Справа № 560/9120/21
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2021-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/9120/21
РІШЕННЯ

іменем України

06 жовтня 2021 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К.

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дунаєвецької міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до Дунаєвецької міської ради, в якому просить:

-визнати протиправними дії Дунаєвецької міської ради Дунаєвецького району Хмельницької області щодо відмови ОСОБА_1 на підставі рішення Дунаєвецької міської ради Дунаєвецького району Хмельницької області від 13.07.2021 року № 42-15/2021 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2 га, яка розташована на території Хмельницької області Дунаєвецького району в адміністративно-територіальних межах Дунаєвецької міської об`єднаної територіальної громади в селі Гірчична;

-зобов`язати Дунаєвецьку міську раду Дунаєвецького району Хмельницької області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 07.06.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2 га, яка розташована на території Хмельницької області Дунаєвецького району в адміністративно-територіальних межах Дунаєвецької міської об`єднаної територіальної громади в селі Гірчична;

-зобов`язати Дунаєвецьку міську раду Дунаєвецького району Хмельницької області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2 га, яка розташована на території Хмельницької області Дунаєвецького району в адміністративно-територіальних межах Дунаєвецької міської об`єднаної територіальної громади в селі Гірчична.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 07.06.2021 року позивач звернувся до відповідача з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2 га, яка розташована на території Хмельницької області Дунаєвецького району в адміністративно-територіальних межах Дунаєвецької міської об`єднаної територіальної громади в селі Гірчична.

На своє клопотання позивач отримав рішення-відмову відповідача від 13.07.2021 року № 42-15/2021, яким його повідомлено, що 13.07.2021 року питання розглянуто на черговому засіданні постійної депутатської комісії з питань містобудування, будівництва, агропромислового комплексу, земельних відносин охорони навколишнього природного середовища та екології Дунаєвецької міської ради.

Жодного документу, що підтверджує обставини наведені у рішенні, не додані.

Таким чином вказані дії та рішення відповідача порушують право позивача на отримання земельної ділянки, гарантоване державою як учаснику бойових дій, в зв`язку із чим він звернувся до суду для захисту своїх прав.

Ухвалою від 26 липня 2021 року Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі та призначив до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач надав до суду відзив на позов, зареєстрований в суді 12.08.2021 року, в якому позовні вимоги не визнав.

Обґрунтовуючи заперечення позову, представник відповідача пояснила, що позивач звернувся до голови Дунаєвецької міської ради із клопотанням надати дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2 га, яка розташована на території Хмельницької області Дунаєвецького району в в адміністративно-територіальних межах Дунаєвецької міської об`єднаної територіальної громади в селі Гірчична.

Клопотання зареєстроване 11 червня 2021 року за № 02-04-19/1560 та адресовано начальнику земельно-ахітектурного відділу апарату виконавчого комітету міської ради по підготовці матеріалів для проведення сесії міської ради.

При розгляді клопотання встановлено, що позивач бажаним місцем розташування земельної ділянки визначив масив земельної ділянки площею 3,9394 га з кадастровим номером :02:001:2005, яка є комунальною власністю відповідача, тобто є сформованою ділянкою за правилами статті 79-1 Земельного кодексу України.

Відповідно до частини 5 статті 79-1 ЗК України, формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій-сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок (частина 6 статті 79-1 ЗК України).

Так як обрана позивачем земельна ділянка знаходиться на сформованій земельній ділянці, відповідачем на пленарному засіданні прийнято рішення від 13 липня 2021 року, яким позивачу відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, в зв`язку із невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам пункту 1 статті 79-1 ЗК України.

Про результати розгляду клопотання, позивач повідомлений листом від 16 липня 2021 року № 02.08.-20/1793 з наданням копії рішення п`ятнадцятої сесії Дунаєвецької міської ради VIII скликання від 13 липня 2021 року № 42-15/2021.

На підставі вказаного відповідач вважає, що рішення п`ятнадцятої сесії Дунаєвецької міської ради VIII скликання від 13 липня 2021 року № 42-15/2021 відповідає вимогам ЗК України, тому просить у задоволенні позову відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень та перевіривши надані сторонами докази, прийшов до таких висновків.

Судом встановлено, що позивач звернувся до голови Дунаєвецької міської ради із клопотанням, датованим 07.06.2021 року, в якому просив надати йому дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтованою площею 2 га, яка розташована на території Хмельницької області Дунаєвецького району в адміністративно-територіальних межах Дунаєвецької міської об`єднаної територіальної громади в селі Гірчична.

Клопотання зареєстроване у відповідача 11.06.2021 року за № 02.04-19/1560.

До клопотання позивач додав копію паспорта громадянина України, копію реєстраційної картки платника податків, графічний матеріал, копію посвідчення учасника бойових дій.

Рішенням п`ятнадцятої сесії Дунаєвецької міської ради VIII скликання від 13 липня 2021 року № 42-15/2021 "Про розгляд заяви ОСОБА_1 ", відмовлено ОСОБА_1 в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства Дунаєвецької міської ради, за межами населеного пункту с. Гірчична, в зв`язку із невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам пункту 1 статті 79-1 Земельного кодексу України.

