Справа № 160/8779/21
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2021-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2021 року Справа № 160/8779/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіГолобутовського Р.З.
за участі: секретаря судового засідання Грунської Ю.О.
представника позивачаКисельова А.В.
представників відповідача свідкаВолошиної В.В., Атрошенко В.М. ОСОБА_1.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафто-Трейд" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
Позовна заява обґрунтована тим, що під час проведення перевірки ТОВ «Нафто-Трейд» надав ревізорам-інспекторам ГУ ДПС у Дніпропетровській області первинні документи, зокрема, товарно-транспортні накладні та подорожні листи, які підтверджують правомірність списання палива в період з січня 2017 року по грудень 2019 року, за господарськими операціями з перевезення вантажів. На кожну господарську операцію з перевезення ТОВ «Нафто-Трейд» виписувався подорожній лист, із зазначенням виду та номера транспортного засобу та причепу, який здійснював перевезення, прізвище водія, показання спідометра при виїзді з гаражу та при поверненні в гараж, на основі яких рахується фактичний пробіг автомобіля за круговий рейс, фактичний розмір витрат пального та вказаний пробіг автомобіля, маршрут руху ТЗ від початкового до кінцевого пункту маршруту, відстань в кілометрах та інші фактичні дані. Такі подорожні листи є належним підтвердженням використання ТОВ «Нафто-Трейд» палива у власній господарській діяльності та дають можливість встановити обсяги та порядок їх використання та списання. ТОВ «Нафто-Трейд» не має власних чи орендованих складів, тому у формі 20-ОПП не вказано такої інформації. Пломбування вантажів проводиться з ініціативи вантажовідправника і не відноситься до обов`язкових процедур. Ревізорами-інспекторами взагалі не прийнято до уваги витрати палива, використаного під час руху за зворотним маршрутом без вантажу, під час подання транспортного засобу під завантаження/розвантаження (налив), не враховані обмеження щодо руху транспортного засобу по автошляхах загального користування, додатковий кілометраж на стоянки, заправки, послідовність вивантаження вантажу тощо. До перевірки ТОВ «Нафто-Трейд» у повному обсязі надано первинні документи на підтвердження використання та списання ТМЦ у зв`язку із непридатністю до подальшого використання. Сума вартості витрат, пов`язаних із вибуттям ТМЦ з експлуатації у повному обсязі включена до складу валових витрат відповідних звітних періодів та належним чином відображена у звітних деклараціях ТОВ «Нафто-Трейд» з податку на прибуток. Висновки контролюючого органу ґрунтуються виключно на підставі аналізу податкової звітності в АІС Податковий блок, а отже, є лише припущеннями, та не є безумовною причиною для формування висновків про відсутність фактичного виконання поставок ТМЦ, оскільки ГУ ДПС у Дніпропетровській області не здійснювався безпосередній аналіз первинних документів. В той же час, надані ТОВ «Нафто-Трейд» первинні документи (договори, специфікації, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, оборотно-сальдові відомості, платіжні доручення, банківські виписки та ін.) не мають будь-яких дефектів форми та змісту. Проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази, прослідковується як господарська необхідність, так і економічна обґрунтованість придбання активів у перелічених вище контрагентів-постачальників. Посилання контролюючого органу на наявність кримінальних проваджень, в яких фігурують ТОВ «Бізнес Консалт ВНГ» та ТОВ «Джалон», є необґрунтованими, оскільки обов`язковими для адміністративного суду є вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, однак, такого доказу надано не було. В періоді, що перевірявся, стосовно ТОВ «Вітана» було відкрито 8 виконавчих проваджень та внесено 7 записів до Єдиного реєстру боржників про стягнення коштів - за жодним з них ТОВ «Вітана» власних боргових зобов`язань не виконав. Аналогічно, кошти від ТОВ «Вітана» загальною сумою 1803490,5 грн. не були отримані підприємством «Нафто-Трейд» в тому числі і станом на день подання позовної заяви. На підставі викладеного, сума дебіторської заборгованості була списана ТОВ «Нафто-Трейд» правомірно.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.06.2021 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 29.06.2021 року.
22.06.2021 року від позивача надійшло клопотання про залучення документів.
29.06.2021 року у підготовче засідання з`явились представники позивача та відповідача. Судом оголошено перерву, підготовче засідання призначене на 12.07.2021 року.
12.07.2021 року представником відповідача надано пояснення у справі №160/8779/21, в яких підтримано позицію, викладену у відзиві на позовну заяву.
12.07.2021 року представником відповідача надано клопотання про виклик свідків:
- начальника Дніпровсько-Новомосковського відділу перевірок платників управління податкового аудиту ГУ ДПС у Дніпропетровській області ОСОБА_1 (за місцем роботи: АДРЕСА_1 );
- водіїв ТОВ «Нафто-Трейд» (на момент здійснення спірних господарських операцій) - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.07.2021 року у справі №160/8779/21 клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про виклик свідків - задоволено. Викликано у підготовче засідання призначене на 09.08.2021 року в якості свідків:
- начальника Дніпровсько-Новомосковського відділу перевірок платників управління податкового аудиту ГУ ДПС у Дніпропетровській області ОСОБА_1 (за місцем роботи: АДРЕСА_1 );
- водіїв ТОВ «Нафто-Трейд» (на момент здійснення спірних господарських операцій) - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
