Справа № 540/989/21
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2021-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2021 р.м.ОдесаСправа № 540/989/21

Головуючий в 1 інстанції: Попов В.Ф.
ріішення суду першої інстанції прийнято
у м.Херсон, 11 травня 2021 року

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Димерлія О.О., Єщенка О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

У березні 2021 року ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про:

- визнання протиправними дії пенсійного органу щодо обмеження пенсії позивачу максимальним розміром під час її перерахунку на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26.08.2020р. №6/2/340 про грошове забезпечення;

- визнання протиправними дії ГУ ПФУ в Херсонській області щодо зменшення з 80% до 70% відповідних сум грошового забезпечення основного розміру призначеної позивачу пенсії за вислугу років під час її перерахунку на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26.08.2020 р. №6/2/340 про грошове забезпечення;

- зобов`язання ГУ ПФУ в Херсонській області здійснити перерахунок пенсії за вислугу років позивачу у розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26.08.2020р. №6/2/340 про грошове забезпечення у відповідності до вимог ст.ст. 43, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІ, ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 р. №2011-ХІІ, положень Постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 р. № 704, з врахуванням посадового окладу (ПО) 45 т.р., окладу за військовим званням полковник (ОВЗ), надбавки за вислугу років (НВР) 50% від ПО, ОВЗ, надбавки за особливості і проходження служби 65% від ПО, ОВЗ, НВР, надбавки за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці 15% від ПО, премії 35% від ПО, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, без обмеження максимальним розміром;

- зобов`язання ГУ ПФУ в Херсонській області виплачувати пенсію за вислугу років позивачу з 01.04.2019 р. без обмеження максимальним розміром;

- зобов`язання ГУ ПФУ в Херсонській області виплатити позивачу однією сумою різницю між нарахованою йому пенсією без обмеження максимальним розміром та отриманою ним пенсією за період з 01 квітня 2019 року по день, з якого почнеться виплата нарахованої йому пенсії без обмеження максимальним розміром.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказав, що у 2002 році йому призначена пенсія за вислугу років у розмірі 80% грошового забезпечення відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ). У квітні 2018 року Головне управління здійснило перерахунок пенсії з 01 січня 2018 року у зв`язку зі зміною грошового забезпечення на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова № 704) та Постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі - Постанова № 103). Під час перерахунку пенсії відповідач зменшив її розмір з 80% до 70% відповідних сум грошового забезпечення. Такі дії визнані протиправними на підставі рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 11.03.2020 р. по справі № 540/305/20. На виконання цього рішення відповідач здійснив перерахунок та з 25.06.2020 р. виплачував пенсію з розрахунку 80% відповідних сум грошового забезпечення. На виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2020 р. по справі № 540/2683/20 ГУ ПФУ в Херсонській області у лютому 2021 року здійснило перерахунок пенсії з 01.04.2019 р. на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26.08.2020 р. Під час зазначеного перерахунку основний розмір пенсії було зменшено з 80% грошового забезпечення до 70%, а її виплату обмежено максимальним розміром. Позивач не погоджується із такими діями, тому звернувся до суду.

Відповідач проти позову заперечував мотивуючи правомірністю дій пенсійного органу під час проведення перерахунку пенсії позивача та її виплаті.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо зменшення з 80% до 70% грошового забезпечення основного розміру призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років під час її перерахунку з 01.04.2019 року на підставі довідки Херсонського обласного військового комісаріату від 26.08.2020 р. №6/2/340 про грошове забезпечення.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 у розмірі 80% грошового забезпечення на підставі довідки Херсонського обласного військового комісаріату від 26.08.2020 р. №6/2/340 про грошове забезпечення у відповідності до вимог ст.ст.43,63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІ, ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 р. №2011-ХІІ, положень Постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 р. № 704.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73036, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6, ) судовий збір у сумі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири).

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням в частині відмовлених позовних вимог, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою на вказане судове рішення, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права,апелянт просить скасувати судове та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

В обґрунтування скарги апелянт, посилаючись на рішення Конституційного Суду від 20.12.2016р. №7-рп/2016 наголошує на тому, що починаючи з 20.12.2016р. відсутня частина сьома статті 43 в закону №2262-ХІІ та не передбачено положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів. Відтак, на думку ОСОБА_1 перерахована з 01.04.2019р. пенсія йому має бути виплачена органом ПФУ без обмеження максимальним розміром. Крім того, посилаючись на ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», вважає що має право на отримання компенсації втрати частини доходів через порушення відповідачем встановлених строків виплати нарахованих доходів (пенсії). Таким чином, ГУ ПФУ в Херсонській області після проведення виплати доплати до пенсії з період з 01.04.2019р. повинне нарахувати та виплатити позивачу ОСОБА_1 компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, за весь час затримки по день фактичного розрахунку по виплаті пенсії.

26.07.2021р. (вхід.№15988/21) від Головного управління ПФУ в Херсонській області до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому відповідач у справі вказує про хибність доводів ОСОБА_1 , просить відмовити у задоволенні його скарги, мотивуючи тим, що обмеження максимального розміру пенсії введені в дію Законом України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року №3668-VI за правилами статті 2 якого визначено, що максимальний розмір пенсії або щомісячного довічного грошового утримання призначених (перерахованих) зокрема відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», не може перевищувати 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.

Згідно з ч.ч. 1,3 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами, позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Херсонській області та отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону № 2262-ХІІ, призначену з 30.09.2002 року в основному розмірі 80% грошового забезпечення.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 р. по справі № 540/2683/20, яке набрало законної сили 01.02.2021 р., суд визнав протиправним та скасував рішення відділу з питань призначення та перерахунків пенсій військовослужбовців та деяких інших категорій громадян управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії з 01.04.2019 р. за довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26.08.2020 р. № 6/2/340. Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 01.04.2019 р. на підставі довідки Херсонського обласного військового комісаріату від 26.08.2020 р. № 6/2/340 про розмір грошового забезпечення у відповідності до вимог ст.ст. 43, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІ, ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 р. № 2011-ХІІ та з врахуванням положень Постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 р. № 704, з урахуванням раніше виплачених сум. Стягнув на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору.

На виконання вищевказаного рішення суду та на підставі довідки Херсонського обласного військового комісаріату від 26.08.2020 р. № 6/2/340 ГУ ПФУ в Херсонській області з 01.04.2019 р. здійснило перерахунок пенсії позивача у розмірі 70% із таких сум грошового забезпечення: посадовий оклад - 8030,00 грн., оклад за військове звання - 1480,00 грн., процентна надбавка за вислугу років 50% - 4755,00 грн., середньомісячна сума додаткових видів ГЗ за 24 місяці (надбавка за особливості і проходження служби 65% від ПО, ОВЗ, НВР, надбавки за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці 15% від ПО, премії 35% від ПО) - 13287,25 грн. Всього: 27552,25 грн. Розмір пенсії склав 19286,58 грн.

Також враховано надбавку 3 категорія ЧАЕС - 113,88 грн.

Таким чином, пенсія позивача склала 19400,46 грн., однак з 01.03.2021 року виплачується у розмірі 17690,00 грн.

Не погоджуючись із зменшенням основного розміру пенсії з 80% до 70% грошового забезпечення та обмеження пенсії максимальним розміром, позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку і виплати пенсії у розмірі 80% грошового забезпечення без обмеження пенсії максимальним розміром з 01.04.2019 року.

Листом від 03.01.2021 року позивача повідомлено, що розмір його пенсії перерахований та виплачується відповідно та на підставі діючого законодавства. На час здійснення перерахунку пенсії редакція ст. 13 Закону № 2262-ХІІ передбачала, що максимальний розмір пенсії не повинен перевищувати 70 процентів грошового забезпечення, тому обраховувати пенсію виходячи з 80% грошового забезпечення підстави відсутні. Обмеження максимального розміру пенсії введені в дію Законом України "Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року № 3668-VI (далі - Закон № 3668-VI). Оскільки перерахунок пенсії позивачеві проведено в період дії норми ч. 1 ст. 2 Закону № 3668-VI, то до цих правовідносин слід застосовувати положення Закону № 3668-VI, які встановлюють обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, предметом цього спору є зменшення відсоткового розміру основного розміру пенсії позивача під час перерахунку та обмеження пенсії максимальним розміром на підставі ч. 1 ст. 2 Закону № 3668-VI.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що застосування зменшення відсоткового значення грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача є протиправним, з огляду на відсутність підстав для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм ч. 2 ст. 13 Закону №2262-ХІІ, яка стосується саме призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених. Також, суд першої інстанції зазначив, що оскільки при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислюється при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Відмовляючи у задоволенні вимоги ОСОБА_1 щодо перерахунку та виплати з 01.04.2019р. пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки перевищення розміру пенсії позивача стало результатом перерахунку в період дії загальної норми частини першої статті 2 Закону України від 08.07.2011 року №3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", то до спірних правовідносин слід застосовувати положення вказаної статті, яка встановлює обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Також, посилаючись на те, що з 01.04.2019р. відповідачем не допущено порушень строку виплати позивачеві пенсії, оскільки фактично відсутній дохід на який має бути нарахована компенсація, суд першої інстанції вважав відсутніми підстави для задоволення вимоги про нарахування компенсації втрати частини доходів.

Колегія суддів зазначає, що рішення суду першої інстанції оскаржується позивачем ОСОБА_1 саме в частині відхилених позовних вимог щодо обмеження розміру його перерахованої пенсії з 01.04.2019р. максимальним розміром та нарахування компенсації втрати частини доходів, у зв`язку із чим, апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції саме у цій частині, не надаючи при цьому оцінки висновкам суду першої інстанції у іншій частині судового рішення, яке сторонами не оскаржується.

Так, у своїй апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить:

скасувати рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 11.05.2021 року у справі №540/989/21 частково у частині відмови в задоволенні іншої частини позовних вимог;

доповнити абзац третій резолютивної частини рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 11.05.2021 року у справі №540/989/21 текстом наступного змісту «з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, без обмеження максимальним розміром»: «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Херсонській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з 01.04.2019 року ОСОБА_2 у розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення на підставі довідки Херсонського обласного військового комісаріату від 26.08.2020р. №6/2/340 про грошове забезпечення у відповідності до вимог ст.ст. 43,63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ, ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011- XII, положень постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року №704, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, без обмеження максимальним розміром»;

доповнити рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 11.05.2021р. у справі №540/989/21 абзацами наступного зміст: «Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Херсонській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_2 максимальним розміром під час її перерахунку на підставі довідки Херсонського обласного військового комісаріату від 26.08.2020р. №6/2/340 про грошове забезпечення. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Херсонській області виплачувати пенсію за вислугу років ОСОБА_2 з 01.04.2019 р. без обмеження максимальним розміром.».

Надаючи оцінку обґрунтованості висновків суду першої інстанції, з урахуванням вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другої статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як встановлено ч.7 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року №911-VIII чинній з 01 січня 2016 року по 20 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 740 грн.

Рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення ч.7 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року №2262-XII, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 740 грн.

У п.2 резолютивної частини цього рішення №7-рп/2016 вказано, що положення ч.7 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Приписами ст. 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08 липня 2011 року №3668-VI, в редакції Закону України від 24 грудня 2015 року №911-VIII встановлено, що на час здійснення позивачу перерахунку пенсії, максимальний розмір пенсій, призначених (перерахованих) відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсій, призначених (перерахованих) відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не може перевищувати 10 740 грн.

В силу вимог Закону України від 06 грудня 2016 року №1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, а саме: по 31 грудня 2017 року максимальний розмір пенсії не може перевищувати 10 740,00 грн., а з 01 січня 2019 року 14 970,00 грн.

Згідно з п.2 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону №3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

При цьому, п.2 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року №911-VIII закріплено, що дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 01 січня 2016 року.

З наведеного слідує висновок про те, що ч.7 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", якою було передбачено обмеження пенсій максимальним розміром, втратила чинність з часу проголошення рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016.

Відтак, внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" №1774 від 06 грудня 2016 року до ч.7 зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Колегія суддів також зазначає, що передбачені ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" обмеження пенсій максимальним розміром введені в дію Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року №911-VIII.

В свою ж чергу, п.2 Прикінцевих положень Закону №911-VIII передбачено, що дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується лише до пенсій, які призначаються починаючи з 01 січня 2016 року.

Апеляційним судом з матеріалів справи встановлено, що позивач отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з 30 вересня 2002 року.

Водночас, колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції, що положення Закону України №3668-VI не визнавались у встановленому порядку Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (крім втрати чинності ст.2 в частині поширення її дії на Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року № 2453-VI, як такої, що є неконституційною, на підставі Рішення Конституційного Суду № 3-рп/2013 від 03.06.2013), проте помилково вказав на можливість їх застосування для обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром (в тому числі стосовно позивача по даній справі).

Так, у відповідності до ст. 1-1 Закону України №2262-XII законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Закон України №2262-XII є спеціальним до спірних правовідносин та саме його норми слід першочергово застосовувати для їх врегулювання.

Суттєвою є обставина, що обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром вже регулювалося ч.7 ст. 43 Закону України №2262-XII, яка визнана неконституційною з 20 грудня 2016 року, а тому неможливо стверджувати, що з вказаної дати виникла ситуація, за якої дане питання попадає під регулювання положень Закону України №3668-VI в частині, що не вирішується нормами Закону України №2262-XII.

З огляду на наведені вище законодавчі норми, судова колегія вважає відповідні висновки суду першої інстанції, що Закон України №3668-VI має застосовуватися до правовідносин, що не врегульовані нормами Закону України №2262-XII хибними.

У даному випадку застосування положень Закону України №3668-VI по відношенні до військовослужбовців фактично зводить нанівець наслідки прийняття рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 № 7-рп/2016, яким фактично встановлено, що обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром не відповідає ст. 17 Конституції України.

Вказана вище правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 9 листопада 2020 року у справі №813/678/18 та 9 лютого 2021 року у справі №640/2500/18.

На підставі наведеного, апеляційний суд дійшов висновку, що відмова відповідача у перерахунку і виплаті пенсії позивачу з обмеженням граничного розміру пенсії є такою, яка не ґрунтується на законі. Зокрема, в даному випадку така відмова за своєю суттю є звуженням обсягу прав позивача та позбавленням його права на соціальний захист у повному обсязі як то передбачено законодавством, яке регулює спірні правовідносини.

Між тим, апеляційний суд також зазначає, що висновки по даній справі не спростовують можливість застосування норм Закону України №3668-VI по відношенню до осіб, щодо яких положення про обмеження виплати пенсії в максимальному розмірі встановлено іншими спеціальними Законами, які у встановленому порядку неконституційними не визнано.

Колегія суддів вважає хибним посилання суду попередньої інстанції та відповідача у справі на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 24 червня 2020 року у справі № 580/234/19, позаяк така стосується іншого суб`єктного складу та відмінних правовідносин, які регулюються дещо іншими нормативно-правовими актами.

З урахуванням викладене, з огляду на те, що до пенсії позивача не підлягає застосування обмеження максимальним розміром пенсії, що не може перевищувати десять прожиткових мінімумів, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідачем протиправно застосовано вказані обмеження, при здійсненні перерахунку на виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 23.11.2020р. по справі № 540/2683/20.

Відтак, рішення суду першої інстанції у даній справі підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними дій ГУПФ щодо застосування обмеження максимальним розміром пенсії, що не може перевищувати десять прожиткових мінімумів при перерахунку та виплаті пенсії позивача з 01.04.2019р. та зобов`язання ГУПФ проводити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019р. без застосування обмеження максимальним розміром пенсії, що не може перевищувати десять прожиткових мінімумів необхідно задовольнити шляхом, із прийняттям нового рішення про задоволення цих вимог.

З приводу вимоги ОСОБА_1 про нарахування компенсації втрати частини доходів, колегія суддів враховує наступне.

Так, звертаючись до суду з даним позовом ОСОБА_1 крім іншого просив зобов`язання ГУ ПФУ в Херсонській області здійснити перерахунок пенсії за вислугу років позивачу у розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26.08.2020р. №6/2/340 про грошове забезпечення у відповідності до вимог ст.ст. 43, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІ, ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 р. №2011-ХІІ, положень Постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 р. № 704, з врахуванням посадового окладу (ПО) 45 т.р., окладу за військовим званням полковник (ОВЗ), надбавки за вислугу років (НВР) 50% від ПО, ОВЗ, надбавки за особливості і проходження служби 65% від ПО, ОВЗ, НВР, надбавки за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці 15% від ПО, премії 35% від ПО, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, без обмеження максимальним розміром.

Як вірно зауважив суд першої інстанції у своєму рішенні, питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані нормами Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", згідно з ч.1 якого - підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Як передбачено ч. 2 вказаного вище Закону, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Судова колегія також вважає за доцільне звернути увагу на приписи ч. 2 ст. 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", якими передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Статтею 3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" визначено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Таким чином, компенсація втрати частини доходів нараховується та виплачується на вже нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України.

При цьому, компенсація нараховується та проводиться при виплаті доходу, тобто право на компенсацію особа набуває в момент отримання доходу.

Проаналізувавши наведені вимоги чинного законодавства, апеляційний суд знаходить ґрунтовним висновок суду першої інстанції про те, що основною умовою для виплати громадянину компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, в тому числі пенсії, у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер. При цьому, Закон України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» пов`язує виплату компенсації втрати частини доходів з виплатою основної суми доходу.

Враховуючи, що виплата суми недоплаченої частини основного розміру пенсії на даний час позивачу не проведена, колегія суддів звертає увагу на відсутність виплати основної суми доходу в розумінні Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», за наявності якої можлива виплата суми компенсації.

Отже, оскільки позивач просить нарахувати компенсацію на ще не виплачені суми пенсії, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення такої вимоги.

До того ж, судова колегія звертає увагу на п. 5 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159, яким встановлено, що сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Тобто, компенсація втрати частини доходів може бути нарахована лише на ту частину заборгованості, яка була фактично виплачена позивачу та в місяць виплати такої заборгованості.

Інші доводи апелянта є несуттєвими для надання оцінки обґрунтованості висновків суду попередньої інстанції та судовому рішенню у межах вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Відповідно до статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи встановлені апеляційним судом обставини даної справи, з огляду на усе викладене вище, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3 , скасування рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог щодо обмеження максимальним розміром його перерахованої з 01.04.2019р. пенсії та ухвалення у скасованій частині нового рішення про задоволення вказаних вимог із зобов`язанням відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019р. без обмеження максимального розміру пенсії.

Згідно частини першої статті 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи видно, що позивачем при поданні апеляційної скарги сплачено судовий збір у розмірі 1362,00грн., що підтверджується квитанцією про сплату від 09.06.2021р. №СВ05063688/1, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права (неправильне тлумачення), що призвело до безпідставної відмови у задоволенні частини позову, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 139, 241-243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 326, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року у справі № 540/989/21 скасувати в частині відмови у задоволенні вимоги про визнання протиправними дії пенсійного органу щодо обмеження пенсії позивачу максимальним розміром під час її перерахунку на підставі довідки Херсонського обласного військового комісаріату від 26.08.2020р. №6/2/340 про грошове забезпечення та зобов`язання Головне управління ПФУ в Херсонській області виплачувати пенсію ОСОБА_1 з 01.04.2019р. без обмеження максимальним розміром.

Ухвалити у скасованій частині нове рішення, яким визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області () щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром під час її перерахунку на підставі довідки Херсонського обласного військового комісаріату від 26.08.2020р. № 6/2/340 про грошове забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області () виплачувати перераховану з 01.04.2019р. пенсію за вислугу років ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром.

У іншій частині рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року по справі № 540/989/21 залишити без змін.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73036, м. Херсон, вул.28 Армії,6, ) судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 1362 (одна тисяча триста шістдесят дві) грн. 00 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Танасогло Т.М.
Судді Димерлій О.О. Єщенко О.В.