Справа № 140/9763/21
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2021-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

04 жовтня 2021 року ЛуцькСправа № 140/9763/21

Суддя Волинського окружного адміністративного суду Каленюк Ж.В., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Ковельської районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Управління соціального захисту населення Ковельської районної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності щодо нарахування та виплати як учаснику бойових дій щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком; зобов`язання здійснити перерахунок та виплату як учаснику бойових дій разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі 6800,00 грн; стягнення коштів для відшкодування моральної шкоди у сумі 15000,00 грн.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року визнано неповажними підстави, вказані у клопотанні про поновлення строку звернення до суду; позовну заяву залишено без руху та на підставі положень частини першої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позивачу встановлено десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, у якій необхідно було вказати інші підстави для поновлення строку, надати докази поважності причин пропуску цього строку.

27 вересня 2021 року позивач подала до суду клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду. Як на поважні причини пропуску строку звернення до суду із цим позовом позивач покликається на встановлення карантинних обмежень у зв`язку із поширенням у 2020 році на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, у зв`язку із цим позивач уникала контактів зі сторонніми для зменшення ризику зараження. Крім того, позивач вказала, що несвоєчасне звернення до суду зумовлене її перебуванням на стаціонарному лікуванні з 29 по 08 травня 2020 року в Комунальному підприємстві «Заболоттівська районна лікарня», а після цього - три тижні в санаторії «Перемога» (місто Київ); 11 вересня 2020 року їй було проведено операцію на оці та вона вона місяць провела на реабілітації; з 19 по 26 липня 2021 року перебувала на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні Комунального некомерційного підприємства «Ратнівська центральна районна лікарня». Також позивач вказала, що з 18 березня 2020 року по 02 листопада 2020 року було припинено рух поїздів сполученням Ковель-Заболоття, а тому вона не мала змоги виїхати із селища міського типу Заболоття.

Клопотання про поновлення строку звернення до суду задоволенню не підлягає та позовну заяву належить повернути позивачу без розгялду з таких мотивів та підстав.

Частинами першою, другою статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Розмір разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік був відомий позивачу при отриманні допомоги.

З дня отримання допомоги до 5 травня особою, якій призначена така допомога, вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання зазначеної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо розміру складових призначеної виплати звернулась до відповідного органу із заявою про надання їй відповідної інформації.

Частиною четвертою статті 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлено, що особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Тому перебіг шестимісячного строку звернення позивача до суду з цим позовом необхідно обраховувати з 30 вересня 2020 року. Вказана позиція узгоджується з відповідними висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 06 лютого 2018 року у справі №607/7919/17, в яких Верховний Суд встановив, що 30 вересня поточного року - це встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована). Тобто, позивач могла звернутися до суду з цим позовом в строк до 30 березня 2021 року.

Проте до суду за захистом своїх прав (щодо нарахування та виплати вказаної допомоги за 2020 рік) позивач звернулася лише 07 вересня 2021 року, тобто із значним пропуском строку звернення до суду, передбаченого чинним законодавством України.

Заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості, тобто, існували такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та підтверджені належними доказами.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким критеріям: існують обставини, які унеможливлювали або ускладнили вчинення процесуальних дій у визначений законом строк і створювали об`єктивні перешкоди для звернення до суду; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ці обставини підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Зазначені позивачем у клопотанні про поновлення строку звернення до суду обставини не підтверджують, що у позивача тривало та безперервно існували обставини, які перешкоджали їй своєчасно (до 30 березня 2021 року) звернутися до суду із цим позовом.

Безпідставними є посилання позивача на Закон України від 30 березня 2020 року №540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», оскільки 17 липня 2020 року набув чинності Закон України від 18 червня 2020 року №731-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)». Цим законом передбачено, що процесуальні строки, які були продовжені у зв`язку зі встановленням карантину (відповідно Закону України від 30 березня 2020 року №540-IX) закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом, тобто 07 серпня 2020 року.