12.07.2021 року в підготовчому засіданні оголошено перерву у справі, призначено наступне судове засідання на 19.07.2021 року.
14.07.2021 року представником відповідача надано клопотання про витребування доказів у справі №160/8779/21, яким останній просить витребувати у ТОВ «Нафто-Трейд» подорожні листи згідно реєстру наданих до перевірки подорожніх листів вантажних автомобілів ТОВ «Нафто-Трейд» за період з 01.01.2017 року по 31.12.2019 року.
19.07.2021 року представником відповідача надано клопотання про витребування доказів у справі №160/8779/21, яким останній просить витребувати у ТОВ «Нафто-Трейд» товарно-транспортні накладні згідно реєстру наданих до перевірки подорожніх листів вантажних автомобілів ТОВ «Нафто-Трейд» за період з 01.01.2017 року по 31.12.2019 року.
19.07.2021 року представником відповідача надано пояснення у справі №160/8779/21, в яких підтримано позицію, викладену у відзиві на позовну заяву.
19.07.2021 року у підготовче засідання з`явились представники позивача та відповідача. Судом оголошено перерву, підготовче засідання призначене на 09.08.2021 року.
09.08.2021 року у підготовче засідання з`явились представники позивача та відповідача. У судовому засіданні 09.08.2021 року також допитано свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 . Судом оголошено перерву для продовження допиту свідка ОСОБА_1 , підготовче засідання призначене на 17.08.2021 року.
17.08.2021 року у підготовче засідання з`явились представники позивача та відповідача. У судовому засіданні 17.08.2021 року також допитано свідка ОСОБА_1 . Судом оголошено перерву, підготовче засідання призначене на 31.08.2021 року.
31.08.2021 року представником відповідача надано пояснення у справі №160/8779/21, в яких підтримано позицію, викладену у відзиві на позовну заяву.
31.08.2021 року у підготовче засідання з`явились представники позивача та відповідача. Судом закрито підготовче засідання у справі та ухвалено перейти до розгляду справи по суті. У судовому засіданні оголошено перерву до 14.09.2021 року.
14.09.2021 року у судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі. Представники відповідача підтримали доводи, викладені у відзиві та поясненнях, просили відмовити у задоволенні позову. У судовому засіданні 14.09.2021 року також допитано свідка ОСОБА_1 .
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи.
Одним з основних видів господарської діяльності ТОВ «Нафто-Трейд» є оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (код КВЕД 46.71).
Відповідно до п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, плану-графіку проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2020 рік, а також на підставі наказу від 19.02.2020 року №802-п Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області проведено документальну планову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Нафто-Трейд» (далі за текстом - ТОВ «Нафто-Трейд» або позивач) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 року по 31.12.2019 року.
За результатами перевірки складено акт №924/04-36-07-19/32812383 від 19.03.2021 року (далі за текстом - Акт перевірки), у відповідності до висновків якого встановлено наступні порушення:
1) підп.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.44.2 ст.44, підп.134.1.1 п.134.1 ст.134, підп.139.2.1 п.139.2 ст.139 Податкового кодексу України від 02.10.2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996-XIV в результаті чого занижено податок на прибуток у сумі 27842377 грн., у тому числі:
- 1 квартал 2017 року - 856977 грн.;
- 2 квартал 2017 року - 2237960 грн;
- 3 квартал 2017 року - 3107648 грн.;
- 4 квартал 2017 року - 1517843 грн.;
- 1 квартал 2018 року - 729997 грн.;
- 2 квартал 2018 року - 1308405 грн.;
- 3 квартал 2018 року - 2254980 грн.;
- 4 квартал 2018 року - 1856409 грн.;
- 1 квартал 2019 року - 1538725 грн.;
- 2 квартал 2019 року - 3195385 грн.;
- 3 квартал 2019 року - 4830204 грн.;
- 4 квартал 2019 року - 4407844 грн.
2) підп.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.189.1 ст.189, абз. «г» п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України від 02.10.2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями) підприємством завищено залишок від`ємного значення всього в сумі 1346367,00 грн., в тому числі за грудень 2019 року в сумі 1346367,00 грн. та неправомірно занижено податок на додану вартість всього в сумі 30141018 грн., у тому числі:
- серпень 2017 року - 1104664 грн.;
- вересень 2017 року - 154400 грн.;
- жовтень 2017 року - 3791840 грн.;
- грудень 2017 року - 688423 грн.;
- січень 2018 року - 120311 грн.;
- травень 2018 року - 193381 грн.;
- червень 2018 року - 5282555 грн.;
- жовтень 2018 року - 2694943 грн.;
- грудень 2018 року - 2665040 грн.;
- травень 2019 року - 4431195 грн.;
- липень 2019 року - 3098717 грн.;
- серпень 2019 року - 336035 грн.;
- вересень 2019 року - 3173736 грн.;
- жовтень 2019 року - 1114866 грн.;
- листопад 2019 року - 983984 грн.;
- грудень 2019 року - 306928 грн.
3) п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.10.2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями) не складено та не зареєстровано в ЄРПН податкові накладні на загальну суму обсягу постачання 117213455,00 грн.
Не погодившись із висновками акту перевірки, 16.04.2021 року ТОВ «Нафто-Трейд» подало заперечення до ГУ ДПС у Дніпропетровській області.
Рішенням ГУ ДПС України у Дніпропетровській області про результати розгляду заперечень від 27.04.2021 року №20796/6/04-36-07-19 заперечення ТОВ «Нафто-Трейд» залишено без задоволення, висновки акту перевірки №924/04-36-07-19/32812383 від 19.03.2021 року - без змін.

