Справа № 160/8281/21
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 вересня 2021 року Справа № 160/8281/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Лозицької І.О.
при секретарі судового засідання Ткач Л.А.
представника позивача Самухи В.О.
представника відповідача Кравченка П.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому, з урахуванням уточнень, просить суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 25.03.2021 року № 454-к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції № 5 Кам`янського РУП ГУ НП підполковника поліції ОСОБА_1 »;
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 28.04.2021 року № 180 о/с «По особовому складу» в частині, що стосується звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції № 5 Кам`янського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області;
- поновити ОСОБА_1 в органах поліції на посаді заступника начальника відділення з превентивної діяльності відділення поліції № 5 Кам`янського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що проходив службу в органах поліції на посаді заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції № 5 Кам`янського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області.
Позивач зазначає, що наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 25.03.2021 року № 454-к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції № 5 Кам`янського РУП ГУ НП підполковника поліції ОСОБА_1 », за порушення службової дисципліни, недотримання вимог п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, абз. 1, 2 п. 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179, вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у недотриманні принципів діяльності поліції та вчиненні дій несумісних з вимогами, що пред`являють до професійно-етичних якостей поліцейського, що призвело до приниження авторитету органу Національної поліції, застосовано до заступника начальника відділення поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.
В подальшому, 28.04.2021 року Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області видано наказ № 180 о/с «По особовому складу», яким звільнено позивача із займаної посади за п. 6 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».
Позивач вважає, що застосоване дисциплінарне стягнення у виді звільнення є незаконним, а оскаржувані накази, як індивідуальні акти, підлягають визнанню протиправними та скасуванню, а позивач підлягає поновленню на службі в органах Національної поліції з подальшим стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Позивач вказує, що відтворення в описовій частині висновку службового розслідування обставин, викладених в матеріалах кримінального провадження, які згідно посилань органу досудового розслідування, свідчать про вчинення позивачем кримінального правопорушення, не може підтверджувати наявності в діях позивача ознак дисциплінарного проступку, оскільки в матеріалах службового розслідування та оскаржуваному наказі про звільнення не вказано, які саме дії чи бездіяльність позивача свідчать про вчинення ним дисциплінарного проступку.
Крім того, позивач вважає, що наявність матеріалів досудового розслідування, не може свідчити про вчинення особою дій, які становлять одночасно об`єктивну сторону кримінального і дисциплінарного правопорушення. А обставини, які викладені у вказаних процесуальних документах, потребують додаткової перевірки іншими доказами.
Ухвалою суду від 31.05.2021 року було відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а також встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов та докази на його обґрунтування.
Ухвалою суду від 15.06.2021 року задоволено клопотання представника позивача, та призначено справу до розгляду в судовому засідання за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
24.06.2021 року відповідачем надано до суду письмовий відзив на позовну заяву, який долучено до матеріалів справи.
Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, вважає позовні вимоги необґрунтованими, а доводи, що викладені в позовній заяві - такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.
Цього ж дня, позивачу оголошено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого, ч. 3 ст. 368 КК України.
У вказаному документі зазначено, що 07.02.2021 року на території м. Жовті Води поліцейськими Жовтоводського ВП ГУНП було зупинено та доставлено до вказаного підрозділу поліції найнятий вантажний автомобіль «DAF», н.з. НОМЕР_1 , який перевозив металобрухт. Після перевірки зазначений транспортний засіб було відпущено, однак, власнику вантажа було запропоновано прибути до Жовтоводського ВП ГУНП для узгодження питання про подальшу співпрацю.
08.02.2021 року - представник власника вантажа - ОСОБА_2 , через свого знайомого, звернувся, на той час, до заступника начальника Жовтоводського ВП ГУНП підполковника поліції ОСОБА_1 .
При цьому, позивач зазначив, що грошові кошти повинні бути передані йому до 08.03.2021 року.
Своїми діями, що виразилися в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їм влади чи службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, підполковник ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 3 ст. 368 КК України.
05.03.2021 року ухвалою Октябрського районного суду міста Полтави до підполковника поліції ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 03.05.2021 року, з правом внесення застави у розмірі 113500 грн., чим останній скористався.
