Справа № 340/4250/21
Суддя: К.М. Притула
Дата ухвалення: 2021-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року м. Кропивницький Справа № 340/4250/21

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Притула К.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Олександрійської міської ради Кіровоградської області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить:

- визнати незаконним та скасувати п. 3.7. рішення Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 14 травня 2021 року № 188 яким ОСОБА_1 відмовлено у погодженні у власність місця розташування земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га на землях с. Головківське колишньої Звенигородської сільської ради тепер - Олександрійської територіальної громади Кіровоградської області, для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу Олександрівської територіальної громади, у зв`язку з розташуванням земельної ділянки в санітарно-захисній зоні території кладовища та наявністю правових документів на землю та житло на зазначеній території;

- зобов`язати Олександрійську міську раду Кіровоградської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2.0 га на землях с. Головківське колишньої Звенигородської сільської ради, тепер - Олександрійської територіальної громади Кіровоградської області для особистого селянського господарства.

Позов мотивовано тим, що п.3.7 Рішенням Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 14 травня 2021 року № 188, відповідно до ст. 26. п. п. 1 п. а) ч. 1 ст. 33 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 12, 19, 20, 35, 40, 118, 121, 126 ЗК України, враховуючи рішення виконавчого комітету міської ради віл 25.03.2021 № 255, від 01.04.2021 № 279, від 1.04.2021 № 304, від 15.04.2021 № 322, від 22.04.2021 № 352, віл 06.05.2021 X- 398 та висновки постійних комісій міської ради, відмовлено ОСОБА_1 у погодженні у власність місця розташування земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га на землях колишньої Звенигородської сільської ради для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу Олександрійської територіальної громади, у зв`язку з розташуванням земельної ділянки в санітарно-захисній зоні території кладовища та наявністю правових документів па землю та житло на зазначеній території.

Позивач вважає вказане рішення незаконним, протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, прийнято рішення здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження та встановлено сторонам порядок та строк для виконання процесуальних дій (а.с.20).

Представник відповідача 26.08.2021 (вх. № 23945/21) подав до суду відзив на позовну заяву де зазначив, що позовні вимоги не визнає та просить відмовити в їх задоволені в повному обсязі. Свою позицію обґрунтовує тим, що порівнюючи графічні матеріали з бажаним місцем розташування земельної ділянки, які додані позивачем до заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки з наявними у розпорядженні відповідача Державними актами на право приватної власності, іншими правовстановлюючими документами, а також схематичним планом с. Головківське, Звенигородської сільської Олександрійського району за матеріалами комунального міжрайонного бюро технічної інвентаризації, вбачається, що бажане місце розташування земельної ділянка зазначене позивачем, входить до складу земельних ділянок, що належать на праві власності іншим особам.

Згідно інформації Управління приватизації, оренди майна та землі міської ради, зазначеній в службовій записці від 29.03.2021 № 384/06, земельна ділянка, зазначена у графічних матеріалах, що надані позивачем, накладається на земельну ділянку, що знаходиться у власності ОСОБА_2 згідно Державного акту КР 73 від 27.11.1996, виданого на земельну ділянку, площею 0.5667 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, інші земельні ділянки, розташовані на території с. Головківське, колишньої Звенигородської сільської ради, також перебувають у приватній власності інших осіб, про що свідчить Державний акт КР № 67 від 26.09.2021, що посвідчує право приватної власності на земельну ділянку, площею 0.25 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , виданий ОСОБА_3 , а також договір дарування земельної ділянки від 03.03.1995, відповідно до умов якого до ОСОБА_4 перейшло право власності на земельну ділянку площею 2500 кв. м. , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Зважаючи на викладене, у зв`язку з невідповідністю місця розташування спірної земельної ділянки вимогам ЗК України, можна дійти обґрунтованого висновку про те, що відповідач правомірно відмовив позивачеві у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність спірної земельної.

Розглянувши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , звернулась до відповідача із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га на землях с. Головківське колишньої Звенигородської сільської ради, тепер - Олександрійської територіальної громади Кіровоградської області.