На підставі висновків акту перевірки ГУ ДПС у Дніпропетровській області сформовано наступні податкові повідомлення-рішення:

- податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 30.04.2021 року №, яким ТОВ «Нафто-Трейд» збільшено зобов`язання з податку на прибуток на суму 34802971,25 грн.;

- податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 30.04.2021 року №, яким ТОВ «Нафто-Трейд» збільшено зобов`язання з податку на додану вартість на суму 37676272,5 грн.;

- податкове повідомлення-рішення форми «ПН» від 30.04.2021 року №, яким до ТОВ «Нафто-Трейд» застосовано штрафну санкцію відповідно до п.1201.2 ст.1201 Податкового кодексу України в сумі 111186,5 грн.;

- податкове повідомлення-рішення форми «В4» від 30.04.2021 року, яким ТОВ «Нафто-Трейд» донараховано від`ємне значення з податку на додану вартість разом на суму 1346367 грн.

Не погодившись із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями ТОВ «Нафто-Трейд» звернулось із цим позовом до суду.

Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Розділом V Податкового кодексу України врегульовані питання, пов`язані з обчисленням та сплатою податку на додану вартість.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Підпунктом "а" пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

Відповідно до п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Обчислення та сплата податку на прибуток підприємств регулюється розділом III Податкового кодексу України.

Так, згідно з п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Пунктом 44.2 ст.44 Податкового кодексу України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Порядок формування витрат в бухгалтерському обліку регулюється Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року №318. Зокрема, за змістом п.5 - 7 цього П(С)БО 16 витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань.

Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

Зокрема, п.11-16 П(С)БО 16 визначено склад собівартості продукції, робіт і послуг, а також порядок формування загальновиробничих витрат.

Відповідно до абзацу п`ятого ч.1 ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХІV (далі - Закон України №996-ХІV) господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Пунктом 2 ст.3 Закон України №996-ХІV передбачено, що бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно з ч.1 ст.9 Закону України №996-ХІV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 ст. ст.9 Закону України №996-ХІV визначено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Абзацом 11 ст.1 Закону України №996-ХІV визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Отже, платник податку, має право на включення сум ПДВ, сплачених у вартості товарів, робіт чи послуг, до складу податкового кредиту з податку на додану вартість відповідного податкового (звітного) періоду і, як наслідок, на його врахування при визначенні різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту такого періоду, лише за умови фактичного здійснення господарських операцій з придбання у контрагента товарів, робіт чи послуг, що підтверджується первинними та іншими документами, а також податковими накладними, складеними у відповідності до вимог чинного законодавства.

Тобто, для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Слід зазначити, що договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку. Відповідно до частини першої статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Отже, договір свідчить лише про намір виконати дії (операції) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання.

