Справа № 200/10757/21
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2021-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2021 р. Справа№200/10757/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасенка І.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення № 0573-04-8/7174 від 28.04.2021 року, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення № 0573-04-8/7174 від 28.04.2021 року, зобов`язання вчинити певні дії. Просив: 1) визнати протиправним та скасувати рішення від 28.04.2021 року № 0573-04-8/7174 про відмову в призначенні пенсії; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08 квітня 2021 року про призначення пенсії згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням: до пільгового стажу періоду роботи на ліквідованому підприємстві Гідрошахта «Красноармійська» з 16.05.1995 року по 07.07.1995 року, в якості підземного учня гірника підготовчої дільниці з повним робочим днем в шахті, з 19.12.1995 року по 10.04.1996 року в якості підземного гірника розряду на підготовчій дільниці з повним робочим днем в шахті, з 23.07.1996 року по 09.12.1997 року в якості підземного гірничого майстра з повним робочим днем в шахті; до пільгового спеціального стажу період навчання з 01.09.1992 року по 31.05.1996 рік в Селидівському гірничому технікумі за спеціальністю «Технологія підземної розробки корисних копалин»; до пільгового стажу періоди роботи з 28.10.1998 року по 31.08.1999 рік в якості майстра гірничого підземної дільниці № 5 в «Добропільському шахтобудівельному управлінні № 5» та з 12.02.2014 року по 22.01.2020 року та з 23.01.2020 року по 31.12.2020 року в якості прохідника підземної дільниці в ТДВ «Шахта «Білозерська»; до пільгового стажу періоди роботи в ТДВ «Шахта «Білозерська» з 01.06.2014 року по 30.06.2014 року та з 01.01.2021 року по 31.03.2021 року в якості прохідника підземного з повним робочим днем в шахті.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням № 0573-04-8/7174 від 28.04.2021 року ОСОБА_1 , відмовлено в призначенні пільгової пенсії та не зараховано до пільгового стажу періоду роботи на ліквідованому підприємстві Гідрошахта «Красноармійська» з 16.05.1995 року по 07.07.1995 року, в якості підземного учня гірника підготовчої дільниці з повним робочим днем в шахті, з 19.12.1995 року по 10.04.1996 року в якості підземного гірника розряду на підготовчій дільниці з повним робочим днем в шахті, з 23.07.1996 року по 09.12.1997 року в якості підземного гірничого майстра з повним робочим днем в шахті; до пільгового спеціального стажу період навчання з 01.09.1992 року по 31.05.1996 рік в Селидівському гірничому технікумі за спеціальністю «Технологія підземної розробки корисних копалин»; до пільгового стажу періоди роботи з 28.10.1998 року по 31.08.1999 рік в якості майстра гірничого підземної дільниці № 5 в «Добропільському шахтобудівельному управлінні № 5» та з 12.02.2014 року по 22.01.2020 року та з 23.01.2020 року по 31.12.2020 року в якості прохідника підземної дільниці в ТДВ «Шахта «Білозерська»; до пільгового стажу періоди роботи в ТДВ «Шахта «Білозерська» з 01.06.2014 року по 30.06.2014 року та з 01.01.2021 року по 31.03.2021 року в якості прохідника підземного з повним робочим днем в шахті.

Отже, позивач вважає що його права були порушенні таким рішенням відповідача, у зв`язку із чим він звернувся до суду.

