Справа № 640/19030/21
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2021-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2021 року м. Київ № 640/19030/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Гарника К.Ю., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач), адреса: АДРЕСА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі по тексту - відповідач), адреса: 04053, місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 16, в якій позивач просить:

- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з не включення до розміру пенсії позивача індексації його грошового забезпечення протиправною;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві нараховувати і виплачувати позивачу пенсію з урахуванням індексації грошового забезпечення, зазначеної в довідці про додаткові види грошового забезпечення від 15 лютого 2021 року №30, з моменту її призначення - з 17 лютого 2021 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві виплатити позивачу частину недоплаченої пенсії з 17 лютого 2021 року з урахуванням здійснених виплат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він з 17 лютого 2021 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві, як вказано у позовній заяві, пенсія позивачу нарахована без урахуванням середньомісячної суми індексації грошового забезпечення останнього за 24 місяці.

У зв`язку з чим, позивач звернувся до управління з відповідною заявою, проте, відповідач відмовив у задоволенні його заяви та включенні індексації до грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, що стало підставою для звернення позивача до адміністративного суду з вказаною позовною заявою.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог представник відповідача у відзиві на позовну заяву послався на те, що чинним законодавством не передбачено включення додаткових видів грошового забезпечення при обчисленні пенсії, а тому просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 липня 2021 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 17 лютого 2021 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у м. Києві та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Пенсія позивачу була обчислена, виходячи з 70% грошового забезпечення та складається з наступних видів грошового забезпечення:

- посадовий оклад;

- оклад за військове звання;

- процентна надбавка за вислугу років 50%;

Середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у тому числі,

- доплата науковий ступінь кандидат наук в ЦА, управліннях та ВК 5%;

- надбавка за кваліфікацію, інші авіаспеціалісти МНС, майстер 7%;

- науковий ступінь кандидата наук 5% 5%;

Надбавка за специфічні умови проходження служби 65%;

- премія 35%;

Вид підвищення або надбавки до пенсії: учасник бойових дій (стаття 6), учасник бойових дій.

- особи, які працюють в умовах режимних обмежень 20% 20%;

- надбавка за особливо важливі завдання 90%;

- премія 10%;

Види підвищення або надбавки до пенсії: учасник бойових дій, підвищення за постановою КМУ 2012 р. №355.

Між тим, як вбачається з наданої суду копії довідки Української військово-медичної академії Міністерства оборони України від 15 лютого 2021 року №30, до додаткових видів грошового забезпечення позивача за останні 24 місяці перед виходом на пенсію, останньому у тому числі нараховувалась та виплачувалась індексація грошового забезпечення, яка склала 4854,81 грн.

Проте, ця індексація не була врахована при обчисленні пенсії позивачу, у зв`язку з чим останній звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з відповідною заявою, в якій просив здійснити перерахунок призначеної йому пенсії з 17 лютого 2021 року, з урахуванням індексації грошового забезпечення, зазначеного у довідці.

Листом від 12 травня 2021 року №12652-11375/В-02/8-2600/21 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило позивача про відсутність підстав для здійснення такого перерахунку пенсії, з огляду на те, що в статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та пункті 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 не зазначений такий вид грошового забезпечення, як індексація.

Вважаючи дій відповідача щодо невключення при обчисленні пенсії індексації грошового забезпечення, зазначеного у довідці, протиправними, позивач звернувся до адміністративного суду з відповідною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі по тексту - Закон України від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ(в редакції, що діяла на момент призначення позивачу пенсії)) передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

У відповідності до абзацу 2 частини 3 цієї ж статті грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України регульовано Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року № 1282-ХІІ з наступними змінами та доповненнями на час виникнення спірних правовідносин (далі по тексту - Закон України від 03 липня 1991 року 1282-ХІІ).

Згідно статті 1 цього Закону індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 Закону України від 03 липня 1991 року №1282-ХІІ передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

Наведене свідчить, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, а не тільки грошове забезпечення військовослужбовців, а також те, що здійснення індексації врегульовано окремим законом, до якого стаття 9 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ містить бланкетну норму, суд дійшов висновку, що механізм індексації має універсальний характер і питання її врахування до складу грошового забезпечення для призначення пенсії за вислугу років не регулюється положеннями Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII або Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ.

В свою чергу, слід наголосити, шо незважаючи на наявність спеціального законодавства, зокрема Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ та відповідних підзаконних нормативних актів, якими врегульовуються відносини щодо обчислення (призначення, перерахунку) пенсій військовослужбовцям та наявність спеціального законодавства, зокрема Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ, яким імперативно визначаються види (складові) грошового забезпечення військовослужбовців, натомість які не врегульовують питання віднесення індексації грошового забезпечення до видів грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, при вирішенні цього питання слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05 жовтня 2020 року № 2017-ІІІ, Закону України від 03 липня 1991 року № 1282-ХІІ, та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінета Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.

Такий висновок не суперечить правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої в постанові від 06 лютого 2019 року у справі №522/2738/17, оскільки Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 10 березня 2015 року (справа №21-70а15) щодо наявності підстав для включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та сформулювала критерії включення до нього саме тих складових, які передбачені Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ.

Разом з тим, питання включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, отриманої індексації грошового забезпечення, не було предметом розгляду Великою Палатою Верховного Суду у справі №522/2738/17.

Вказаний правовий висновок сформований в постановах Верховного Суду від 03 квітня 2019 у справі № 638/9697/17 та від 17 травня 2021 року у справі №552/4951/17, в свою чергу, у суду в даному випадку відсутні правові підстави для відступу від цієї правової позиції Верховного Суду.

За таких підстав, суд вважає протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо обчислення розміру пенсії позивача, виходячи з 70% грошового забезпечення без урахування його індексації, відповідно, керуючись частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для виходу за межі позовних вимог, визнання цих дій протиправними та зобов`язанні відповідача здійснити позивачу перерахунок пенсії з урахуванням індексації грошового забезпечення, зазначеного в довідці Української військово-медичної академії Міністерства оборони України від 15 лютого 2021 року №30, починаючи з 17 лютого 2021 року, з урахуванням вже виплачених сум та залишенні позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності без задоволення, адже судом встановлено та підтверджено матеріалами справи вчинення відповідачем саме протиправних дій, що полягають у відмові позивачу здійснити відповідний перерахунок його пенсії.

Щодо позовних вимог позивача зобов`язати відповідача в подальшому нараховувати та виплачувати пенсії з урахуванням індексації грошового забезпечення, суд зазначає, що вказані позовні вимоги є передчасними, а тому задоволенню не підлягають.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На переконання суду, відповідачем не доведено правомірності вчинених дій, з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до частини 5 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки матеріали справи не містять доказів понесення сторонами судових витрат, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат та компенсації судових витрат за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, відсутні.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6-10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням індексації грошового забезпечення, яка зазначена у довідці Української військово-медичної академії Міністерства оборони України від 15 лютого 2021 року №30, починаючи з 17 лютого 2021 року.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у місті Києві (04053, місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 16, ) провести ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) перерахунок та виплату пенсії з урахуванням індексації грошового забезпечення, зазначеної Української військово-медичної академії Міністерства оборони України від 15 лютого 2021 року №30, починаючи з 17 лютого 2021 року, з урахуванням проведених виплат.

4. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

5. Судові витрати розподілу не підлягають

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту рішення.

Суддя К.Ю. Гарник