Відповідно до вищенаведеного визначення, господарська операція пов`язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

За умови реального здійснення господарської операції, яка призвела до фактичного руху активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків, придбання товарів та послуг з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, правильності обчислення податкового кредиту, наявності первинних документів, в тому числі податкових накладних, виданих особою, зареєстрованою платником податку на додану вартість, платник податку на додану вартість має право на податковий кредит.

Надаючи оцінку правомірності винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, слід перш за все дослідити факт реальності господарських операцій між позивачем та його контрагентами-постачальниками ТОВ «Бізнес консалт ВНГ» () і ТОВ «Джалон» ().

Досліджуючи первинну документацію по взаємовідносинам позивача з ТОВ «Бізнес консалт ВНГ» (), встановлено наступне.

Між позивачем (покупець) та ТОВ «Бізнес консалт ВНГ» (постачальник) укладено договір поставки вуглеводів від 10.10.2019 року №10/10-19, предметом якого є придбання абсорбенту.

У відповідності до умов договору поставки вуглеводів від 10.10.2019 року №10/10-19 визначено умови поставки товару EXW пункт наливу на складі постачальника в м. Павлоград. Умови оплати: 100% передоплата.

На виконання вимог договору поставки вуглеводів від 10.10.2019 року №10/10-19 ТОВ «Бізнес консалт ВНГ» поставило, а ТОВ «Нафто-Трейд» прийняло 1098276,85 літрів абсорбенту на загальну суму 19683436,6 грн., в тому числі ПДВ 3280572,77 грн.

На підтвердження виконання зазначеного договору позивачем до суду надано наступні документи: договір поставки, податкові накладні, видаткові накладні, подорожні листи, товарно-транспортні накладні, договори оренди транспортних засобів, договори надання послуг зберігання нафтопродуктів.

В свою чергу, судом встановлено, що ТОВ «Бізнес консалт ВНГ» належним чином зареєстровано 03.12.2002 року, номер запису 0007335 та перебуває на податковому обліку у Головному управлінні ДПС у Житомирській області, Житомирська ДПІ (м. Житомир).

Видами економічної діяльності ТОВ «Бізнес консалт ВНГ» є складське господарство (код КВЕД 52.10 - основний); виробництво продуктів нафтоперероблення (код КВЕД 19.20); виробництво іншої хімічної продукції, н.в.і.у. (код КВЕД 20.59); неспеціалізована оптова торгівля (код КВЕД 46.90).

Досліджуючи первинну документацію по взаємовідносинам позивача з ТОВ «Джалон» (), встановлено наступне.

Між позивачем (покупець) та ТОВ «Джалон» (постачальник) укладено договір поставки вуглеводів від 06.02.2019 року №0602/19-1, предметом якого є придбання абсорбенту.

У відповідності до умов договору поставки вуглеводів від 06.02.2019 року №0602/19-1 визначено умови поставки товару EXW пункт наливу на складі постачальника в м. Павлоград. Умови оплати: 100% передоплата.

На виконання вимог договору поставки вуглеводів від 06.02.2019 року №0602/19-1 ТОВ «Джалон» поставило, а ТОВ «Нафто-Трейд» прийняло 1546167,12 літрів абсорбенту на загальну суму 24305996,28 грн., в тому числі ПДВ 4050999,38 грн.

На підтвердження виконання зазначеного договору позивачем до суду надано наступні документи: договір поставки, податкові накладні, видаткові накладні, подорожні листи, товарно-транспортні накладні, договори оренди транспортних засобів, договори надання послуг зберігання нафтопродуктів.

В свою чергу, судом встановлено, що ТОВ «Джалон» належним чином зареєстровано 10.11.2014 року, номер запису 0070865 та перебуває на податковому обліку у Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, Соборне управління, Шевченківська ДПІ (Шевченківський р-н м.Дніпра).

Видами економічної діяльності ТОВ «Джалон» є виробництво іншої хімічної продукції, н. в. і. у. (код КВЕД 20.59 - основний); виробництво іншої хімічної продукції, н.в.і.у. (код КВЕД 20.59); діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту (код КВЕД 46.19); неспеціалізована оптова торгівля (код КВЕД 46.90); вантажний автомобільний транспорт (код КВЕД 49.41); складське господарство (код КВЕД 52.10); інша допоміжна діяльність у сфері транспорту (код КВЕД 52.29).

Судом також встановлено та матеріалами справи підтверджено, що для ведення власної господарської діяльності ТОВ «Нафто-Трейд» використовує 14 спеціальних вантажних транспортних засобів для перевезення палива, а також орендує ємності для зберігання паливно-мастильних матеріалів.

Норми витрат палива і мастильних матеріалів на автомобільному транспорті затверджені наказом Мінтрансу від 10.02.1998 року №43 (далі - Наказ №43).

