Справа № 297/1233/21
Суддя: ФЕЙІР О. О.
Дата ухвалення: 2021-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №297/1233/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2021 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фейіра О. О., при секретарі судового засідання Радзецькій Ю.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції Лях Віталія Івановича та ГУНП України в Закарпатській області, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в Берегівський районний суд Закарпатської області з позовом до інспектора СРПП Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції Лях Віталія Івановича та ГУНП в Закарпатській області, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №099889 від 16 квітня 2021 року.

Позовні вимоги позивачем мотивовано тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №099889 від 16 квітня 2021 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу, у розмірі 425 грн., за ненадання для перевірки посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а також за неосвітлення заднього номерного знаку. Вважає таку постанову незаконною та необгрунтованою, оскільки 15 квітня 2021 року у вечірній час прогулювався тротуаром по вул Мукачівській в м. Берегове Закарпатськоїх області, коли до нього підійшли працівники поліції і пред`явили незрозумілі претензії, зокрема вимагали у нього пройти освідчення на стан сп`яніння. Його змусили сісти до патрульної машини, у якій відвезли до лікарні для освідчення, де від такого він відмовився. Працівники поліції стверджували, що він керував автомобілем марки Volkswagen Transporter, номерний знак НОМЕР_1 , однак він наполягав на тому, що в той момент таким, яи будь-яким іншим автомобілем не керував, а просто прогулювався тротуаром. Взагалі неригадує вимоги поліцейського до нього щодо пред`явлення для перевірки посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Крім того, в оскаржувані постанові відсутні записи про дослідження інспектором будь-яких доказів по справі. А тому, вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії серії БАБ №099889 від 16 квітня 2021 року, незаконною, у зв`язку з чим просить таку скасувати. Разом з тим, позивач просить поновити йому пропущений строк звернення до суду, як такий, що пропущений із поважних причин, оскільки оскаржувана постанова була направлена йому засобами поштового зв`язку, не рекомендованим листом, а простим листом, який не вручається під розпис. Крім того, в постанові зазначена не вірна адреса, оскільки за такою адресою він ніколи зареєстрований не був, тільки деякий період часу раніше там тимчасово проживав. 19 травня 2021 року у поштовій скриньці за адресою, де проживав раніше, виявив оскаржувану постанову.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву від 27 вересня 2021 року, згідно якої просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує, просив позов задоволити. Разом з тим, просив стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП України в Закарпатській області судові витрати по справі, зокрема, судовий збір за подання позову, витрати на правничу допомогу, а також судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу суду (а.с.80).

Представник позивача Мензак Ю.Ю., будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив (а.с. 77).

Відповідач інспектор СРПП Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області старший лейтенант поліції Лях В. І. та представник ГУНП України в Закарпатській області, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, заяв про відкладення судового розгляду справи чи відзиву на позов від них не надходило (а.с. 78, 81).

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Аналогічні строки передбачені і у ст. 289 КУпАП, згідно якої, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Так, позивач ОСОБА_1 оскаржує постанову інспектора СРПП Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції Лях Віталія Івановича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №099889 від 16 квітня 2021 року.

Згідно прохальної частини позовної заяви, позивач ОСОБА_1 просить поновити йому строк на оскарження вищевказаної постанови, як такий, що пропущений з поважних причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи вищенаведе, з підстав, встановлених постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2021 року, суд вважає поновити позивачу ОСОБА_1 строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №099889 від 16 квітня 2021 року (а.с. 69-71).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, особою, щодо якої її винесено.

Як вбачається з копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №099889 від 16 квітня 2021 року, відносно ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 гривень за ненадення для перевірки посвідчення водія та свідоцтва про реєтрацію транспортного засобу, та за неосвітлення заднього номерного знаку (а.с. 6).

Так, відповідно до п. 2.1 "а", «б» Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб.

Згідно п. 2.4 "а" Правил дорожнього руху, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися, з дотриманням вимог цих Правил та пред`явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1.

Пункт 2.9 "в" Правил дорожнього руху забороняє водієві керувати транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком в темну пору доби або в умовах недостатньої видимості.

Так, ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Разом з тим, позивач стверджує, що 15 квітня 2021 року у вечірній час прогулювався тротуаром по вул. Мукачівській в м. Берегове Закарпатськоїх області, коли до нього підійшли працівники поліції. Заперечує, що в той час керував автомобілем марки Volkswagen Transporter, номерний знак НОМЕР_1 , чи будь-яким іншим транспорним засобом. Непригадує вимог поліцейського щодо пред`явлення для перевірки посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Зазначена норма встановлює обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, оскільки позивач заперечує порушення ним правил дорожнього руху, тобто вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, та взагалі керування ним автомобілем марки Volkswagen Transporter, номерний знак НОМЕР_1 , чи будь-яким іншим транспортним засобом, відповідач зобов`язаний подати докази на спростування таких заперечень. При цьому, відповідач в судове засідання не з`явився та не навів будь-яких доказів на підтвердження правомірності винесення ним постанови про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, відзиву на позов не подав.

Заперечення позивача ОСОБА_1 щодо керування ним ввечері 15 квітня 201 року автомобілем марки Volkswagen Transporter, номерний знак НОМЕР_1 , зазначені ним також і в письмових поясненнях від 16 квітня 2021 року (а.с. 8).

Враховуючи принцип змагальності адміністративного процесу та встановлений КАС України обов`язок відповідача щодо доказування правомірності свого рішення, суд вирішує спір на основі викладених в позові аргументів.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зі змісту п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року №14 слідує, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності буде відповідати вимогамст. 283 КУпАП тоді, коли в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначено мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Однак, оскаржувана постанова не містить доказів, на яких ґрунтується висновок про порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, в такій не зазначено, які саме вимоги Правил дорожнього руху порушив останній, із посиланням на конкретні пункти таких.