Відповідач зазначає, що в результаті аналізу зібраних матеріалів службового розслідування, дисциплінарною комісією ГУНП встановлено наявність дисциплінарного проступку, порушень вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, п. 1 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту, абз. 1, 2, 3 п. 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179, що виразилось у недотриманні принципів діяльності поліції та вчиненні дій не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейського, що призвело до приниження авторитету органу Національної поліції, в діях заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення № 5 Кам`янського РУП ГУНП підполковника поліції ОСОБА_1 , у зв`язку із чим, останнього наказом ГУНП від 25.03.2021 року № 454к притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення зі служби в поліції.
Крім того, відповідач просить також врахувати, що в ході службового розслідування дисциплінарна комісія ГУНП не вирішувала питання про обґрунтованість обвинувачення позивача, яке здійснюється в межах досудового розслідування, а лише перевіряла дотримання позивачем вимог, що пред`являються до поліцейських та наявності в діях позивача складу дисциплінарного проступку.
На підставі зазначеного, відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
02.08.2021 року відповідачем надано до суду письмовий відзив на уточнену позовну заяву, який долучено до матеріалів справи.
Відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, аналогічним відзиву від 24.06.2021 року.
В судове засідання з`явилися позивач, представник позивача та представник відповідача. Позивач та представник позивача просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог.
Суд, заслухавши думки сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах Національної поліції України, а саме: з 08.01.2020 року займав посаду заступника начальника Жовтоводського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській обл., з 26.02.2021 року - заступник начальника відділення поліції № 5 Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області.
Після передачі громадянином ОСОБА_3 вищезазначеної суми підполковник поліції ОСОБА_1 затриманий працівниками Дніпропетровського управління ДВБ НП України, ВШР УОР ДВБ НП України, слідчими ДБР та прокуратури області.
Цієї ж доби слідчим СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава, підполковник поліції ОСОБА_1 затриманий на підставі вимог ст. 208 КПК України.
Судом встановлено, що з метою повного і всебічного дослідження обставин зазначеної події, на підставі статей 14-17 Дисциплінарного статуту Національної поліції України та Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого Наказом МВС України від 07.11.2018 року № 893, відповідно до наказу ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області від 05.03.2021 року № 516 «Про організацію проведення службового розслідування» призначено службове розслідування за фактом надзвичайної події за участю окремих поліцейських відділення поліції № 5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.
Проведення службового розслідування доручено дисциплінарній комісії у складі: 1) голова дисциплінарної комісії - заступник начальника ГУНП полковник поліції ОСОБА_4 ; 2) члени дисциплінарної комісії - т.в.о. начальника УКЗ підполковник поліції ОСОБА_5 , т.в.о. заступника начальника управління - начальника ВІОС УКЗ ГУНП підполковник поліції ОСОБА_6 , старший інспектор ВІОС УКЗ ГУНП підполковник поліції ОСОБА_7 та інспектор ВІОС УКЗ ГУНП майор поліції ОСОБА_8 .
Відповідно до п. 3 цього ж наказу на час проведення службового розслідування з 05.03.2021 року відсторонено від виконання службових обов`язків підполковника ОСОБА_1 за посадою заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції № 5 Кам`янського РУП ГУНП та визначено останньому робоче місце у службовому кабінеті адміністративної будівлі відділення № 5 Кам`янського РУП ГУ НП, де перебувати згідно з вимогами Внутрішнього розпорядку дня поліцейських, державних службовців та працівників управлінь, відділів, секторів апарату ГУНП в Дніпропетровській області та інших структурних та відокремлених підрозділів, затвердженого наказом ГУНП від 30.06.2016 року № 2786, і виконувати службові обовязки, визначені т.в.о. начальника Кам`янського РУП ГУНП майором поліції ОСОБА_9 .
Наказом ГУ НП в Дніпропетровській області від 24.03.2021 року № 669 «Про внесення змін до наказу ГУНП від 05.03.2021 року № 516» внесено зміни до наказу ГУНП від 05.03.2021 року № 516, а саме, викладено п. 2 у новій редакції: « 2. Проведення службового розслідування доручено дисциплінарній комісії у складі: 1) голова дисциплінарної комісії - заступник начальника ГУНП полковник поліції ОСОБА_4 ; 2) члени дисциплінарної комісії - т.в.о. начальника УКЗ ГУНП підполковник поліції ОСОБА_10 , т.в.о. заступника начальника управління - начальника ВІОС УКЗ ГУНП підполковник поліції ОСОБА_6 , старший інспектор ВІОС УКЗ ГУНП підполковник поліції ОСОБА_7 та інспектор ВІОС УКЗ ГУНП майор поліції ОСОБА_8 ».