30 серпня 2021 року відкрито провадження по справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження. В ухвалі було запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

16 вересня 2021 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог, мотивуючи це тим, що по-перше позивачем не дотримано порядок з підтвердження стажу роботи на ліквідованому підприємстві гідрошахта «Красноармійська» з 16.05.1995 року по 07.07.1995 року, з 19.12.1995 року по 10.04.1996 року, з 23.07.1996 року по 09.12.1997 року, а саме: не було надано пакет документів для підтвердження пільгового стажу комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при головному управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, у зв`язку із чим вищевказані періоди роботи позивача не були зараховані до його пільгового стажу; по-друге: не враховано період навчання позивача з 01.09.1992 року по 31.05.1996 року в Селидівському гірничому технікумі за спеціальністю «Технологія підземної розробки корисних копалин», оскільки позивачем на підтвердження періоду навчання у вищому навчальному закладі, до пенсійного органу не були надані документи, які визначають форми навчання та періоду навчання позивача, а також технікуми відсутні в переліку професійно - технічних навчальних закладів, тому у управління не було законних підстав для врахування зазначеного періоду до пільгового стажу. Відповідачем також зазначено, що Селидівський гірничий технікум не відноситься до професійно - технічних навчальних закладів, час навчання в яких зараховується до пільгового стажу.

Щодо не зарахування до пільгового стажу позивача його періодів роботи з 28.10.1998 року по 31.08.1999 року в якості майстра гірничого підземної дільниці № 5 в «Добропільському шахтобудівельному управлінні № 5» та з 12.02.2014 року по 22.01.2020 року, З 23.01.2020 року по 31.12.2020 року в якості прохідника підземної дільниці в ТДВ «Шахта «Білозерська», відповідач зазначив, що трудова книжка підтверджує лише загальний трудовий стаж працівника, але підтвердити пільговий характер роботи може лише уточнююча довідка підприємства, на якому особа працювала і яка видана на підставі первинних документів на час виконання відповідної роботи, а в разі ліквідації підприємства без визначення правонаступника - документи, видані архівними установами.

Отже, представник відповідача у відзиві зазначав, що до пільгового стажу за ст. 14-25 не зараховані періоди роботи з 28.10.1998 року по 31.08.1999 року в якості майстра гірничого підземної дільниці № 5 в «Добропільському шахтобудівельному управлінні № 5» та з 12.02.2014 року по 22.01.2020 року, з 23.01.2020 року по 31.12.2020 року в якості прохідника підземної дільниці в ТДВ «Шахта «Білозерська», оскільки надані позивачем довідки не відповідають вимогам Порядку № 22-1 додатку 5.

Щодо не зарахування періодів роботи позивача в ТДВ «Шахта «Білозерська» з 01.06.2014 року по 30.06.2014 року та з 01.01.2021 року по 31.03.2021 року в якості прохідника, відповідач вказав на те, що згідно «Індивідуальних відомостей про застраховану особу» ОСОБА_1 встановлено, що за період роботи в ТДВ «Шахта «Білозерська» з 10.06.2014 року по 30.06.2014 року та з 01.01.2021 року по 31.03.2021 року, відсутні відомості про щомісячне утримання суми страхових внесків до управління Пенсійного фонду України.

З огляду на вищевикладене, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області вважає, що не має підстав для призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю пільгового стажу 25 років на підземних роботах, а отже рішення про відмову в призначенні пенсії від 28.04.2021 року № 0573-04-8/7174 не підлягає скасуванню.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом НОМЕР_2 .

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецької області, зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань за кодом , адреса зареєстрованого місцезнаходження: 84122, Донецька обл., місто Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, організаційно-правова форма - орган державної влади.

08 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління ПФУ в Донецькій області з заявою № 1844 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до наданих документів, Пенсійний фонд нарахував ОСОБА_1 загальних страховий стаж - 27 років 7 місяців 7 днів, з них стаж роботи в підземних умовах за ст. 14-25 - 13 років 2 місяці 18 днів, в підземних умовах на провідних професіях - 7 років 4 місяці 21 день. В загальній кількості стаж роботи в підземних умовах 20 років 7 місяців 9 днів.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 28.04.2021 року № 0573-04-8/7174 позивачу було відмовлено в призначенні пенсії згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю пільгового стажу 25 років на підземних роботах.