Разом з тим, в оскаржуваній постанові не зазначено доказів, на підставі яких прийнято рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, та не зазначено мотиви відхилення наданих останнім пояснень від 16 квітня 2021 року (а.с. 8).

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи та доказів.

Крім того, оскаржуваною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, між іншим, і за керування транспорним засобом з неосвітленим номерним знаком.

Однак, адміністративна відповідальність за порушення вимог п. 2.9 "в" Правил дорожнього руху, тобто за керування транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком в темну пору доби або в умовах недостатньої видимості, передбачена ч. 6 ст. 121 КУпАП України.

При цьому, слід врахувати, що Верховний суд Постанові від 30.05.2018 року по справі №337/3389/16-а (2-а/337/154/2016) вказав наступне.

Так, згідно ст. 7, 254, 258 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Верховним судом зазначено, що у справах за позовом фізичної особи щодо оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності на суб`єкта владних повноважень в силу приписів статті 77 КАС України покладається обов`язок доказування правомірності своїх дій у разі, якщо останній заперечує проти позову. Докази, надані відповідачем по справі мають бути належним чином досліджені судами першої та апеляційної інстанцій із наданням їм відповідної правової оцінки на предмет їх належності і допустимості, повноти та достатності для визнання правомірності дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Зазначена позиція викладена в постанові Верховного Суду від 8 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

За таких обставин, суд вважає факт вчинення позивачем ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП недоведеним.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що вимоги норм закону щодо дослідження обставин справи поліцейським не були дотримані, так як відсутні будь-які докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.

Згідно з ч. 3 ст. 241 КАС України, судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

При вирішенні справи суд виходить з того, що відповідачем не надано доказів на підтвердження правомірності винесення ним оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП відносно позивача ОСОБА_1 , а також відповідачем не спростовано доводів позивача, та не надано жодного безспірного доказу, який би свідчив про вчинення позивачем вказаного адміністративного правопорушення.

За таких обставин, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №099889 від 16 квітня 2021 року не може вважатись законною та підлягає скасуванню, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, закриттю, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Разом з тим, позивач просить суд стягнути з відповідача судові витрати по справі, зокрема 454 грн. судового збору, що був сплачений позивачем при зверненні до суду, 2 270 грн. судового збору за подання до Восьмого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги на ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 09 червня 2021 року та 3 500 рн. витрат на професійну правничу допомогу (а.с. 1-5, 80).

Згідно ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, суд також вважає, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ГУНП в Закарпатській області в користь ОСОБА_1 454 грн. судового збору, що був сплачений позивачем при зверненні до суду та 2 270 грн. судового збору за подання до Восьмого апеляційного адміністративного суду адміністративного суду апеляційної скарги на ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 09 червня 2021 року (а. с. 16, 40).

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України).

Згідно ч. 2 ст. 134 КА України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно ч. 4 ст. 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 5 ст. 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 7 ст. 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Так, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: копію Договору про надання послуг представника в адміністративній справі від 21.05.2021; копію ордеру на надання правової допомоги серія АО №1030837 від 24.05.2021; копію розрахунку гонорару за надання правової допомоги, копію квитанції до прибуткового касового ордера №05 від 21.05.2021 р. та копію акту здачі-приймання наданих послуг за Договором б/н від 21.05.2021 про надання послуг від 21.05.2021 (а.с. 11-15).

Так, відповідно до розрахунку суми гонорару за надання правової допомоги адвокатом Мензаком Ю.Ю. по даній справі, позивачу ОСОБА_1 надано наступні юридичні послуги: правовий аналіз наданих клієнтом пояснень, усні консультації клієнта (кількість - 1 год, вартість одиниці - 500 грн.); перегляд законодавчої бази, аналіз судової практики стосовно ситуації описаної клієнтом (кількість - 2 год., вартість одиниці - 500 грн., сумарно 1 000 грн.); підготовка та подання адміністративного позову (кількість - 3 год., вартість одиниці - 500 грн., сумарно 1 500 грн.); контроль ходу розгляду справи дистанційними засобами та/або участь у судових засіданнях (кількість - 1 год., вартість одиниці - 500 грн.). Загальна вартість вказаних послуг склала 3 500 грн.. Загальний обсяг часу, витраченого на надання правової допомоги за цим розрахунком склав 7 годин (а.с. 11).

Оскільки в матеріалах справи наявний належним чином складений договір про надання правової допомоги, оформлені та підписані документи, які містять детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та документи, які свідчать про оплату позивачем послуг адвоката в розмірі 3 500 грн., суд приходить до висновку про наявність підстав для відшкодування судових витрат понесених позивачем на правову допомогу в розмірі 3 500 грн.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 7, 121, 247, 287 КУпАП, ч. 2 ст. 77, ст. ст. 132, 134, 139, 241, 244, 246, 286, 293, 295 КАС України, суд,-

рішив:

Поновити позивачу ОСОБА_1 строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії серії БАБ №099889 від 16 квітня 2021 року

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції Лях Віталія Івановича та ГУНП України в Закарпатській області, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,- задоволити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії серії БАБ №099889 від 16 квітня 2021 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 гривень, скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП, закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління національної поліції в Закарпатській області (88000, м. Ужгород, вул. Ф. Ракоці, 13, ) в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) - 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судового збору, що був сплачений позивачем при зверненні до суду, 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. судового збору за подання до Восьмого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги на ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 09 червня 2021 року та 3 500 (три тисячі п`ятсот) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Фейір О. О.