У відповідності до п.1.1 розділу 1 Наказу №43 основною є базова норма на пробіг автомобіля - на 100 км.

Залежно від моделі та здійснюваної роботи транспортного засобу, додатково слід ураховувати:

- норму на виконання транспортної роботи (ураховує додаткову витрату палива при русі автомобіля з вантажем) - на 100 тонно-кілометрів (т*км);

- норму на одну тонну спорядженої маси (ураховує додаткову витрату палива при зміні спорядженої маси автомобіля, причепа або напівпричепа);

- норму на поїздку з вантажем (ураховує збільшення витрати палива, пов`язане з маневруванням та виконанням операцій навантаження та розвантаження) - на одну поїздку;

- норму на пробіг при виконанні спеціальної роботи - на 100 км;

- норму на роботу спеціального обладнання, установленого на автомобілях, - на годину або на виконану операцію;

- базову норму на роботу автономного (незалежного) обігрівача - на одну годину його роботи.

Для розрахунку загальної нормативної витрати палива перелічені вище нормативи коригують за допомогою поправочних коефіцієнтів, які допомагають врахувати дорожні, кліматичні та інші експлуатаційні фактори (розділ 3 Наказу №43).

Конкретні величини коефіцієнтів у регламентованих межах та терміни їх дії встановлюються безпосередньо керівниками підприємств і затверджуються наказом (розпорядженням) по підприємству (підп.3.5.8 п.3.5 розділ 3 Наказу №43).

Саму ж нормативну витрату паливо-мастильних матеріалів для кожного конкретного автомобіля (обладнання) із застосуванням відповідних норм витрати палива і коефіцієнтів їх коригування розраховують за формулами, наведеними у розділі 4 Наказу №43.

ТОВ «Нафто-Трейд» використовує норми для витрат на транспортний засіб, визначені наказом підприємства від 02.01.2015 року №30.

Аналізуючи надані до перевірки документи та норми чинного законодавства, суд робить наступний висновок.

У відповідності до умов договорів поставки, укладених позивачем з його контрагентами-постачальниками ТОВ «Бізнес консалт ВНГ» та ТОВ «Джалон» вбачається, що поставка товару здійснюється силами та за рахунок позивача зі складу контрагентів-постачальників.

Позивачем, в свою чергу, надано до суду договори оренди транспортних засобів, договори надання послуг зберігання нафтопродуктів, копії подорожних листів та товарно-транспортних накладних, на підтвердження факту придбання, транспортування та зберігання паливно-мастильних матеріалів.

Маршрути автомобілів вказані в додатках до подорожніх листів - в послідовностях роботи автотранспорту.

Товарно-транспортні накладні містять найменування замовника, вантажовідправника, вантажоотримувача, найменування вантажу, його кількість та вартість, номер транспортного засобу та причепу до нього, прізвище водія, пункти навантаження та розвантаження.

Крім того, судом під час судових засідань було допитано у якості свідків водіїв транспортних засобів ТОВ «Нафто-Трейд» (на момент здійснення спірних господарських операцій): ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , бухгалтера ОСОБА_8 , а також начальника Дніпровсько-Новомосковського відділу перевірок платників управління податкового аудиту ГУ ДПС у Дніпропетровській області ОСОБА_1.

Під час допиту свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , встановлено виконання ними обов`язків водіїв ТОВ «Нафто-Трейд», факт транспортування паливно-мастильних матеріалів по маршрутам згідно подорожніх листів та особливості їх заповнення, розпорядок та виконання покладених на них обов`язків водіїв.

За результатом допиту свідка ОСОБА_8 було встановлено виконання нею обов`язків бухгалтера ТОВ «Нафто-Трейд», яка пояснила порядок оформлення та заповнення транспортних документів, взаємовідносини з контрагентами-постачальниками. Дала пояснення стосовно визнання заборгованості ТОВ «Вітана» безнадійною тощо.

Свідок ОСОБА_1 підтвердив, що він працює начальником Дніпровсько-Новомосковського відділу перевірок платників управління податкового аудиту ГУ ДПС у Дніпропетровській області, надав пояснення стосовно порядку та умов проведення перевірки, підстав висновків щодо наявності порушень з боку позивача та інформацію стосовно його контрагентів-постачальників.

Отже, наявними в матеріалах справи доказами (договорами поставок, оренди транспортних засобів, податковими та видатковими накладними, подорожними листами, товарно-транспортними накладними тощо) підтверджується закупівля позивачем паливно-мастильних матеріалів та їх використання в господарській діяльності у повному обсязі.