Вказаним вище спірним рішення Пенсійного фонду, до пільгового стажу позивача не зараховані періоди роботи на ліквідованому підприємстві з 16.05.1995 року по 07.07.1995 року, в якості підземного учня гірника підготовчого участка з повним робочим днем в шахті, з 19.12.1995 року по 10.04.1996 року в якості підземного гірника третього розряду на підготовчій дільниці з повним робочим днем в шахті з 23.07.1996 року по 09.12.1997 року, в якості підземного гірничого майстра з повним робочим днем в шахті в ГШ «Красноармійська», у зв`язку з ненаданням пакету документів для розгляду комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Період навчання з 01.09.1992 року по 31.05.1996 року в Селидівському гірничому технікумі за спеціальністю «Технологія підземної розробки корисних копалин» не враховано до навчання за спеціальність, оскільки перерва між днем закінчення навчання (31.05.1996 року) та днем зарахування на роботу на пільгових умовах за набутою професією перевищую три місяці (03.02.1998 року).

Періоди роботи ОСОБА_1 не зараховано до пільгового стажу з 28.10.1998 року по 31.08.1999 року в якості майстра гірничого підземного дільниці № 5 в «Добропільському шахтобудівельному управлінні № 5» та з 12.02.2014 року по 22.01.2020 року та з 23.01.2020 року по 31.12.2020 року в якості прохідника підземної дільниці в ТДВ «Шахта «Білозерська», оскільки довідки не відповідають вимогам Порядку № 22-1 додатку № 5.

До загального страхового стажу роботи та до пільгового стажу роботи позивача не зараховано період його роботи в ТДВ «Шахта «Білозерська» з 01.06.2014 року по 30.06.2014 року та з 01.01.2021 року по 31.03.2021 року в якості прохідника підземного з повним робочим днем в шахті у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків згідно даних індивідуальних відомостей про застраховану особу.

Суд, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ) та Законом України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закону № 1058-ІV).

Спірним питанням даної справи є саме не зарахування до пільгового стажу позивача вищевказаних періодів роботи та як наслідок відмову у призначенні пенсії.

Згідно з ч. 1 ст. 114 Закону № 1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуруються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Згідно з п. 2 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону № 1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788).

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788 та ч. 1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року № 58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для пільгового стажу є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Підтвердженням (доказом), що позивач, у вищезазначені періоди (які не зараховані позивачу до пільгового стажу) працював повний робочий день на підземних роботах - є записи в його трудовій книжці.

Водночас, за приписами наведеної норми уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати лише в разі, коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.

Як вбачається з записів трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_3 , він з 16.05.1995 року по 07.07.1995 року працював на Гідрошахті «Красноармійська», в якості підземного учня гірника підготовчої дільниці з повним робочим днем в шахті (записи №№ 1, 2); з 19.12.1995 року по 10.04.1996 року в якості підземного гірника розряду на підготовчій дільниці з повним робочим днем в шахті на Гідрошахті «Красноармійська» (записи №№ 3, 4); з 23.07.1996 року по 09.12.1997 року в якості підземного гірничого майстра з повним робочим днем в шахті на Гідрошахті «Красноармійська» (записи №№ 7, 8, 9, 10); з 28.10.1998 року по 31.08.1999 рік в якості майстра гірничого підземної дільниці № 5 в «Добропільському шахтобудівельному управлінні № 5» (записи №№ 13, 14, 15); з 12.02.2014 року по 22.01.2020 року та з 23.01.2020 року по 31.12.2020 року в якості прохідника підземної дільниці в ТДВ «Шахта «Білозерська» (записи №№ 28, 29, 30, 31); з 01.06.2014 року по 30.06.2014 року та з 01.01.2021 року по 31.03.2021 року в ТДВ «Шахта «Білозерська» в якості прохідника підземного з повним робочим днем в шахті.

Суд зазначає, що надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або правонаступників для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно лише у випадку відсутності трудової книжки або коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах.

