Справа № 640/25471/21
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2021-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про забезпечення адміністративного позову

06 жовтня 2021 року м. Київ № 640/25471/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Шулежко В.П., розглянувши заяву про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними та скасування наказів,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 (далі - заявник, ОСОБА_1 ) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач), в якому просить:

визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 97 від 11.02.2021 «Про введення в дію структури та змін до штатного розпису Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві»;

визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 104-о від 15.02.2021 «Про попередження про звільнення першого заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві ОСОБА_1 »;

визнати чинним наказ Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 911 від 12.10.2020 «Про введення в дію змін до штатного розпису Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.09.2021 відкрито провадження у справі.

Позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій просить:

заборонити Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві вчиняти дії направлені на виконання наказу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 104-о від 15.02.2021 «Про попередження про звільнення першого заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві ОСОБА_1 » до набрання законної сили рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними та скасування наказів про введення в дію структури та змін до штатного розпису та про попередження щодо звільнення;

заборонити Пенсійному фонду України вчиняти дії з видачі наказу про звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до набрання законної сили рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними та скасування наказів про введення в дію структури та змін до штатного розпису та про попередження щодо звільнення.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник зазначив, що станом на день подання позову позивач перебуває на межі звільнення у протиправний спосіб, а тому існує небезпека заподіяння шкоди правам, свободам чи інтересам позивача, якщо внаслідок невжиття заходів забезпечення позову захист прав позивача стане утрудненим або неможливим, або таким, що виникне потреба звертатися до суду з іншим позовом про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

ОСОБА_1 посилається на те, що наказом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 15.02.2021 № 104-о «Про попередження про звільнення першого заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві ОСОБА_1 » та попередженням про звільнення, складеного на виконання цього наказу вона попереджена про звільнення з займаної посади, відтак даний оскаржуваний наказ є підставою для Пенсійного фонду України видати наказ про звільнення позивача з державної служби, порушуючи її право на заняття іншої рівнозначної посади (посад), які позивачу, як державному службовцю, посада якого скорчена, не були запропоновані всупереч ч. 3 ст. 87 Закону України «Про державну службу», ч. 1 ст. 40, ч.ч. 1, 3 ст. 49-2 КЗпП.

При вирішенні заяви про забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з частиною другою статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами частин першої, другої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Аналізуючи вказані вище норми у сукупності, суд зазначає, що заходи забезпечення адміністративного позову мають вживатись виключно у двох випадках: 1) якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача (фізичної або юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), яка в майбутньому зробить неможливим їх захист або ускладнить виконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; 2) якщо є очевидні ознаки протиправності рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, що призводить до порушення прав, свобод та інтересів позивача.

При цьому, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Також суд має враховувати співрозмірність вимог заяви про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом Голови правління Пенсійного фонду України від 12.01.2018 № 19-о ОСОБА_1 призначено на посаду першого заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, як переможця конкурсу.

Начальником Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві видано наказ від 11.02.2021 № 97 «Про введення в дію структури та змін до штатного розпису Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві», яким зі штатного розпису виключено посаду першого заступника начальника Головного управління та скорочено одну вакантну посаду заступника начальника Головного управління.

В подальшому, начальником Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві видано наказ від 15.02.2021 №104-о «Про попередження про звільнення першого заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві ОСОБА_1 ».

На виконання цього наказу, у зв`язку із скороченням посади першого заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, відповідач 16.02.2021 ознайомив позивача зі змістом оскаржуваного наказу та запропонував вакантні посади в Головному управлінні Пенсійного фонду України м. Києві. При ознайомленні із наказом та попередженням ОСОБА_1 виразила незгоду щодо запропонованих нижчих вакантних посад, ніж вона обіймала.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.87 Закону України «Про державну службу» підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є: скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу.

Згідно з ч.3 ст.87 Закону України «Про державну службу» суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пунктів 1 та 1-1 частини першої цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів.

Одночасно з попередженням про звільнення на підставі пункту 1 частини першої цієї статті суб`єкт призначення або керівник державної служби пропонує державному службовцю іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей. При цьому враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством про працю.

Державний службовець звільняється на підставі пункту 1 частини першої цієї статті у разі, коли відсутня можливість запропонувати відповідні посади, а також у разі його відмови від переведення на запропоновану посаду.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну службу» рівнозначна посада - посада державної служби, що належить до однієї підкатегорії посад державної служби з урахуванням рівнів державних органів.

Зі змісту попередження вбачається, що у зв`язку зі змінами в структурі та штатному розсписі Головного управління Пенсійного фонду України м. Києві вакантні посади, які були запропоновані ОСОБА_1 у Головному управлінні Пенсійного фонду України м. Києві, є нижчими за займану нею посаду.