На кожну господарську операцію з перевезення ТОВ «Нафто-Трейд» виписувався подорожній лист, із зазначенням виду та номера транспортного засобу та причепу, який здійснював перевезення, прізвище водія, зазначено показання спідометра при виїзді з гаражу та при поверненні в гараж, на основі яких рахується фактичний пробіг автомобіля за круговий рейс, фактичний розмір витрат пального та вказаний пробіг автомобіля, маршрут руху транспортного засобу від початкового до кінцевого пункту маршруту, відстань в кілометрах та інші фактичні дані. Такі подорожні листи є належним підтвердженням використання ТОВ «Нафто-Трейд» палива у власній господарській діяльності та дають можливість встановити обсяги та порядок їх використання та списання.

Стосовно посилань відповідача в акті перевірки на те, що посадовими особами контролюючого органу було встановлено факт заправки транспортного засобу Mercedes-Benz AXOR 1804, реєстраційний номер НОМЕР_1 , обсягом палива значно більшим чим максимальна ємність баку, суд зазначає наступне.

Так, на 23 сторінці акту перевірки зазначено, що згідно відомості на відпуск палива №12/2017 за грудень 2017 року встановлено, що відпуск палива на автомобіль Mercedes-Benz AXOR 1804, реєстраційний номер НОМЕР_1 , водій ОСОБА_5 відбувалась тільки в м. Дніпро на території підприємства. Ємність бака вказаного автомобіля складає 800 літрів (відповідно до відкритих джерел доступу). Проведеним аналізом даних встановлено заправку вказаного автомобіля обсягом палива значно більшим чим максимальна ємність баку. Так, 05.12.2019 року на автомобіль списано (заправлено) паливо обсягом 2410 літрів на маршрут від 17.12.2019 року: м. Дніпро - Львівська обл., м. Дрогобич - м. Дніпро, а також 2354 літрів на маршрут від та 19.12.2017 року: м. Дніпро - Львівська обл., м. Дрогобич - м. Дніпро.

Позивач з цього приводу надав пояснення, в яких вказав, що відповідачем помилково зазначено показники 2410 та 2354, як літри, адже вказані показники є кілометрами відстані на маршруті: м. Дніпро - Львівська обл., м. Дрогобич - м. Дніпро.

Так, позивачем роз`яснено, що відстань на маршруті та кількість витраченого палива дорівнює наступним показникам:

- 17.12.2019 року м. Дніпро - Львівська обл., м. Дрогобич - м. Дніпро відстань склала 2410 кілометрів, на що було витрачено 1610 літрів палива;

- 19.12.2017 року м. Дніпро - Львівська обл., м. Дрогобич - м. Дніпро відстань склала 2354 кілометрів, на що було витрачено 1554 літрів палива.

Розрахунки позивача збігаються з наданими поясненнями свідків, відповідно до яких витрати палива на транспортному засобі Mercedes-Benz AXOR 1804 дорівнюють приблизно 35 літрів на 100 кілометрів відстані.

Таким чином, враховуючи можливі похибки та відхилення приблизні витрати палива на маршруті 17.12.2019 року з відстанню 2410 кілометрів на транспортному засобі Mercedes-Benz AXOR 1804 мали скласти 843,5 літрів (із розрахунку 2410 км * на 35 л /100 км) та на маршруті 19.12.2017 року з відстанню 2354 кілометрів приблизні витрати палива мали скласти 823,9 літрів (із розрахунку 2354 км * на 35 л /100 км).

Суд зазначає, що відповідачем зі свого боку не надано жодного розрахунку чи пояснення стосовно порядку обрахунку зазначених показників, які б надали змогу підтвердити висновки викладені на 23 сторінці акту перевірки.

Отже, з урахуванням викладеного, суд відхиляє посилання відповідача на те, що заправка транспортного засобу Mercedes-Benz AXOR 1804, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснювалась обсягом палива значно більшим ніж максимальна ємність баку.

Посилання контролюючого органу на недоліки в заповненні подорожніх листів як на підставу для невизнання реальності господарських операцій суд, також, відхиляє.

Певні недоліки в заповненні первинних документів мають оціночний характер. Крім того, незазначення в подорожних листах певної інформації не може свідчити про відсутність самого факту перевезення придбаних позивачем ТМЦ.

Зазначена вище правова позиція відповідає висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 16.10.2020 року у справі №810/4304/16.

Безпідставним є також висновок відповідача в акті перевірки про нереальність господарських операцій, у зв`язку з недостатністю трудових ресурсів, відсутністю орендованих або власних виробничих потужностей для виробництва паливо-мастильних матеріалів у ТОВ «Бізнес консалт ВНГ» та ТОВ «Джалон».