Між тим, записи у трудовій книжці позивача НОМЕР_3 підтверджують характер роботи позивача в спірні періоди з повним робочим днем в шахті, що є підставою для зарахування цих періодів роботи до пільгового стажу ОСОБА_1 .

Наведене також відповідає висновках Верховного суду в постанові № 208/235/17 від 22.03.2018 року.

Суд також, не враховує посилання відповідача на Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, оскільки вказаний порядок застосовується у випадку відсутності у трудовій книжці відомостей.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи та не заперечується також відповідачем, ОСОБА_1 на підтвердження пільгового характеру роботи до пенсійного фонду були надані довідки від 07.07.2000 року № 427 про підземні спуски в шахту за період роботи травень - липень 1995 року на ГШ «Красноармійська» та від 08.07.2020 року № 283 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній за період роботи з 23.07.1996 року по 12.11.1997 року та з 13.11.1997 року по 09.12.1997 року на ГШ «Красноармійська».

Суд також критично ставиться до позиції Пенсійного фонду, щодо не врахування зазначених довідок при підрахунку стажу позивача, з підстав не відповідності довідок вимогам Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, бо це не може бути єдиною підставою для відмови у зарахуванні вищевказаних періодів роботи до пільгового стажу, оскільки такий стаж підтверджений належними та допустимими доказами .

Щодо позовних вимог про зарахування до страхового та пільгового стажу позивачу періодів його роботи на ТДВ «Шахта «Білозерська» з 01.06.2014 року по 30.06.2014 року та з 01.01.2021 року по 31.03.2021 року, суд зазначає наступне.

Як вбачається зі спірного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, вищевказані періоди роботи ОСОБА_1 не були враховані до його страхового та пільгового стажу, оскільки за даний період відсутня сплата страхових внесків.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058 страховий стаж - це період, протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом, і за який сплачено страхові внески.

Згідно зі статтею 24 Закону № 1058-ІV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

За приписами ст. 113 Закону № 1058 держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Пунктом 1 частини другої статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464-IV) встановлено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до статті 4 Закону № 2464-IV платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до статті 26 Закону № 2464-IV посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску.

Таким чином, обов`язок щодо сплати єдиного внеску покладено саме на ТДВ «Шахта «Білозерська» яке здійснило нарахування цього внеску та утримання його із заробітної плати позивача.

Крім того суд зазначає, що, фактично, внаслідок невиконання ТДВ «Шахта «Білозерська» обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України, позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Вказаний висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а, від 01 листопада 2018 року у справі № 199/1852/15-а.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що не зарахувавши до страхового та пільгового стажу позивача період його роботи на ТДВ «Шахта «Білозерська» з 01.06.2014 року по 30.06.2014 року та з 01.01.2021 року по 31.03.2021 року, відповідач діяв неправомірно та всупереч із діючим законодавством.

Суд також зазначає, що вищезазначені професії, за якими позивач працював у спірні періоди віднесені до Списків № 1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 24.03.1994 року, Отже, позивач у спірні періоди виконував роботи, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Щодо позовних вимог про зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 період його навчання з 01.09.1992 року по 31.05.1996 року в Селидівському гірничому технікумі за спеціальністю «Технологія підземної розробки корисних копалин», суд зазначає наступне.

Так відповідач зазначає, що позивач не надав довідки, підтверджуючі період навчання на денній формі та проходження строкової військової служби, та зазначає, що вищезазначені періоди підлягають перевірці відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1.

Перелік видів трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, визначено в статті 56 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення».

Зокрема, згідно з пунктом «д» частини третьої вказаної статті до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Отже, цією нормою права передбачено зарахування часу навчання у перелічених навчальних закладах до загального стажу роботи.