Згідно висновку «Про результати проведення службового розслідування за фактом надзвичайної події за участю окремих поліцейських відділення поліції № 5 Кам`янського РУП ГУНП» від 24.03.2021 року, затвердженого начальником ГУНП в Дніпропетровській області від 24.03.2021 року, запропоновано, зокрема:
1) інформацію про факт надзвичайної події за участю заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції № 5 Кам`янського РУП ГУНП підполковника поліції ОСОБА_1 вважати такою, що знайшла своє підтвердження, в його діях наявність дисциплінарного проступку встановленою, а службове розслідування завершеним;
2) за порушення службової дисципліни, недотримання вимог п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 1 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, присяги працівника поліції, абзаців 1, 2 п. 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179, вчинення дисциплінарного проступку, що виразилися у недотриманні принципів діяльності поліції та вчиненні дій не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейського, що призвело до приниження авторитету органу Національної поліції, застосувати до заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції № 5 Кам`янського РУП ГУНП підполковника поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції;
Також у висновку зазначено наступне:
Цього ж дня, позивачу оголошено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого, ч. 3 ст. 368 КК України.
У вказаному документі зазначено, що 07.02.2021 року на території м. Жовті Води поліцейськими Жовтоводського ВП ГУНП було зупинено та доставлено до вказаного підрозділу поліції найнятий вантажний автомобіль «DAF», н.з. НОМЕР_1 , який перевозив металобрухт. Після перевірки зазначений транспортний засіб було відпущено, однак, власнику вантажа було запропоновано прибути до Жовтоводського ВП ГУНП для узгодження питання про подальшу співпрацю.
08.02.2021 року - представник власника вантажа - ОСОБА_2 , через свого знайомого, звернувся, на той час, до заступника начальника Жовтоводського ВП ГУНП підполковника поліції ОСОБА_1 .
При цьому, підполковник поліції ОСОБА_1 зазначив, що грошові кошти повинні бути передані йому до 08.03.2021 року.
Своїми діями, що виразилися в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їм влади чи службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, підполковник ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 3 ст. 368 КК України.
05.03.2021 року ухвалою Октябрського районного суду міста Полтави до підполковника поліції ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 03.05.2021 року, з правом внесення застави у розмірі 113500 грн., чим останній скористався.
Згідно вищевказаної ухвали суду, після внесення застави, заступник начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції № 5 Кам`янського РУП ГУНП підполковник поліції ОСОБА_1 , повинен цілодобово перебувати за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , однак, на цей час останній перебуває на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні КНП «П`ятихатська міська лікарня» ПМР.
Опитати під час проведення цього службового розслідування ОСОБА_2 не представилося можливим, оскільки на цей час невідомо його місце проживання та номер мобільного телефону.
Також, відмовився від надання будь-яких пояснень водій вантажного автомобіля «DAF», н.з. НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_11 (тел. НОМЕР_3 ), який 07.02.2021 року керував вказаним транспортним засобом.
Опитаний заступник начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції № 5 Кам`янського РУП ГУНП підполковник поліції ОСОБА_1 пояснень щодо вищезазначеної події не надавав, зазначивши лише, він вважає себе невинною особою, відповідно до презумпції невинуватості.
У свою чергу опитані поліцейські СРПП відділення поліції № 5 Кам`янського РУП ГУНП сержант поліції ОСОБА_12 … та сержант поліції ОСОБА_13 …, які 07.02.2021 року несли службу з забезпечення громадської безпеки на території обслуговування зазначеного відділення поліції пояснили, що під час несення служби вантажний автомобіль «DAF», н.з. НОМЕР_1 , який перевозив металобрухт не зупиняли та до відділення поліції № 5 Кам`янського РУП ГУНП не доставляли.
Крім цього, останні пояснили, що ними від підполковника поліції ОСОБА_1 , а також від безпосередніх керівників, вказівок щодо збору грошових коштів з правопорушників або звертання цих правопорушників для вирішення питань до керівництва ВП, не надходило.
Слід зазначити, що згідно з довідкою, наданою начальником СРПП відділення поліції № 5 Кам`янського РУП ГУНП капітаном поліції ОСОБА_14 , інформація ІТС «ІПНП» щодо затримання та доставлення 07.02.2021 року до зазначеного відділення поліції вантажного автомобіля «DAF», н.з. НОМЕР_1 , відсутня.