Так, по-перше, на переконання суду, спірні операції з постачання товару здійснені на умовах EXW (франко/завод, Інкотермс - 2010) коли перехід права власності на товар відбувається на складі, яким у випадку досліджуваних операцій був склад ТОВ «Бізнес консалт ВНГ» та ТОВ «Джалон», а транспортування здійснювалось силами позивача, що повністю підтверджено матеріалами справи.

По-друге, зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на податковий кредит з податку на додану вартість у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого права та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Так, податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку - покупця від перебування його контрагента за юридичною адресою, дотримання ним податкової дисципліни та правильності ведення податкового або бухгалтерського обліку.

Посилання податкового органу на відсутність у спірних контрагентів матеріальних та трудових ресурсів не унеможливлює реальне виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати у постачальника на праві оренди або лізингу.

Вказана правова позиція відповідає правовим висновкам Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від, викладеним в постанові від 09.03.2021 року у справі №826/7270/18.

Стосовно посилань відповідача на те, що ТОВ «Джалон» є фігурантом кримінального провадження, суд зазначає наступне.

В акті перевірки відповідач посилається на наявність в Єдиному реєстрі судових рішень інформації про те, що ТОВ «Джалон» є фігурантом наступних кримінальних проваджень:

- №0000196 від 18.06.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, в матеріалах якої ТОВ «Джалон» проходить як підприємство з ознаками «фіктивності» та «транзитності»;

- №0000866 від 29.03.2016 року за ознаками кримінального правопорушення. передбаченого ч.3 ст.209 КК України, в матеріалах якої ТОВ «Джалон» проходить як підприємств во з ознаками «фіктивності» та «транзитності»;

- №0000006 від 11.01.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, в матеріалах якої ТОВ «Джалон» проходить як підприємство, яке є посередником в реалізації фальсифікованих паливо-мастильних матеріалів та низько октанового пального.

В даному випадку суд звертає увагу на те, що кримінальні провадження №0000196 від 18.06.2019 року, №0000866 від 29.03.2016 року та №0000006 від 11.01.2016 року перебувають на стадії досудового розслідування. З наданої податковим органом інформації, а також з даних Єдиного реєстру судових рішень неможливо встановити відносно кого вони відкриті. Інформація щодо наявності обвинувального чи виправдувального вироку відсутня. Який статус в рамках вказаних кримінальних проваджень має контрагент позивача невідомо.

Суд визнає посилання контролюючого органу на зазначені обставини безпідставними, оскільки в силу приписів ч.6 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Також, суд зауважує, що відповідно до статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Отже, суд відхиляє посилання контролюючого органу на кримінальні провадження №0000196 від 18.06.2019 року, №0000866 від 29.03.2016 року та №0000006 від 11.01.2016 року, як на підставу для винесення спірних рішень, оскільки суду не надано доказів, які б свідчили про невиконання контрагентом своїх договірних зобов`язань саме по господарських відносинах з позивачем або встановлення обставин, які б свідчили про фіктивність (нереальність) господарських операцій між вказаними суб`єктами господарської діяльності.

Доказів, які б свідчили про наявність вироку суду, відносно контрагента позивача, який би набрав законної сили, контролюючим органом не надано, а отже сам по собі факт порушення кримінальної справи без наявності інформації щодо статусу контрагента позивача в ньому, не може слугувати належним доказом фіктивності розглядуваних господарських операцій та не тягне за собою правових наслідків для позивача.

Сам по собі факт того, що контрагент платника податків фігурує в досудових розслідуваннях, порушених за ознаками кримінального правопорушення, не є доказом протиправного формування податкового кредиту і не тягне за собою правових наслідків для платника податків.

Правова позиція з цього питання висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постановах від 05.06.2018 року у справі № 809/1139/17 та від 26.06.2018 року у справі № 808/2360/17.

Суд також зазначає, що чинним законодавством, яким регулюються спірні правовідносини, чітко визначено, що подання платником податку до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з метою отримання податкової вигоди - є підставою для її отримання, якщо контролюючий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах.

Контролюючим органом, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені первинними документами, а також не надано жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в таких документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

Наведений вище правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 04.08.2021 року у справі №826/8900/17.

Щодо посилань відповідача на неправомірність списання позивачем дебіторської заборгованості, як безнадійної, на суму 1803490,50 грн., яка рахується за ТОВ «ВІТАНА» (), суд зазначає наступне.

Відповідно до п.7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку (далі - П(С)БО) 10 «Дебіторська заборгованість», резерв сумнівних боргів створюють під сумнівну дебіторську заборгованість, яка є фінансовим активом.

