Справа № 300/5440/21
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2021-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

"04" жовтня 2021 р. справа № 300/5440/21
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Остап`юк С.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Приватні інвестиції" про заміну стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису, -
В С Т А Н О В И В:
24.09.2021 представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Приватні інвестиції" звернувся до суду із заявою про заміну стягувача його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Приватні інвестиції" у виконавчому провадженні № 64697722 з примусового виконання виконавчого напису за № 1159, виданого 15.02.2021 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором на користь Акціонерного товариства "Кредобанк".
Вказана заяви призначено до судового розгляду в судовому засіданні, в яке учасник справи не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлені.
Згідно з частиною 2 статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.
З врахуванням статтей 4, 194, 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд дану заяву вважає за можливим розглянути у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як виконавчі написи нотаріусів.
Суд встановив, що приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області 15.02.2021 вчинено виконавчий напис, який зареєстрований у реєстрі за №1159 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором на користь Акціонерного товариства "Кредобанк".
Приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області постановою від 02.03.2021 відкрито виконавче провадження № 64697722 з примусового виконання виконавчого напису за №1159 від 15.02.2021, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області.
Судом встановлено, що 25.06.2021 між Акціонерним товариством "Кредобанк" (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Приватні Інвестиції" (фактор) укладено договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами № 250621/1.
В додатку № 1 до Договору № 250621/1 зазначено перелік договорів, за якими Акціонерне товариство "Кредобанк" (клієнт) передає (відступає) Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Приватні Інвестиції" (фактор) право вимоги, зокрема за кредитним договором № GL-215100 від 22.08.2019.
Листом від 29.06.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Приватні Інвестиції" (фактор) повідомлено ОСОБА_1 , що право грошової вимоги за кредитним договором № GL-215100 від 22.08.2019 перейшло до цього Товариства.
Частиною 5 статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно пункту 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
В частині 1 статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України вказано, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частині 2 статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України).
Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Приватні Інвестиції" звернулося до адміністративного суду із заявою, в якій просить суд замінити боржника у виконавчому провадженні, яке відкрито на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу, а не на підставі судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.
Суд зазначає, що з 15 грудня 2017 року розгляд питання про заміну сторони виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса врегульовано статтею 442 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до якої у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.
Згідно з частиною 2 статті 446 Цивільного процесуального кодексу України процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.
Як наслідок, Цивільним процесуальним кодексом України, на відміну від Кодексу адміністративного судочинства України, з 15 грудня 2017 року передбачена можливість заміни сторони виконавчого провадження не лише при виконанні рішення суду у цивільній справі, але й при виконанні рішень інших органів та їх посадових осіб.
В підсумку, вимога про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) у виконавчому провадженні №64697722 не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.
Згідно з частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
При цьому, рішенням у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 Європейський суд з прав людини у пункті 24 визначив, що фраза "встановлено законом" поширюється не лише на основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.
Як наслідок, зважаючи на те, що заявником надано докази існування виконавчого провадження з виконання виконавчого напису з приводу якого подана заява, то належним способом врегулювання питання пов`язаного з виконанням виконавчого документа є звернення до місцевого загального суду із заявою в порядку статті 442 Цивільного процесуального кодексу України.
Таким чином, саме у порядку цивільного судочинства регламентовано не лише можливість заміни сторони виконавчого провадження при виконанні рішення суду у цивільній справі, але й при виконанні рішень інших органів та посадових осіб, зокрема, виконавчого напису нотаріуса.
Посилання заявника на позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 826/7941/17, як на підставу для звернення до Івано-Франківського окружного адміністративного суду із даною заявою, є необґрунтованими, оскільки наведений у такій постанові висновок стосується застосування норм процесуального законодавства у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року та питання правомірності заміни сторони у виконавчому провадженні.
Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Приватні Інвестиції" про заміну стягувача у виконавчому провадженні №64697722 до задоволення не підлягає.
Враховуючи наведене, керуючись статтями 243, 248, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У Х В А Л И В:
Роз`яснити заявнику, що розгляд даної заяви належить до юрисдикції місцевого загального суду за місцем виконання виконавчого напису та має розглядатися в порядку цивільного судочинства.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в повному обсязі.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення в повному обсязі, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Суддя Остап`юк С.В.