат на правову допомогу.

Водночас, згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, підлягає стягненню сплачений нею судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань, що в даному спорі становить 454грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.2, 5, 9, 241-246, 286 КАС України суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції, поліцейського взводу №1 роти №2 в УПП в Івано-Франківській області Максюти Аліни Русланівни, Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задоволити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 493816 від 29 червня 2021 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу розміром 340 (триста сорок) гривень за ч. 1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а провадження по справі закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції () сплачений судовий збір у розмірі 454 (чотириста п"ятдесят чотири) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 - реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_2 .

Відповідачі: Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції вул. Юності, 23 м.Івано-Франківськ Івано-Франківської області, .

Поліцейський взводу №1 роти № 2 в УПП в Івано-Франківській області Максюта Аліна Русланівна - вул. Юності, 23 м.Івано-Франківськ Івано-Франківської області.

Департамент патрульної поліції України вул. Ф. Ернста,3 м.Київ, .

Суддя Головенко О.С.