Про результати розгляду клопотання, позивач повідомлений листом від 16 липня 2021 року № 02.08.-20/1793 з наданням копії рішення п`ятнадцятої сесії Дунаєвецької міської ради VIII скликання від 13 липня 2021 року № 42-15/2021.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 2 Земельного кодексу України від 25.10.2001 року №2768-III (далі ЗК України), земельні відносини-це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Згідно із статтею 4 ЗК України, земельне законодавство включає цей Кодекс, інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин.

Завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Із пояснень відповідача, викладених у відзиві на позов та копій документів, доданих до відзиву, судом встановлено, що у комунальній власності Дунаєвецької міської ради знаходиться земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:2005 площею 3,9394 га.

Об`єктивно такі обставини підтверджуються наказом Головного управління Держгеокадастру від 26 вересня 2018 року № 22.-6557-СГ "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" разом із додатком до наказу де за номером 267 вказана земельна ділянка із кадастровим номером :02:001:2005 площею 3,9394 га, актом приймання-передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність, витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку.

Пунктом б) частини 1 статті 12 ЗК України передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить також і право передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

В свою чергу, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки також на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, що передбачено пунктом б) частини 1 статті 81 ЗК України.

Із змісту наведених правових норм вбачається, що відповідач-Дунаєвецька міська рада як власник земельної ділянки із кадастровим номером :02:001:2005 площею 3,9394 га, має право передачі такої земельної ділянки комунальної власності у власність громадян відповідно до вимог цього Кодексу.

Згідно із пунктом б) частини 1 статті 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Відповідно до частин 1, 2, пункту в) частин 3, 4 статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду цільового призначення.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, встановлений статтею 118 ЗК України.

Так зокрема згідно із абзацом 1 частини 7 статті 118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Досліджуючи зміст наведених правових норм ЗК України, суд приходить до висновку, що за наслідками розгляду клопотання громадянина про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування зобов`язаний прийняти рішення про надання такого дозволу, або про відмову у його наданні із наведенням фактичних та правових підстав такої відмови.

Абзац 1 частини 7 статті 118 ЗК України, наводить такі правові підстави, перелік яких є вичерпним та не підлягає розширеному тлумаченню.

Однією із підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів.

Відповідно до частин 1, 2, 3, 4, 5, 6, 9, 10, 13 статті 79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється:

-у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності;

-шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі:

-поділу або об`єднання земельних ділянок;

-скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації;

-якщо речове право на земельну ділянку, зареєстровану в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", не було зареєстровано протягом року з вини заявника.

Судом встановлено, що земельна ділянка відносно якої позивач звернувся до відповідача з клопотанням про надання йому дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтованою площею 2 га, яка розташована на території Хмельницької області Дунаєвецького району в адміністративно-територіальних межах Дунаєвецької міської об`єднаної територіальної громади в селі Гірчична є сформованою як об`єкт цивільних прав, оскільки входить у масив земельної ділянки комунальної власності площею 3,9394 га і якій присвоєно кадастровий номер :02:001:2005.

Місце розташування земельної ділянки, відносно якої позивач подав клопотання про надання йому дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, співпадає із місцем розташування земельної ділянки, відносно якої відповідач прийняв рішення про відмову у наданні такого дозволу, що підтверджується викопіюваннями з публічної кадастрової карти, копії яких додані до матеріалів справи позивачем та відповідачем.

Державна реєстрація права власності на земельну ділянку, щодо частини якої позивач звернувся із клопотанням про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 208337097, копія якого додана до матеріалів справи відповідачем.

Таким чином, у разі якщо земельна ділянка вважається сформованою та зареєстрованою у Державному земельному кадастрі, а також проведена державна реєстрація речових прав на сформовану земельну ділянку, подальше формування такої земельної ділянки повинно здійснюватися шляхом поділу та об`єднання раніше сформованої земельної ділянки, яка перебуває у власності відповідача, без зміни її цільового призначення, за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Надання позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, яка є сформованою із присвоєним їй кадастровим номером :02:001:2005, право власності на яку зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, є порушенням вимог статті 79-1 ЗК України, що в свою чергу відповідно до абзацу 1 частини 7 статті 118 ЗК України є правовою підставою для відмови в наданні такого дозволу, а саме: в зв`язку із невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам законів.

Так як позивач звернувся із клопотанням саме про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, суд приходить до висновку, що відповідач правомірно відмовив йому у наданні такого дозволу, оскільки здійснення формування частини вже сформованої земельної ділянки необхідно проводити шляхом поділу та об`єднання раніше сформованої земельної ділянки, яка перебуває у власності відповідача, без зміни її цільового призначення за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, а не шляхом надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.

Аналізуючи встановлені по справі обставини, підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для того щоб визнати протиправними дії Дунаєвецької міської ради Дунаєвецького району Хмельницької області щодо відмови ОСОБА_1 на підставі рішення Дунаєвецької міської ради Дунаєвецького району Хмельницької області від 13.07.2021 року № 42-15/2021 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2 га, яка розташована на території Хмельницької області Дунаєвецького району в адміністративно-територіальних межах Дунаєвецької міської об`єднаної територіальної громади в селі Гірчична, тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Дунаєвецької міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-відмовити.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Дунаєвецька міська рада (вул. Шевченка, 50,м.Дунаївці,Хмельницька область,32400 , код ЄДРПОУ - 04060714)

Головуючий суддя В.К. Блонський