Слід також зазначити, що згідно із записами у журналі № 273 «Обліку доставлених відвідувачів та запрошених до Жовтоводського ВП ГУНП 08.02.2021 року громадянина ОСОБА_2 не зареєстровано.
Опитані старший інспектор-черговий чергової частини відділення поліції № 5 Кам`янського РУП ГУНП капітан поліції ОСОБА_15 , …, який 08.02.2021 року знаходився у складі добового наряду зазначеного відділення поліції та інспектор сектору контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи відділу превенції Кам`янського РУП ГУНП капітан поліції ОСОБА_16 , …, який цього ж дня ніс службу з охорони адмінбудівлі та забезпечення пропускного режиму цього відділення поліції пояснили, що під час несення служби 08.02.2021 року громадянин ОСОБА_2 з будь-яких питань до відділення поліції № 5 Кам`янського РУП ГУНП не прибував, у зв`язку з чим, зазначену особу у відповідному журналі не зареєстровано.
Слід відмітити, що викликала суспільний негативний резонанс, так в мережі «Інтернет», а саме, на веб-сайтах «Interfax-Україна» та «People.DP» розміщено статті з назвами «Затримано поліцейського чиновника із Кам`янського, який організовував «кришування» бізнесменів» та «Поліцейський налагодив схему незаконного збагачення, місто Жовті Води», відповідно в яких у негативному контексті висвітлено діяльність Національної поліції України, що вказує на завдання заступником начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції № 5 Кам`янського РУП ГУНП підполковником поліції ОСОБА_1 шкоди авторитету органів поліції, що у свою чергу, призводить до зменшення довіри громадян до Національної поліції, як державного органу.
Таким чином, аналізуючи матеріали службового розслідування, можна зробити висновок про те, що заступником начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції № 5 Кам`янського РУП ГУ НП підполковником поліції ОСОБА_1 , порушено вимоги п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 1 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги працівника поліції, абз. 1, 2 п. 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179, тобто, вчинено дисциплінарний проступок, що виразився у недотриманні принципів діяльності поліції та вчиненні дій несумісних з вимогами, що пред`являють до професійно-етичних якостей поліцейського, що призвело до приниження авторитету органу Національної поліції.».
Судом встановлено, що наказом ГУ НП в Дніпропетровській області №454к від 25.03.2021 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції № 5 Кам`янського РУП ГУ НП підполковника поліції ОСОБА_1 » за порушення службової дисципліни, недотримання вимог п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 1 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги працівника поліції, абз. 1, 2 п. 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179, вчинення дисциплінарного проступку, що призвело до приниження авторитету органу Національної поліції, застосовано до заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції № 5 Кам`янського РУП ГУ НП підполковника поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.
Також, наказом ГУ НП в Дніпропетровській області №180 о/с від 28.04.2021 року «По особовому складу» заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції № 5 Кам`янського РУП ГУ НП підполковника поліції ОСОБА_1 звільнено за п.6 ч.1 ст.77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) з 29.04.2021 року.
Вважаючи вказані накази протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про Національну поліцію», Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018р. № 893 «Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України».
Закон України «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону №580-VIII Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Згідно зі ст. 2 Закону №580-VIII завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах:
1) забезпечення публічної безпеки і порядку;
2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави;
3) протидії злочинності;
4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.
За приписами ч. 1 ст. 3 Закону №580-VIII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до ст. 6 Закону №580-VIII поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно зі ст. 7 Закону №580-VIII під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.
Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції.
Здійснення заходів, що обмежують права та свободи людини, має бути негайно припинене, якщо мета застосування таких заходів досягнута або немає необхідності подальшого їх застосування.
Поліцейським за будь-яких обставин заборонено сприяти, здійснювати, підбурювати або терпимо ставитися до будь-яких форм катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження чи покарання.
У разі виявлення таких дій кожен поліцейський зобов`язаний негайно вжити всіх можливих заходів щодо їх припинення та обов`язково доповісти безпосередньому керівництву про факти катування та наміри їх застосування. У разі приховування фактів катування або інших видів неналежного поводження поліцейськими керівник органу протягом доби з моменту отримання відомостей про такі факти зобов`язаний ініціювати проведення службового розслідування та притягнення винних до відповідальності.