Можливість зарахування часу навчання до трудового стажу, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, передбачена лише щодо професійно-технічних навчальних закладів (стаття 38 Закону України від 10.02.1998 року № 103/98-ВР «Про професійно-технічну освіту», стаття 8 Закону України від 20.12.1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Закон УРСР від 28.06.1974 року № 2778-VIII «Про народну освіту» відносив технікуми до середніх спеціальних навчальних закладів, а Закон України від 23.05.1991 року № 1060-XII «Про освіту» (в редакції, яка була чинною до 06.09.2014 року) - до вищих навчальних закладів.

Таким чином, Селидівський гірничий технікум не відноситься до професійно-технічних навчальних закладів, час навчання в яких зараховується до пільгового стажу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого адміністративного суду України від 23 квітня 2015 року по справі № 227/2693/14.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткову протиправність Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 0573-04-8/7174від 28.04.2021 року про відмову у призначенні пенсії та його скасування.

Дискреційні повноваження пенсійного органу та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, за умови звернення особи з усіма необхідними для виплати пенсії документами, - зарахування стажу, що свідчить про те, що за законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями.

Враховуючи фактичні обставини даної справи, суд вважає, що зарахування спірних періодів до страхового стажу є варіантом правомірної поведінки, від якого відповідач безпідставно ухилився, тому це питання не може бути віднесено до дискреційних повноважень органу пенсійного фонду з огляду на приписи чинного пенсійного законодавства.

Аналогічні висновки викладено в постановах Першого ААС у справі № 360/4366/19 від 22 січня 2020 року, у справі № 360/4452/19, у справі № 200/11405/19-а.

Таким чином, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02). Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Таким чином, враховуючи те, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом та сприяти реальному відновленню порушеного права, беручи до уваги приписи ст. 9 КАС України, приймаючи до уваги відзив на позовну заяву відповідача, докази наявні у матеріалах справи, а також з аналізу норм чинного законодавства, суд приходить висновку, що обраний позивачем спосіб захисту свого порушеного права є ефективним.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 908,00 грн. (квитанція б/н від 19.08.2021 року, платіж № ).

Отже, враховуючи заявлені та задоволені позовні вимоги, застосовуючи співмірність, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 600,00 грн.

Керуючись ст.ст.2-15, 19-20, 42-48, 72-77, 90, 139, 118, 159-165, 199, 205, 244-250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84121, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, ) про визнання протиправним та скасування рішення № 0573-04-8/7174 від 28.04.2021 року, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати частково протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84121, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, ) від 28.04.2021 року № 0573-04-8/7174 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84121, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 08 квітня 2021 року про призначення пенсії згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням: до пільгового стажу періоду роботи на ліквідованому підприємстві Гідрошахта «Красноармійська» з 16.05.1995 року по 07.07.1995 року, в якості підземного учня гірника підготовчої дільниці з повним робочим днем в шахті, з 19.12.1995 року по 10.04.1996 року в якості підземного гірника розряду на підготовчій дільниці з повним робочим днем в шахті, з 23.07.1996 року по 09.12.1997 року в якості підземного гірничого майстра з повним робочим днем в шахті; до пільгового стажу періоди роботи з 28.10.1998 року по 31.08.1999 рік в якості майстра гірничого підземної дільниці № 5 в «Добропільському шахтобудівельному управлінні № 5» та з 12.02.2014 року по 22.01.2020 року та з 23.01.2020 року по 31.12.2020 року в якості прохідника підземної дільниці в ТДВ «Шахта «Білозерська»; до пільгового стажу періоди роботи в ТДВ «Шахта «Білозерська» з 01.06.2014 року по 30.06.2014 року та з 01.01.2021 року по 31.03.2021 року в якості прохідника підземного з повним робочим днем в шахті.

В частині зарахування до пільгового спеціального стажу періоду навчання з 01.09.1992 року по 31.05.1996 рік в Селидівському гірничому технікумі за спеціальністю «Технологія підземної розробки корисних копалин» - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84121, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 600 (шістсот) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.М. Тарасенко