Справа № 160/17580/21
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2021-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

04 жовтня 2021 р. Справа № 160/17580/21

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боженко Н.В., перевіривши у м.Дніпрі матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про скасування постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом,-

ВСТАНОВИВ:

28 вересня 2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, засобами поштового зв`язку, надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), підписана представником позивача адвокатом Пантюховим Валерієм Сергійовичем, в якій позивач просить суд:

- скасувати постанову державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Данченком Олегом Миколайовичем, від 29.06.2021, про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортним засобом.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 26.02.2021 на підставі виконавчого листа № 932/9156/20, що був виданий 17.02.2021 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська було відкрито виконавче провадження № 64650122. 29.06.2021 державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Данченком Олегом Миколайовичем винесено постанову в межах ВП № 64650122 про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортним засобом. Підставою винесення даної постанови було те, що у ОСОБА_1 утворилась заборгованість зі сплати аліментів. Вважає, що підстави, якими керувався державний виконавець не є достовірними та не відповідають дійсності, оскільки не взято до уваги щомісячні платежі у розмірі 1500 грн.

Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи - 160/17580/21 та у зв`язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду судді Боженко Н.В.

Відповідно до ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що у відкритті провадження в адміністративній справі слід відмовити з наступних підстав.

Згідно зі ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця та визначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч.1 ст.448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Також, у відповідності до ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач оскаржує постанову державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом від 29.06.2021 року в межах виконавчого провадження № 64650122 щодо стягнення з позивача аліментів.

При цьому, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, згідно виконавчого листа № 932/9156/20 виданого 17.02.2021 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська стягується з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 кошти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 в розмірі 2318 грн., але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 07 серпня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Наведене свідчить, що виконавче провадження № 64650122 було відкрито на підставі виконавчого листа Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, виданого у цивільній справі № 932/9156/20.

Виходячи з того, що позивачем, який має статус боржника за виконавчим листом, який виданий Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська у цивільній справі, ним оскаржуються рішення державного виконавця винесене у рамках примусового виконання рішення суду у цивільній справі та з огляду на положення ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 447-452 ЦПК України, ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», суд приходить до висновку, що даний позов не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки законодавством передбачений інший порядок оскарження учасниками виконавчого провадження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця під час виконання рішень судів у цивільних справах.

Таким чином, позивач, як сторона виконавчого провадження у рамках примусового виконання рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у цивільній справі №932/9156/20, має право на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у порядку, визначеному ст.ст. 447-452 ЦПК України.

Наведена правова позиція відповідає позиції Вищого адміністративного Суду України, яка викладена в ухвалі Вищого адміністративного Суду України від 01.11.2017р. (К/800/29954/17) та постанові Пленуму Вищого адміністративного Суду України від 21.05.2012р. №5, зокрема, в п.2 вказаної постанови зазначено, що суди при визначенні юрисдикції повинні виходити з того, що до юрисдикції адміністративних судів належать спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби при виконанні всіх виконавчих документів, передбачених частиною другою статті 17 Закону України «Про виконавче провадження», крім тих, відносно яких законом установлений інший, виключний порядок їх оскарження.

Отже, критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який розглянув справу як суд першої інстанції, видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 826/12964/17.

За викладених обставин, суд приходить до висновку про те, що дана позовна заява не віднесена до юрисдикції адміністративного суду, а тому її не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо, позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

При цьому, слід роз`яснити позивачеві, що з відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця під час виконання судового рішення, позивач може звернутися до місцевого загального суду в порядку, визначеному ЦПК України.

У зв`язку з перебуванням судді Боженко Н.В. у відрядженні, ухвала постановлена в перший робочий день судді 04 жовтня 2021 року.

Керуючись ст. ст. 170, 287, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про скасування постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом - відмовити.

Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Н.В. Боженко