У разі виявлення таких дій поліцейський зобов`язаний повідомити про це орган досудового розслідування, уповноважений на розслідування відповідних кримінальних правопорушень, вчинених поліцейськими.
У діяльності поліції забороняються будь-які привілеї чи обмеження за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовною або іншими ознаками.
За приписами ст. 8 Закону №580-VIII поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Поліцейському заборонено виконувати злочинні чи явно незаконні розпорядження та накази.
Накази, розпорядження та доручення вищих органів, керівників, посадових та службових осіб, службова, політична, економічна або інша доцільність не можуть бути підставою для порушення поліцейським Конституції та законів України.
Відповідно до статті 17 Закону №580 поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
07.11.2015 року позивач склав Присягу поліцейського на вірність Українському народові, згідно якої позивачем зазначено, що він, усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягнув вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.
Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини; надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут) визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.
Поняття службової дисципліни закріплено ст.1 Дисциплінарного Статуту, де зазначено, що службова дисципліна це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Частиною 3 ст.1 Дисциплінарного Статуту визначено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського:
1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;
2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;
3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;
4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;
5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;
6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;
7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;
8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;
9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;
10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;
11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;
12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;
13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;
14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Отже, законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку.
У свою чергу, недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.
Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських під час виконання службових обов`язків поліцейський, затверджених Наказ Міністерства внутрішніх справ України 09.11.2016р. № 1179, серед іншого, повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Згідно зі ст.12 Дисциплінарного Статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Відповідно до ст.11 Дисциплінарного Статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.
Частинами 1-3 ст.13 Дисциплінарного Статуту встановлено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:
4) попередження про неповну службову відповідність;
5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;
6) звільнення з посади;
7) звільнення із служби в поліції.
Згідно ч.1-2, 10 із ст.14 Дисциплінарного статуту службовим розслідуванням є діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України, затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2018 року №893 (далі - Порядок №893), визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.
Відповідно до п.2 розділу II Порядку №893, службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення; повідомлення поліцейському про підозру в учиненні ним кримінального правопорушення, якщо службове розслідування не було проведено на підставі абзацу другого цього пункту або якщо за його результатами не було встановлено дисциплінарного проступку.
Отже, суд робить висновок, що отримання відповідачем інформації про проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та повідомлення позивачу про підозру, є достатньою підставою для призначення та проведення службового розслідування.
Відповідно до п.4 розд. V «Проведення службового розслідування дисциплінарною комісією» Порядку №893 службове розслідування має встановити:
- наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування;
- наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій;
- ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок;
- обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього;
- відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;
- вид і розмір заподіяної шкоди;
- причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
Як зазначалося вище, у висновку «Про результати проведення службового розслідування за фактом надзвичайної події за участю окремих поліцейських відділення поліції № 5 Кам`янського РУП ГУНП» від 24.03.2021 року, затвердженого начальником ГУНП в Дніпропетровській області від 24.03.2021 року, вказано, що заступником начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції № 5 Кам`янського РУП ГУ НП підполковником поліції ОСОБА_1 , порушено вимоги п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 1 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги працівника поліції, абз. 1, 2 п. 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179, тобто, вчинено дисциплінарний проступок, що виразився у недотриманні принципів діяльності поліції та вчиненні дій несумісних з вимогами, що пред`являють до професійно-етичних якостей поліцейського, що призвело до приниження авторитету органу Національної поліції.
Щодо тверджень позивача стосовно того, що наявність матеріалів досудового розслідування, не може свідчити про вчинення особою дій, які становлять одночасно об`єктивну сторону кримінального і дисциплінарного правопорушення, суд зазначає наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що в ході службового розслідування дисциплінарна комісія ГУНП не вирішувала питання про обґрунтованість обвинувачення позивача, яке здійснюється в межах досудового розслідування, а лише перевіряла дотримання позивачем вимог, що пред`являються до поліцейських та наявності в діях позивача складу дисциплінарного проступку.
Інформація про кримінальне провадження та повідомлення про підозру були лише підставою для проведення службового розслідування, наказ про призначення якого позивачем не оскаржений, доказів протилежного матеріали справи не містять.
Проведення ж службового розслідування за інформацією, яка надійшла до ГУНП в Дніпропетровській області стосовно дій позивача є обов`язком відповідача згідно вимог статті 14 Дисциплінарного Статуту.