П. 3.7. Рішення Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 14 травня 2021 року № 188, відповідно до ст. 26. п. п. 1 п. а) ч. 1 ст. 33 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 12, 19, 20, 35, 40, 118, 121, 126 ЗК України, враховуючи рішення виконавчого комітету міської ради віл 25.03.2021 № 255, від 01.04.2021 № 279, від 1.04.2021 № 304, від 15.04.2021 № 322, від 22.04.2021 № 352, віл 06.05.2021 X- 398 та висновки постійних комісій міської ради, відмовлено ОСОБА_1 у погодженні у власність місця розташування земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га на землях колишньої Звенигородської сільської ради для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу Олександрійської територіальної громади, у зв`язку з розташуванням земельної ділянки в санітарно-захисній зоні території кладовища та наявністю правових документів па землю та житло на зазначеній території (а.с.12)

Не погоджуючись з даним рішенням позивач звернулась до суду.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що порядок набуття права на землю громадянами та юридичними особами регламентований главою 19 Земельного кодексу України (надалі - ЗК України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно з частинами 3, 4, 5 статті 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання.

Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами врегульовано статтею 118 ЗК України.

Відповідно до частини 6 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 7 статті 118 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відповідно до частини 9 статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Частиною 10 статті 118 ЗК України унормовано, що відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування передбачені статтею 122 ЗК України.

Згідно з частиною 1 статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Статтею 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно з частиною 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: 34) вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Частинами 1 та 5 статті 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Згідно з частиною 1 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

У відповідності до ч.15 ст.46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», порядок проведення першої сесії ради, порядок обрання голови та заступника (заступників) голови районної у місті, районної, обласної ради, секретаря сільської, селищної, міської ради, скликання чергової та позачергової сесії ради, призначення пленарних засідань ради, підготовки і розгляду питань на пленарних засіданнях, прийняття рішень ради про затвердження порядку денного сесії та з інших процедурних питань, а також порядок роботи сесії визначаються регламентом ради з урахуванням вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності". До прийняття регламенту ради чергового скликання застосовується регламент ради, що діяв у попередньому скликанні.

Отже, чинним законодавством чітко визначено, що орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України визначено перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, який є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Отже, отримавши заяву позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель державної власності для ведення особистого селянського господарства, відповідач, згідно з статтею 118 ЗК України, повинен був у місячний строк дати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (видати відповідний наказ) або надати позивачу мотивовану відмову у наданні дозволу.

Судом встановлено, що п. 3.7. Рішення Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 14 травня 2021 року № 188, відповідно до ст. 26. п. п. 1 п. а) ч. 1 ст. 33 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 12, 19, 20, 35, 40, 118, 121, 126 ЗК України, враховуючи рішення виконавчого комітету міської ради віл 25.03.2021 № 255, від 01.04.2021 № 279, від 1.04.2021 № 304, від 15.04.2021 № 322, від 22.04.2021 № 352, віл 06.05.2021 X- 398 та висновки постійних комісій міської ради, відмовлено ОСОБА_1 у погодженні у власність місця розташування земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га на землях колишньої Звенигородської сільської ради для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу Олександрійської територіальної громади, у зв`язку з розташуванням земельної ділянки в санітарно-захисній зоні території кладовища та наявністю правових документів па землю та житло на зазначеній території.

Суд зазначає, що перевіривши дані публічної геокадастрової карти України, розміщені на інтернет-ресурсі https//map.land.gov.ua, встановлено, що земельна ділянка на яку претендує позивач не перебуває у приватній власності.

Стосовно твердження відповідача, що на території земельної ділянки на яку претендує позивач знаходяться земельні ділянки належні іншим особам, на підтвердження чого надано копіє Державних актів на право приватної власності на землю ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 (а.с.39-41), суд погоджується з доводами позивача, що на наданих копіях Державних актів на право приватної власності на землю відсутні кадастрові номери земельних ділянок, що свідчить про те, що особи на яких видані вищевказані акти у право власності на дані ділянки не вступили, що підтверджується і даними з публічної геокадастрової карти України.

Стосовно письмових пояснень представника відповідача, в яких він обґрунтовує свою відмову в надані дозволу на розроблення проекту землеустрою посилаючись на порушення санітарних норм, суд зазначає наступне.