Відповідно до п.4 П(С)БО 13 «Фінансові інструменти» фінансові активи - це, зокрема, грошові кошти та їх еквіваленти, контракти, які дозволяють отримати грошові кошти або інші фінансові активи від іншого підприємства.

В той же час, згідно з абз.2 п.4 П(С)БО 10 «Дебіторська заборгованість» безнадійна дебіторська заборгованість - поточна дебіторська заборгованість, щодо якої існує впевненість про її неповернення боржником або за якою минув строк позовної давності.

Судом встановлено, що в період, який перевірявся, стосовно ТОВ «Вітана» було відкрито 8 виконавчих проваджень та внесено 7 записів до Єдиного реєстру боржників про стягнення коштів, винесено судовий наказ у справі №923/420/19 про стягнення на користь ТОВ «Нафто-Трейд» заборгованості, за жодним з них ТОВ «Вітана» власних боргових зобов`язань не виконало.

Кошти від ТОВ «Вітана» загальною сумою 1803490,5 грн. не були отримані ТОВ «Нафто-Трейд».

На підставі викладеного, суд робить висновок, що сума дебіторської заборгованості списана ТОВ «Нафто-Трейд» правомірно.

Стосовно списання товарно-матеріальних цінностей, а саме: ємність (котел залізничної цистерни) 73 м3, паливороздавальна колонка Шельф 100, Модуль для заправки автомобілів моторним паливом МЗАМТ Shelf 20/1/1/Н/100-1ВК, Модуль для заправки автомобілів моторним паливом МЗАМТ Shelf 20/1/2/Н/100-1*2, резервуар 10 м куб, алюмінієва конструкція), що були попередньо придбані у таких контрагентів-постачальників, як ТОВ «Алекспром», ТОВ НВК «Шельф», ПП «Екіпаж», ТОВ «УКР ГІДРО МОНТАЖ», контролюючий орган здійснюючи донарахування, зазначив, що вищевказані товари не були використані у власній господарській діяльності позивача.

З цього приводу суд дослідив первинні документи, надані позивачем, зокрема: Положення про облікову політику та організацію бухгалтерського обліку ТОВ «Нафто-Трейд», затвердженого наказом від 30.12.2016 року №33 та наказів по підприємству перелічені вище товарно-матеріальні цінності віднесені до МШП (малоцінні швидкозношувальні предмети), а також первинні документи бухгалтерського обліку на підтвердження використання, акти списання ТМЦ, у зв`язку із непридатністю до подальшого використання.

Сума вартості витрат, пов`язаних із вибуттям ТМЦ з експлуатації у повному обсязі включена до складу валових витрат відповідних звітних періодів та належним чином відображена у звітних деклараціях ТОВ «Нафто-Трейд» з податку на прибуток.

При цьому, у ТОВ «Нафто-Трейд» відповідно до статті 187 Податкового кодексу України не виникло будь-якого обов`язку із нарахування податкових зобов`язань, як наслідок - порушення, описане в акті перевірки, не є обґрунтованим.

Таким чином, дослідивши наявні в матеріалах справи документи обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами податкового обліку, суд робить обґрунтований висновок, що доводи відповідача про порушення позивачем норм податкового законодавства не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем не доведена правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, у зв`язку із чим позовні вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 22700,00 грн, що документально підтверджується платіжним дорученням від 26.05.2021 року №529.

Отже, оскільки позовну заяву задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірі 22700,00 грн.

Керуючись ст. ст.139, 242-246, 250, 262 , Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафто-Трейд» (вул. Сагайдачного, буд. 22, м. Підгородне, Дніпровській район, Дніпропетровська область, 52001, ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, буд. 17А, м. Дніпро, 49005, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 30.04.2021 року №, яким ТОВ «Нафто-Трейд» збільшено зобов`язання з податку на прибуток на суму 34802971,25 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 30.04.2021 року №, яким ТОВ «Нафто-Трейд» збільшено зобов`язання з податку на додану вартість на суму 37676272,5 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «ПН» від 30.04.2021 року №, яким до ТОВ «Нафто-Трейд» застосовано штрафну санкцію відповідно до п.1201.2 ст.1201 Податкового кодексу України в сумі 111186,5 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «В4» від 30.04.2021 року №, яким ТОВ «Нафто-Трейд» донараховано від`ємне значення з податку на додану вартість разом на суму 1346367 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафто-Трейд» () судові витрати з оплати судового збору у розмірі 22700,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне рішення складено 23 вересня 2021 року.

Суддя Р.З. Голобутовський