Крім того, як передбачено пунктом 8 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 24 грудня 2014 р. №28-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15 січня 2015 р. за №40/26485 начальник головного управління Фонду має заступників, які за його поданням призначаються на посаду та звільняються з посади Головою правління Пенсійного фонду України за погодженням із Міністром соціальної політики України в установленому законодавством порядку.

Також, відповідно до пп.7 п.11 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 №280 Голова правління Пенсійного фонду України призначає на посади та звільняє з посад за погодженням з Міністром соціальної політики керівників та заступників керівників територіальних органів Пенсійного фонду України відповідно до законодавства про державну службу.

Тобто, з огляду на норми чинного законодавства вбачається, що саме до повноважень Пенсійного фонду України належить призначення на посаду та звільнення з посади заступників керівників територіальних органів Пенсійного фонду України, відповідно, саме Пенсійний фонд України, як суб`єкт призначення, попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі п.1 ч.1 ст.87 Закону України «Про державну службу» у встановленому законом порядку та пропонує у відповідності до ч.3 ст.87 Закону України «Про державну службу» іншу рівнозначну посаду державної служби.

Як вбачається з матеріалів справи, Пенсійним фондом України не попереджено про звільнення та не запропоновано позивачу іншої рівнозначної посади державної служби.

Разом з тим, із листа Пенсійного фонду України від 16.03.2021 № 2800-0901-8/12327 вбачається, що станом на 15.02.2021, тобто на момент оголошення позивачу попередження про звільнення, рівнозначними вакантними посадами були: заступник начальника Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області; заступник начальника Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області; заступник начальника головного управління - начальник управління інформаційних систем та електронних реєстрів Пенсійного фонду України у Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області; заступник начальника Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області; заступник начальника Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області; заступник начальника Головного управління Пенсійного фонду України у Херсонській області.

Водночас, у матеріалах справи міститься копія листа Міністра соціальної політики б/д б/н на № 2800-0901-5/22265 від 13.05.2021, адресованого Пенсійному фонду України, яким погоджує звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

За викладених обставин, існує очевидність протиправності оскаржуваного рішення та очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, оскільки вбачається звільнення позивача у протиправний спосіб в порушення ч.3 ст.87 Закону України «Про державну службу» на підставі оскаржуваного наказу від 15.02.2021 №104-о, що в майбутньому зробить неможливим її захист або ускладнить виконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що у даному випадку невжиття заходів забезпечення адміністративного позову може мати наслідком заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявників та ускладнить їх відновлення, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

На переконання суду, вжиття заходів забезпечення адміністративного позову в межах спірних правовідносин є доцільним шляхом заборони Пенсійному фонду України вчиняти дії щодо звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в порушення ч.3 ст.87 Закону України «Про державну службу» без попередження про звільнення та запропонування рівнозначної посади до набрання рішенням у справі законної сили.

При цьому, суд зазначає, що нормою ст. 151 КАС України не визначається коло осіб, яким можна заборонити вчиняти певні дії щодо предмету спору.

Суд вважає, що такий захід забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами та, водночас, вжиття визначених судом заходів забезпечення позову не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а насамперед спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

Згідно з Рекомендаціями № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи від 13.09.1989, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

Суд зазначає, що інститут забезпечення позову є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.

За приписами ч.4 ст.150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Відтак, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку суб`єкта владних повноважень, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконання такого рішення.

Водночас, забезпечення позову в частині заборони Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві вчиняти дії направлені на виконання наказу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 104-о від 15.02.2021 «Про попередження про звільнення першого заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві ОСОБА_1 » до набрання законної сили рішення у справі є безпідставними та задоволенню не підлягають, оскільки відповідачем на виконання вказаного наказу № 104-о від 15.02.2021 уже вчинено необхідні дії, а саме ознайомлено позивача з наказом та попередженням про наявні вакантні посади, про що свідчить розписка позивача та незгода із пропозицією про переведення на запропоновані посади.

Таким чином, перевіривши зазначені в заяві про забезпечення позову доводи на предмет їх відповідності вище викладеним нормам та з`ясованим обставинам, а також оцінивши докази, які містяться у матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про забезпечення позову із зазначених вище підстав.

Керуючись статтями 150-154, 156, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити Пенсійному фонду України вчиняти дії щодо звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в порушення частини 3 статті 87 Закону України «Про державну службу» без попередження про звільнення та запропонування рівнозначної посади до набрання рішенням у справі законної сили.

У задоволенні решти вимог заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає чинності з 06.10.2021 і підлягає негайному виконанню на підставі частини першої статті 156 КАС України.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання до « 06» жовтня 2024 року.

Стягувач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Боржник: Пенсійний фонд України (вул. Бастіонна, 9, м. Київ, 01014, ).

Ухвалу суду відповідно до ч.8 ст.154 КАС України може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.П. Шулежко