Пунктом 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України (в редакції Закону України від 18 червня 2020 року №731-IX) обумовлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

За приписами цієї норми введення карантину не є безумовною підставою для поновлення судом пропущеного процесуального строку. Такий строк може бути поновлений лише у разі, якщо особа об`єктивно була обмежена вчинити процесуальну дію у зв`язку із карантином. У такому випадку позивач повинен аргументувати те, які карантинні заходи та в який саме спосіб завадили звернутися до суду з позовною заявою протягом строку, визначеного законом, а суд, в свою чергу, має надати безпосередню оцінку поважності цих причин.

Проте позивач не надала доказів того, що впровадження в країні карантину призвело до неможливості звернення до суду. Упродовж усього періоду часу - з 30 вересня 2020 року по 30 березня 2021 року впроваджені у зв`язку з карантином обмеження не стосувались діяльності державних органів (у тому числі суду) та підприємств, що надають послуги зв`язку. Тобто, такі обмеження об`єктивно жодним чином не перешкоджали своєчасному зверненню позивача до суду з позовом про проведення перерахунку спірної допомоги.

Доводи позивача на госпіталізацію 29 квітня 2020 року до КП «Заболоттівська районна лікарня», де вона знаходилась на стаціонарному лікуванні до 08 травня 2020 року, та перебування протягом трьох тижнів в санаторії «Перемога» не підлягають врахуванню, оскільки такі обставини жодним чином не обгрунтовують поважність причин пропуску строку звернення до суду з позовом, який почав свій перебіг з 30 вересня 2020 року.

Водночас слід погодитися, що проведення позивачу 11 вересня 2020 року операції на лівому оці та її реабілітація протягом місяця, перебування з 19 по 26 липня 2021 року на стаціонарному лікуванні, що підтверджено довідками Комунального некомерційного підприємства «Ратнівська центральна районна лікарня» від 21 вересня 2021 року №472, епікризом з медичної карти №6877, є поважними причинами, які перешкоджали позивачу звернутися до суду у цей період, однак позивачем не обґрунтовано неможливість звернення до суду з вказаною позовною заявою у період з 12 жовтня 2020 року по 18 липня 2021 року - упродовж восьми місяців після того, як відпали наведені вище обставини. Перебування позивача у санаторії з 16 серпня по 05 вересня 2021 року не стосується поважності причин несвоєчасного звернення до суду до 30 березня 2021 року.

Також безпідставними є посилання позивача як на поважність причин пропуску строку звернення до суду припинення руху поїздів з 18 березня 2020 року по 02 листопада 2020 року сполученням Ковель-Заболоття, оскільки така обставина не впливала на можливість ОСОБА_1 звернутися до суду в межах шестимісячного строку звернення до суду (у строк до 30 березня 2021 року). Більше того, позовна заява була направлена позивачем засобами поштового зв`язку з селища міського типу Заболоття.

Таким чином, зі змісту клопотання про поновлення строку не вбачається, що позивач не мала реальної, об`єктивної можливості виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії щодо отримання допомоги у належному розмірі у встановлений законом строк або звернутися до суду за захистом своїх прав у встановлений Кодексом строк.

Законодавче обмеження строку звернення до суду, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку, оскільки національним законодавством вирішення цього питання віднесено до дискреційних повноважень суду.

Оскільки вказані позивачем у клопотанні підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду не підтверджують об`єктивну неможливість своєчасного звернення нею до суду з позовом у період з 30 вересня 2020 року до 30 березня 2021 року, то клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду задоволенню не підлягає.

Статтею 123 КАС України визначено наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду.

Так частиною першої зазначеної статті передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею в заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частина друга статті 123 КАС України).

Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Зважаючи на тривалість пропуску позивачем строку звернення до суду (п`ять місяців - з 31 березня по 06 вересня 2021 року), та непідтвердження підстав неможливості своєчасного звернення до суду у період з 12 жовтня 2020 року по 30 березня 2021 року, клопотання про поновлення строку звернення до суду задоволенню не підлягає, а тому позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Керуючись статтею 122, частиною другою статті 123, статтями 169, 248, 256, 294 КАС України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Ковельської районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди повернути позивачеві.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, разом із позовною заявою і доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ж.В. Каленюк