Справа № 127/21466/21
Суддя: Іщук Т. П.
Дата ухвалення: 2021-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/221/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Іщук Т. П.,

за участі секретаря судового засідання Коваленко Д. І.,

представника позивача Ткаченко Т. В., представника відповідача Химича Д. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 06 серпня 2021 року ЕГА №377711. Свої позовні вимоги мотивував тим, що інспектор роти №1 батальйону №1 взводу № 1 УПП у Вінницькій області рядовий поліції Волошан А. М. 06 серпня 2021 року виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, згідно якої позивач нібито здійснив завідомо неправдивий виклик поліції, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 183 КУпАП. Позивач зазначив, що 06 серпня 2021 року у проміжок часу з 3-ї по 4-ту годину ранку, перебуваючи за місцем свого проживання, встановив відсутність у дворі власноруч припаркованого транспортного засобу. Після чого, позивач вийшов у двір будинку з метою пересвідчитися у відсутності свого автомобіля. У зв`язку з відсутністю транспортного засобу, позивач повернувся до помешкання та викликав поліцію, повідомивши про крадіжку автомобіля. По приїзду поліцейських позивач вийшов у двір будинку, однак автомобіль знаходився у місці, де його було залишено, але повернутий в протилежну сторону руху, при цьому трава були прим`ята у напрямку руху. На думку позивача, викладені обставини свідчать про те, що автомобіль був переміщений невідомими особами та повернутий на місце стоянки з невідомих позивачу мотивів. Разом з тим, інспектор протиправно не взяв до уваги пояснення позивача з цього приводу та притягнув його до адміністративної відповідальності.

Крім того, позивач вказує, що інспектором було допущено порушення вимог КУпАП під час розгляду даної справи, а саме не було складено протокол про адміністративне правопорушення. Розгляду справи взагалі не було, а одразу винесено оскаржену постанову, яка була винесена на місці вчинення правопорушення, а не за місцем розташування адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, про що зазначено в Рішенні Конституційного Суду № 5-рп/2015 від 26 травня 2015 року. Під час розгляду справи позивача не було ознайомлено із правами, які передбачені ст. 268 КУпАП, а також не прийнято до уваги та не перевірено його пояснень з приводу відсутності автомобіля на момент виклику поліції, при цьому протилежного не доведено.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 31 серпня 2021 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував щодо задоволення позову, вказуючи на правомірність поведінки при прийняті оскаржуваної постанови та зазначаючи, що 06 серпня 2021 року під час патрулювання, інспектором роти № 1 БУПП у Вінницькій області ДПП рядовим поліції Волошаном А.М. на службовий планшет отримано виклик про викрадення автомобіля. Прибувши за вказаною адресою, було виявлено заявника ОСОБА_1 , який повідомив, що його автомобіль викрали. Під час перевірки прилеглої території інспекторами було виявлено автомобіль заявника на місці, де останній його залишив, у зв`язку з чим факт крадіжки не підтвердився. Вказує, що заявник пояснити, чому викликав поліцію, не зміг. Встановивши всі обставини справи, інспектором було прийнято рішення про притягнення даного громадянина до адміністративної відповідальності та винесено оскаржено постанову. До вказаного відзиву відповідач долучив як доказ DVD-R диск з відеозаписом, який наданий лише суду.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04 жовтня 2021 року (без винесення окремого процесуального документа із занесенням до протоколу судового засідання), зважаючи на положення ст.79 КАС України щодо порядку подання доказів, наданий відповідачем як доказ відеозапис не взятий до уваги.

Представник позивача Ткаченко Т. В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позові, просила позов задовольнити.

Представник відповідача Химич Д. В. у судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову з підстав, викладених у відзиві, та просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного.

Згідно з ст. 9, 77 КАС України розгляд справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін, вільності та свободи у поданні суду доказів в обґрунтування свої вимог та заперечень та доведенні перед судом в їх переконливості; однак, у справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доведення правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіряючи оскаржувану позивачем постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, суд перевірив її на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом установлено, що 06 серпня 2021 року інспектор роти №1 батальйону №1 взводу №1 УПП у Вінницькій області рядовий поліції Волошан А.М. виніс постанову ЕГА № 377711 по справі про адміністративне правопорушення, якою притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП. Як вказано в постанові, 06 серпня 2021 року по вул. Юрія Клена, 9 в м. Вінниці ОСОБА_1 здійснив завідомо неправдивий виклик поліції повідомивши, що його транспортний засіб викрадено, хоча насправді такого не було.

Стаття 183 КУпАП передбачає відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежної охорони, поліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб.

Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у завідомо неправдивому виклику пожежної охорони, поліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб, а не будь-якому виклику. Тобто, дії правопорушника спрямовані на зрив нормальної роботи цих служб. Правопорушник викликає представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Відповідно до вимог ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.281 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як установлено судом, позивач, здійснюючи дзвінок, був переконаний в крадіжці автомобіля та впевнено вважав, що його права є порушеними та підлягають захисту правоохоронними органами. Доказів, які б спростували вказану обставину, матеріали справи не містять. Як і не містять будь-яких доказів, які б спростовували пояснення позивача щодо відсутності автомобіля на момент виклику поліції, можливого розвитку подій щодо переміщення автомобіля, прим`ятої трави в напрямку руху транспортного засобу.

Наданий відповідачем як доказ диск з відеозаписом в силу положень ч.9 ст.79 КАС України суд не взяв до уваги.

Отже під час судового розгляду відповідачем не було надано належних та допустимих доказів наявності умислу в діях позивача, як обов`язкової ознаки суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у оскарженій постанові, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Тобто, відповідач як суб`єкт владних повноважень, повинен зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати позицію позивача та його заперечення проти пред`явленого йому обвинувачення, адже в силу ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, законодавцем встановлено презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вину особи не доведено належними, достатніми, достовірними та допустимими доказами, а тому відповідно суд дійшов висновку про відсутність складу вказаного адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Щодо посилання позивача з приводу того, що інспектором під час розгляду даної справи в порушення вимог КУпАП не було складено протокол про адміністративне правопорушення, то слід зазначити, що ч.1 ст.222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема про правопорушення, передбачені ст.183 КУпАП.

Згідно з ч.2 ст.222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього кодексу.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 КУпАП.

Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення, особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

З дослідженого судом примірника оскаржуваної постанови не убачається жодних зауважень, зроблених ОСОБА_1 , однак, як свідчать матеріали справи, останній не визнавав та заперечував факт завідомо неправдивого виклику поліції, що не спростовано відповідачем, а отже протокол в таких випадках повинен бути складений. Наразі протокол не складений, що свідчить про порушення відповідних норм КУпАП.

У силу п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене вище, суд приходить до переконання, що оскаржувана постанова винесена без достатніх правових підстав, необґрунтовано, з недотриманням принципів правомірної адміністративної поведінки, а тому оскаржувану постанову про адміністративне правопорушення ЕГА№377711 від 06 серпня 2021 року слід скасувати, а провадження в справі закрити.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 183, 245, 251, 252, 258, 268, 280, 283 КУпАП, ст. 2, 9, 72, 73, 77, 78, 79, 90, 139, 246, 255, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 06 серпня 2021 року ЕГА №377711 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Судовий збір компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

Відповідач: Інспектор роти №1 батальйону №1 взводу № 1 УПП у Вінницькій області рядовий поліції Волошан А.М., м. Вінниця, вул. Ботанічна,24.

Суддя: