Справа № 620/4077/18
Суддя: Тихоненко О.М.
Дата ухвалення: 2021-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

05 жовтня 2021 року м. Чернігів Справа № 620/4077/18

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Тихоненко О.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №620/4077/18,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області та просить:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо перерахунку з 01.01.2018 ОСОБА_1 пенсії у розмірі 70% грошового забезпечення замість 90% такого забезпечення;

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо зменшення ОСОБА_1 розміру пенсії з надбавками за рахунок виплати лише 50% суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018 з 01.01.2018, 75% - з 01.01.2019;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення відповідно до статтей 13, 43, 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, починаючи з 01.01.2018.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.01.2019 у справі №620/4077/18, позов було задоволено повністю: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області щодо перерахунку ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року пенсії у розмірі 70% грошового забезпечення; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугою років у розмірі 90 % відповідних сум грошового забезпечення відповідно до ст.ст. 13, 43, 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, починаючи з 1 січня 2018 року з урахуванням раніше виплачених сум.

Позивачем 01.03.2021 подано до суду заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі № 620/4077/18. Вказана заява обґрунтована тим, що на даний час рішення суду не виконано.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області подано пояснення, в яких просить відмовити у задоволенні заяви та зазначає, що на виконання рішення суду пенсійним органом 14.02.2019 здійснено з 01.01.2018 перерахунок пенсії позивачу за вислугу років у розмірі 90% від відповідних сум грошового забезпечення. Різниця пенсії за вищевказаним судовим рішенням за період з 01.01.2018 по 14.02.2019 склала 17319,96 грн. Нарахована позивачу сума різниці пенсії має бути виплачена за рахунок коштів Державного бюджету України. Виділення коштів із державного бюджету на фінансування даної бюджетної програми не залежить від територіального органу Пенсійного фонду України. Таким чином, враховуючи те, що відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивачу, нарахований та обліковується борг в сумі 17319,96 грн за попередній період виплати пенсії, щодо якого зі сторони позивача відсутні заперечення, а також відсутні бюджетні кошти на виплату зазначеної суми, що не залежить від пенсійного органу особисто, то фактично Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області наразі вчинені всі можливі дії по виконанню судового рішення у цій справі, а незгода позивача з характером виконання рішення суду не спростовує сам факт виконання відповідачем свого обов`язку щодо проведення перерахунку та виплати пенсії, що узгоджується зі змістом рішення суду, що в свою чергу не може свідчити про порушення відповідачем охоронюваного інтересу позивача.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.03.2021 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю відмовлено, виходячи з того, що законодавством передбачено право суду, а не обов`язок встановлювати судовий контроль про виконанням судового рішення.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.08.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 березня 2021 року скасовано. Справу направлено до Чернігівського окружного адміністративного суду для продовження розгляду заяви ОСОБА_1 від 01.03.2021.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа № 620/4077/18 надійшла для розгляду судді Тихоненко О.М.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.09.2021 призначено до розгляду дану заяву в письмовому провадженні.

Вирішуючи вказану заяву, суд зважає на наступне.

В силу ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст.14 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться в ст.370 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій п.2.1 мотивувальної частини Рішення від 26.06.2013 №5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п.2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 №11-рп/2012).

На підставі аналізу ст.3, ст.8, ч.1 та ч.2 ст.55, ч.1 та ч.2 ст.129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в п.2.1 мотивувальної частини Рішення від 15.05.2019 №2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст.129-1 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.14 та ст.370 Кодексу адміністративного судочинства України.

З метою забезпечення виконання судового рішення ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, згідно з положеннями ч.1 та ч.2 ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати в установлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Суд зазначає, що встановлення судового контролю залежить від обставин, зокрема, наявності суттєвих перешкод у реалізації виконання судового рішення.

Як слідує з матеріалів заяви, останні не містять доказів існування перешкод у реалізації виконання судового рішення, що дає підстави для висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 .

Крім того матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували намір Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області ухилятися від виплати заборгованості, яка утворилась внаслідок перерахунку пенсії позивача.

Таким чином, у задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити повністю.

Керуючись статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №620/4077/18 відмовити повністю.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена в порядку, встановленому ст. 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали суду складено 05.10.2021.

Суддя О.М. Тихоненко