Справа № 463/8273/21
Суддя: Рудаков Д. І.
Дата ухвалення: 2021-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №463/8273/21
Провадження №2-а/463/145/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Рудаков Д. І.

за участю секретаря Ліпчанської А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові, матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Закарпатській області, в якому просить визнати протиправною та скасувати складену інспектором роти №14 батальйону №3 старшим лейтенантом поліції Управління патрульної поліції Закарпатській області Татинець В.В. постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН №4409289 від 27.06.2021 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, та справу про адміністративне правопорушення щодо неї закрити.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 27.06.2021 року інспектором роти №14 батальйону №3 старшим лейтенантом поліції Управління патрульної поліції в Закарпатській області Татинець В.В. відносно позивачки прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксованого в неавтоматичному режимі, відповідно до якої вона визнана винною у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП, в зв`язку з чим застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. Відповідно до вказаної постанови 27.06.2021 року позивач ОСОБА_1 керувала транспортним засобом NISSAN JUKE, номерний знак НОМЕР_1 , в 15 год. 07 хв. на 06 745 км. автодороги Київ-Чоп зі швидкістю 73 км/год., перевищила встановлення обмеження швидкості руху на 23 км/год., чим порушив п.12.4 ПДР України. Зазначену постанову позивач вважає протиправною, оскільки така винесена без розгляду справи по суті, а відомості, що містять у ній не відповідають дійсності.

22.07.2021 до суду подано адміністративний позов про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

22.07.2021 ухвалою Личаківського районного суду м.Львова вказаний позов залишено без руху, у зв`язку із несплатою судового збору.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 02.08.2021 року відкрито провадження у справі

У судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю.

Відповідач - Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, та перевіривши їх наданими доказами, прийшов до наступного. Судовим розглядом встановлено, що постановою інспектора роти №14 батальйону №3 старшим лейтенантом поліції Управління патрульної поліції Закарпатській області Татинець В.В. серія ЕАН №4409289 від 27.06.2021 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП за те, що 27.06.2020 року о 15:07 годині на 06 745 км. автодороги Київ-Чоп та керуючи транспортним засобом NISSAN JUKE, номерний знак НОМЕР_1 рухалася зі швидкістю 73 км/год, чим перевищила встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 23 км/год, тим самим порушила вимоги п.п 12.4 ПДР України.

Позивач з даною постановою не погоджується і зазначає про відсутність доказів вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Стаття 280 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України Про Національну поліцію визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Положеннями п. 8 ч. 1 ст. 23 вказаного Закону зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (зокрема, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Частиною 3 статті 122 КУпАП (в редакції, що діяла на час винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності) передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху

Згідно з ч.ч 2, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Отже, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами та доповненнями, далі ПДР). Згідно з положеннями п. 2.3 розд. 2 ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, серед іншого, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху. Пунктом 1.9. розд. 1 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Підпунктами «б» п. 12.9 розд. 12 ПДР визначено, що водієві забороняється: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту и пункту 30.3 цих Правил. Відповідно до п. 12.4 розд. 12 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 248 КУпАП визначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП). Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 КУпАП протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно зі ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису. За матеріалами справи, у постанові серії ЕАн №4409289 від 27.06.2021 року інспектора роти №14 батальйону №3 старшим лейтенантом поліції Управління патрульної поліції в Закарпатській області Татинець В.В. зазанчено, що позивач 27.06.2021 року о 15 год 07 хв., керуючи автомобілем NISSAN JUKE, номерний знак НОМЕР_1 рухалася зі швидкістю 73 км/год, чим перевищила встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 23 км/год, тим самим порушила вимоги п.п 12.4 ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з чим на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. Швидкість вимірювалась приладом TruCam 000755.

Також до матеріалів справи не надано носій, на який безпосередньо здійснений запис правопорушення (в даному випадку - прилад ТruCAM чи його носій даних), який відповідно до вимог вищенаведених норм Закону є оригіналом такого електронного доказу. Окрім цього, відеозаписи, що надаються судам з приладу ТruCAM не є допустимим доказом в розумінні ст. 74 КАС України.

При цьому, інших належних та допустимих доказів вчинення адміністративного правопорушення відповідачами не надано та матеріали справи не містять. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Отже, відповідачем не доведено факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення та з матеріалів справи неможливо достовірно встановити даний факт, відтак і підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності відсутні. За цим, постанова серії ЕАН № 4409289 від 27.06.2021 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.77, 243-246, 286, КАС України, ст.ст. 251, 288 КУпАП, суд,-

у х в а л и в :

адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову серіїЕАН № 4409289 від 27.06.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн скасувати.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Закарпатській області Департаменту патрульної поліції (місце знаходження: 88006, м. Ужгород, вул. Олега Кошового,2) на користь ОСОБА_1 (проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) судовий збір в розмірі 420,40 грн.(чотириста двадцяць гривень, сорок копійок).

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Личаківський районний суд м.Львова.

Копії рішення невідкладно надіслати учасникам справи.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ;

відповідач: Управління патрульної поліції Закарпатській області, місцезнаходження: 88006,м.Ужгород, вул. Олега Кошового,2.

Суддя Д.І. Рудаков