Справа № 464/3308/21
Суддя: Мигаль Г. П.
Дата ухвалення: 2021-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

2-а/465/440/21
РІШЕННЯ

Іменем України

04.10.2021 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Мигаль Г.П.

при секретарі судового засідання Максимович М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАН № 4154285, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення та стягнення судових витрат.

Позивач позов мотивує тим, що Постановою серії ЕАН № 4154285 від 03 травня 2021 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Вказану постанову Позивач вважає такою, що прийнята з порушенням норм чинного законодавства України та за наслідком неповного з`ясування обставин справи. Так, 03 травня 2021 року Позивач рухався на своєму автомобілі по автодорозі між м. Львів та м. Городок, в межах Правил дорожнього руху. Поряд із с. Зимна Вода його зупинили працівники патрульної поліції та сказали, що він нібито порушив ПДР, а саме, як зазначено в оскаржуваній потанові: «водій, керуючи тз рухався зі швидкістю 74 км/год., при цьому перевищив дозволену максимальну швидкість дорожнього руху в населеному пункті більше ніж на 20 км/год. швидкість вимірювалась приладом трукам лті 20/20 тс 000751/ чим порушив п. 12.4 ПДР. Позивач зазначає, що ПДР не порушував та був зупинений поза межами населеного пункту. Фіксація швидкості руху автомобіля відбувалась і з порушенням норм чинного законодавства, а саме: прилад трукам, яким вимірювалась швидкість руху автомобіля, не був закріплений стаціонарно, а перебував в руках у поліцейського. Також Позивач зазначає, що у з в`язку з пред`явленням позову до суду ним понесено судові витрати на правову допомогу в сумі 1500 грн.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого в задоволенні позову простить відмовити, заперечення обґрунтовує тим, що доводи Позивача спростовуються, факт вчинення адміністративного правопорушення був зафіксований лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 № ТС000751 та підтверджується роздруківкою з цього пристрою. Крім того представник Відповідача вважає, що витрати Позивача на правову допомогу є завищеними.

Суд, дослідивши матеріали справи, доходить такого висновку.

Відповідно до постанови серія серії ЕАН № 4154285 від 03 травня 2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в сумі - 340 грн.

У постанові вказується, що ОСОБА_1 03 травня 2021 року о 13 год. 28 хв., в с. Зимна Вода, вулиця 11 км. микерував транспортним засобом МАЗДА СХ 5 д.н.з. НОМЕР_1 , зі швидкістю 74 км/год., при цьому перевищив дозволену максимальну швидкість дорожнього руху в населеному пункті більше ніж на 20 км/год., швидкість вимірювалася приладом Тру кам лті 20/20 тс 000751, чим порушив п. 12.4 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 затверджено правила дорожнього руху.

Пунктом 1.3. ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР.

Відповідно до п. 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Положенням ч. 1 ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

З аналізу положення ст. 247 КУпАП випливає, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Представником відповідача на підтвердження позиції відповідача до відзиву долучено сертифікаційну документацію та візуалізовані дані лазерного LTI 20/20 № ТС000751адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Даний доказ суд визнає неналежним та допустимим доказом, оскільки на ньому немає безпосереднього зображення транспортного засобу, його номерного знаку та самого Позивача.

Крім того, у п. 7 оскаржуваної постанови не зазначені відомості про наявність доказів, на яких зафіксовано правопорушення.

За таких обставин, суд вважає, що сторона відповідача не надала суду доказів правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд доходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП, а тому підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд вважає, що відповідач не довів правомірність прийнятої ним постанови у справі про адміністративне правопорушення від 03 травня 2021 року, не подав належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а тому з цих підстав позовні вимоги необхідно задовольнити частково, постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4154285 від 03 травня 2021 року про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП на позивача у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. скасувати, а провадження у справі закрити.

Що стосується вимоги про визнання дій протиправними, суд зазначає, що згідно зі ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Таким чином, у даній категорії справ суд не уповноважений визнавати протиправними дії суб`єктів владних повноважень, якими прймалося рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності. А тому, зазначена вище позовна вимога задоволенню не підлягає.

Щодо позовної вимоги про відшкодування коштів на правову допомогу суд зазначає наступне.

Як встановлено матеріалами справи, 05 травня 2021 року між позивачем та адвокатом Яцишин А. В. був укладений договір про надання правової допомоги №12/03-21. Окрім цього, до матеріалів долучено графік виконаних робіт по Договору, погоджений позивачем та акт приймання-передачі від 15 березня 2021 року ). Відповідно до платіжного доручення № 1103603 від 05 травня 2021 року ОСОБА_1 сплатив адвокату Яцишин А. В. - 1 500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з п. 1 ч. 5 ст. 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на позивача, згідно оскаржуваної постанови серії ЕАН № 4154285 у справі про адміністративне правопорушення, накладено штраф у сумі 340 грн.

Таким чином, суд зазначає, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу, які перевищують більш як у два рази суму накладеного стягнення, свідчать про неспівмірність вказаних витрат до ціни позову.

Позиція Верховного Суду щодо зменшення заявлених витрат на правничу допомогу викладена у справі № 915/1654/19, а саме: суд може зменшити суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, тільки за клопотанням сторони, шляхом оцінки викладених доводів щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат, які можуть доводитись шляхом аналізу наданих адвокатами звітів (розрахунків) послуг з професійної правничої допомоги та актів виконаних робіт (виконання правничої допомоги) та їх співставлення з обставинами справи, поданими процесуальними документами.

Таким чином, суд дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу є завищеним та неспівмірним з обсягом наданих адвокатом послуг, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, враховуючи, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі та зазначені норми КАС України, з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань підлягає стягненню судовий збір в сумі 454 грн. на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 20, 44, 47, 77, 90, 192, 210-211, 241-246, 250,286 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задоволити частково.

Постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4154285 від 03 травня 2021 рокупро накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП, закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП в користь ОСОБА_1 454 грн. судових витрат на відшкодування судового збору та 1000 грн. витрати на правничу допомогу, а всього 1454 (одну тисячу чотириста п`ятдесят чотири) грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Згідно зі ст. 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

сторони у справі:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , проживає АДРЕСА_1 , зареєстрований: АДРЕСА_2 ;

відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції79053, м. Львів, вул. Перфецького,19;

Дата складення повного тексту рішення суду 04 жовтня 2021 року.

Суддя Г.П. Мигаль