Більше того, суд зазначає, що суд також не наділений повноваженнями при розгляду даної справи надавати оцінку обґрунтованості врученої позивачу підозри.
Суд зазначає, що рішення про захід впливу у вигляді звільнення вжито до позивача за дії, що виразились у скоєнні проступку, що підриває авторитет поліції в очах громадськості, порушення професійно-етичних якостей поліцейського, чим допущено порушення службової дисципліни.
Тобто, наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності ґрунтується на самостійних підставах, натомість, встановлення вини позивача у скоєнні злочину є компетенцією кримінального суду.
Суд зауважує, що службове розслідування у Національній поліції України - це комплекс заходів, які здійснюються в межах відомчої компетенції з метою уточнення причин та умов, що сприяли вчиненню дисциплінарного проступку, встановлення ступеня вини особи, яка його вчинила.
Мета службового розслідування полягає в тому, щоб повністю, об`єктивно та всебічно встановити: обставини (час, місце) і наслідки правопорушення, з приводу якого було призначено розслідування; осіб, винних у правопорушенні, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або створювали загрозу їх спричинення; наявність причинного зв`язку між неправомірним діянням особи, щодо якої призначено службове розслідування, та його наслідками; причини правопорушення та умови, що сприяли правопорушенню; вимоги законів чи інших нормативно-правових актів, розпорядчих документів або службових обов`язків, що були порушені; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення, та мотиви протиправної поведінки працівника ОВС і його ставлення до вчиненого.
Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Суд звертає увагу, що набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення, є підставою для звільнення поліцейського зі служби відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».
Разом з тим, судом встановлено, що позивача звільнено зі служби за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).
Суд зазначає, що рішення у кримінальному провадженні не може свідчити про наявність чи відсутність вини особи у скоєнні дисциплінарного проступку або самого факту скоєння такого проступку, так як у цьому випадку надається правова кваліфікація діям (бездіяльності) особи на підставі Кримінального кодексу України.
Суд звертає увагу, що предметом цього спору є порушення позивачем службової дисципліни.
Крім того, суд зауважує, що обрання того чи іншого виду дисциплінарного стягнення є правом роботодавця в залежності від його оцінки та кваліфікації дій особи, відносно якої має бути застосовано таке стягнення, тобто належить до дискреційних повноважень відповідача, який за умови встановлення факту порушення службової дисципліни має право з урахуванням всіх обставин справи та особи порушника обрати один з визначених законом видів покарання.
Аналогічні висновки містять в постановах Верховного Суду від 21.12.2018 року по справі №805/623/16-а, від 25.04.2018 року у справі №800/547/17, від 22.03.2019 року у справі 804/676/18, від 22.11.2019 року у справі 826/6107/18, від 31.03.2020 року у справі 806/2492/16, від 25.06.2020 року №2240/2329/16.
Аналогічні висновки викладені також у постанові Великої палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 800/547/17.
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Суд звертає увагу на ту обставину, що відповідно до ст.64 Закону України «Про Національну поліцію» при прийнятті на службу до поліції позивач приносив присягу та присягав, у тому числі, вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.
Проте, вчинені позивачем дії свідчать про порушення вимог чинного законодавства, що не може сприяти зміцненню авторитету поліції.
Суд вважає, що встановлені у висновку службового розслідування дії позивача дискредитують звання рядового і начальницького складу національної поліції, за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.
З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що при прийнятті оскаржуваних наказів відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлений законом, добросовісно та розсудливо, з урахуванням всіх обставин справи, а тому відсутні підстави для визнання протиправними та скасування спірних наказів.
Позовні вимоги щодо зобов`язання поновити ОСОБА_1 в органах поліції на посаді заступника начальника відділення з превентивної діяльності відділення поліції № 5 Кам`янського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області, а також стягнення з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу, не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від попередніх вимог.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно зі ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідно до ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Підсумовуючи, суд зазначає, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надав достатні та беззаперечні докази в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його рішення, і довів правомірність та обґрунтованість прийнятих наказів, з огляду на що відсутні підстави для поновлення позивача на службі в Національній поліції та стягнення грошового забезпечення.
За вказаних обставин, суд, системно проаналізувавши приписи законодавства України, надавши оцінку з урахуванням усіх доказів у справі в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, питання щодо розподілу судових витрат не вирішується.
Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 07.10.2021 року.

Суддя І.О. Лозицька