Справа № 440/677/21
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2021-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 жовтня 2021 року

м. Київ

справа № 440/677/21

адміністративне провадження № К/9901/35671/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Уханенка С.А. перевірив касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області (далі - ТУ ДСА України в Полтавській області) в якому просила: визнати протиправними дії ТУ ДСА України в Полтавській області щодо нарахування та виплати їй, як судді Полтавського районного суду, суддівської винагороди за період з 18 квітня по 28 серпня 2020 року зі застосуванням обмеження, установленого статтею 29 Закону України «Про Державний бюджет на 2020 рік»; зобов`язати відповідача провести нарахування та виплату суддівської винагороди їй, як судді Полтавського районного суду за період з 18 квітня по 28 серпня 2020 року на підставі частин другої, третьої статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, з утриманням з цих сум передбачених законом податків та зборів та обов`язкових платежів при їх виплаті.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2021 року, позов задоволено частково. Визнано протиправними дії ТУ ДСА України в Полтавській області щодо нарахування та виплати судді Полтавського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року по 27 серпня 2020 року із застосуванням обмеження розміру суддівської винагороди, передбаченого статтею 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік». Зобов`язано ТУ ДСА України в Полтавській області провести перерахунок суддівської винагороди судді Полтавського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 18 квітня по 27 серпня 2020 року, обчисливши її відповідно до вимог статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» без застосування обмеження, передбаченого статтею 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», та здійснити її виплату з урахуванням раніше сплачених сум та з відрахуванням обов`язкових платежів. В іншій частині позову відмовлено.

24 вересня 2021 року ТУ ДСА України в Полтавській області повторно надіслало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2021 року. Заявник, посилаючись на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, зокрема, на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, та неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення ними норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення і відмовити в позові.

З 08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року №460-IХ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", яким унесено зміни до розділу 3 Глави 2 "Касаційне провадження", зокрема, щодо визначення підстав касаційного оскарження судових рішень та порядку їхнього розгляду.

Так, відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами.

Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Підставою перегляду оскаржуваних судових рішень заявник, зокрема, зазначив відсутність висновків Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, зокрема статті 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік».

Вирішуючи питання відкриття касаційного оскарження з вказаної підстави, Суд виходить з наступного.

За приписами пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України виключними підставами для відкриття касаційного провадження є, зокрема, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Перевіряючи доводи касаційної скарги Верховним Судом установлено, що її зміст є майже ідентичним змісту первісної скарги. Крім того, текст скарги відрізняється від попереднього лише частковою зміною місць абзаців, без логічної прив`язки до обставин цієї справи.

Верховний Суд зазначає що в ухвалі від 17 серпня 2021 року Суд вже відхиляв доводи заявника щодо відсутності висновку Верховного Суду, з посиланням на постанову Верховного Суду від 03 березня 2021 року у справі №340/1916/20, в якій викладено правовий висновок щодо неправомірності обмеження виплати, починаючи з 18 квітня 2020 року, суддівської винагороди (розміром, що не перевищує десять прожиткових мінімумів) на підставі статті 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» №294-ІХ (зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» №553-ІХ в редакції закону станом на дату виникнення спірних відносин).

Скаргу знову обґрунтовано лише загальними посиланнями на відсутність у ТУ ДСА України в Полтавській області права здійснювати нарахування суддівської винагороди поза межами бюджетних асигнувань та на відсутність видатків у бюджеті на здійснення таких виплат.

Інші аргументи скарги зводяться до наведення прикладів подібних справ, що перебувають на розгляді у різних судах апеляційних інстанції, цитування норм законодавства, яким урегульована процедура визначення видатків на утримання суддів, тлумачення висновків Конституційного Суду України, з посиланням на висновки Верховного Суду у справах №№820/2462/17, 804/3790/17 та 814/1274/17, що не є подібними до спірних правовідносин. Такі доводи мають суб`єктивний характер і виключають можливість перегляду судового рішення з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України. Мотиви скарги зводяться до тлумачення норм матеріального права, переоцінки доказів у справі та неповного з`ясування обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, зокрема, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.

Частиною першою статті 341 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення, зокрема, в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Лише формальні посилання заявника на відсутність висновків Верховного Суду, за відсутності вмотивованих аргументів неправильного застосування певної норми права, не є підставою для відкриття касаційного провадження.

Враховуючи те, що ТУ ДСА України в Полтавській області не викладено передбачених цим Кодексом підстав для оскарження судового рішення у касаційному порядку, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

За таких обставин, Верховний Суд не вирішує питання щодо поновлення пропущеного процесуального строку.

Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України,

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії повернути особі, яка її подала.

2. Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя С.А. Уханенко