Розташування земельної ділянки в санітарно-захисній зоні території кладовища врегульовано Державними санітарними правилами та нормами "Гігієнічні вимоги щодо облаштування і утримання кладовищ в населених пунктах України" ДСанПіН 2.2.2.028-99, затвердженими Постановою Головного державного санітарного лікаря України від 1.07.1999 N 28.

Згідно з п. 3.1 цих вимог, розміри земельних ділянок, які відводяться під кладовища традиційного поховання, повинні мати площу з розрахунку ...0,1 га на 1 тисячу чоловік у сільській місцевості, ... відповідно до ДБН 360-92*.

Кладовище, на яке посилається відповідач знаходиться у сільській місцевості.

Згідно із п. 3.2. Вимог, місцезнаходження кладовищної ділянки та її розміри передбачаються генеральним планом розвитку населеного пункту; відведення земельної ділянки під кладовище, проекти улаштування нових кладовищ, розширення і реконструкції діючих підлягають погодженню з місцевими установами державної санітарно-епідеміологічної служби.

Суд зауважує, що посилання на генеральний план розвитку населеного пункту (с. Головківське), чи проект улаштування, розширення і реконструкції кладовища у П. 3.7 Рішення Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 14 травня 2021 року № 188, не містить.

Згідно із п. 3.5. Вимог, кладовища повинні бути розміщені в приміській зоні міських поселень і поблизу місць розташування сіл. Санітарно-захисна зона від території кладовища традиційного поховання і крематорію до житлових і громадських будівель, зон відпочинку, а також колективних садів та городів повинна бути не меншою 300 м (Державні санітарні правила N 379/1404 ( 20379-96 ).

Відповідачем не зазначено, яка відстань між ділянкою на яку претендує позивач та кладовищем та не доведено, що земельна ділянка на яку претендує позивач знаходиться на відстані менше 300 м від кладовища.

Оцінюючи позицію відповідача, викладену в оскаржуваному рішенні та позицію зазначену у відзиві на позовну заяву, суд зазначає, що мотиви відмови викладені в оскаржуваному рішенні не міститься обґрунтування відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, а обставини зазначені при надані відзиву на позов в оскаржуваному рішенні не зазначені.

Тому, суд вказує на те, що дані обставини не можуть слугувати перешкодою щодо надання відповідачеві дозволу на розроблення документації із землеустрою, оскільки у відповідності до ЗК України виготовлення технічної документації землеустрою що відведення земельної ділянки у власність є лише першим етапом процесу оформлення земельної ділянки у власність.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою позивачеві є необґрунтованою, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню, а позовні вимоги в даній частині підлягають задоволенню.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язаня Олександрійську міську раду Кіровоградської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, орієнтовною площею 2,00 га на землях с. Головківське, колишньої Звенигородської сільської ради /наразі Олександрійської територіальної громади Кіровоградської області/, для ведення особистого селянського господарства, суд зазначає наступне.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Суд наголошує, що при повторному розгляді заяви позивача відповідач не може прийняти рішення, яке по суті повторює рішення, що визнане судом протиправним, і повинен вирішити заяву позивача, з урахуванням правової оцінки, наданої судом обставинам у цій справі.

Відповідно до частина 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з часина 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, суд присуджує на користь позивача всі здійснені, документально підтверджені, витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн. з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача (а.с.1).

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Олександрійської міської ради Кіровоградської області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати п.3.7. рішення Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 14 травня 2021 року №188, яким ОСОБА_1 відмовлено в погодженні у власність місця розташування земельної ділянки, орієнтовною площею 2,00 га на землях с. Головківське, колишньої Звенигородської сільської ради /наразі Олександрійської територіальної громади Кіровоградської області/, для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу Олександрійської територіальної громади, в зв`язку з розташуванням земельної ділянки в санітарно-захисній зоні кладовища та наявністю правових документів на землю та житло на зазначеній території.

Зобов`язати Олександрійської міської ради Кіровоградської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу орієнтовною площею 2,00 га на землях с. Головківське, колишньої Звенигородської сільської ради /наразі Олександрійської територіальної громади Кіровоградської області, з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Присудити на користь ОСОБА_1 з Олександрійської міської ради Кіровоградської області судовий збір у сумі 908,00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Кіровоградський окружний адміністративний суд.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду К.М. Притула