Справа № 260/1388/19
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2021-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про встановлення нового строку подання звіту

29 вересня 2021 рокум. Ужгород№ 260/1388/19

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Скраль Т.В.

при секретарі Шестак Н.В.,

за участю сторін:

позивач: ОСОБА_1 - в судове засідання не з`явився,

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області представник Маровді Володимир Михайлович,

розглянувши у відритому судовому засіданні питання про прийняття звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до статті 243 частини 3 КАС України 29 вересня 2021 року проголошено вступну та резолютивну частини ухвали. Ухвалу у повному обсязі складено протягом 04 жовтня 2021 року.

31 жовтня 2019 року рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 у розмірі 70 % від грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії у розмірі 71 % від суми грошового забезпечення у розмірі з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.01.2018 року.

22 квітня 2021 року ухвалою суду зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду в Закарпатській області протягом одного місяця з дати прийняття даної ухвали подати звіт про виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2019 року по справі № 260/1388/19.

16 червня 2021 року ухвалою суду встановлено новий строк для подання звіту Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області про повне виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2019 року протягом одного місяця з дати прийняття цієї ухвали у справі 260/1388/19.

22 липня 2021 року Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області подало звіт про виконання рішення суду по справі.

27 липня 2021 року ухвалою суду призначено судове засідання для розгляду звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про виконання рішення суду.

14 вересня 2021 року ухвалою суду витребувано від Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження № 64590253, відкритого 22.02.2021 року на виконання виконавчого листа № 260/1388/19 виданого 12 грудня 2019 року.

22 вересня 2021 року судом повторно витребувано від Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження № 64590253, відкритого 22.02.2021 року на виконання виконавчого листа № 260/1388/19 виданого 12 грудня 2019 року.

28 вересня 2021 року Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) надав суду належним чином засвідчені копію матеріалів виконавчого провадження № 64590253.

Позивач у судове засідання не з`явився, однак про час і дату судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується телефонограмою суду від 27 вересня 2021 року.

Відповідно до частин 4 статті 382 КАС України питання про накладення штрафу вирішується за клопотанням позивача або за ініціативою судді у судовому засіданні з повідомленням сторін. Неприбуття у судове засідання сторін, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду цього питання.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання як безпідставного, оскільки не виконання рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Розглянувши звіт Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області про виконання рішення суду по справі, судом встановлено наступне.

Відповідно до частини першої статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з статтею 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі по тексту - Конвенція) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Європейський суд з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Отже, стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах «Алпатов та інші проти України», «Робота та інші проти України», «Варава та інші проти України», «ПМП «Фея» та інші проти України»), якими було встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 129-1 Конституції України.

Отже, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню стороною, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що учасник справи, якому належить виконати судовий акт, повинен здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

31 жовтня 2019 року рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 у розмірі 70 % від грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії у розмірі 71 % від суми грошового забезпечення у розмірі з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.01.2018 року.

10 грудня 2019 року на підставі рішення по справі № 260/1388/19 здійснено перерахунок пенсії позивача із розрахунку 71 % грошового забезпечення з січня 2020 року, (а.с. 113).

Відповідно до розрахунку на доплату пенсії за рішенням за період з січня 2018 року по грудень 2019 року борг за рішенням суду складає 10 859,48 грн. (сума відкладеної виплати по постанові КМУ № 649), (а.с. 114).

Разом з тим, Постанову KM України від 22 серпня 2018 року № 649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду» скасовано Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020р. у справі № 640/5248/19.

У даному випадку судом вбачається ручне регулювання органом виконавчої влади виконання рішення суду, втілення не передбачених законами системи дозволів на виконання рішення суду, що свідчить не лише про ігнорування норм Конституції України щодо обов`язковості судових рішень, але й свідчить про дії органів виконавчої влади щодо нівелювання діяльності судової влади як такої.

Між тим, як неодноразово наголошувалось судом в аналогічних справах, рішення суду, яке набрало законної сили, для цілей його виконання не потребує жодного додаткового санкціонування з боку жодного органу.

У даному випадку суд констатує фактичну відмову відповідача від виконання рішення суду, відверте ігнорування рішення суду та його тривале невиконання всупереч вимогам статті 129-1 Конституції України щодо обов`язковості судових рішень, що, крім іншого, підриває авторитет судової влади в частині обов`язковості виконання судових рішень, що вже неодноразово ставало предметом розгляду Європейського суду з прав людини.

Внаслідок невиконання рішення суду відповідачем по суті ставиться під сумнів сама сутність існування судової влади.

Доводи відповідача щодо виконання рішення суду фактично зводяться до примарних сподівань у невизначеному майбутньому та усталених доводів про відсутність фінансування, що не може бути виправданням невиконання рішення суду та відмові людині у захисті (реалізації) її порушених прав.

Щодо посилання Головного управління на те, що ними вжито заходів, які спрямовані на виконання рішення суду, а саме надіслання 06 травня 2021 року та 20 вересня 2021 року запитів до Пенсійного фонду України щодо виділення коштів для виплати позивачеві належної суми боргу, то дані доводи не можуть свідчити про активні дії суб`єкта владних повноважень, оскільки рішення суду набрало законної сили 05 грудня 2019 року, а запити надіслані до Пенсійного фонду України тільки на виконання ухвал суду про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 22 квітня 2021 року та від 16 червня 2021 року

Суд вважає, що будь-які пояснення щодо невиконання рішення суду, яке набрало законної сили, інші надумані причини, не можуть бути виправданням з боку Держави (в особі ГУ ПФУ в Закарпатській області) щодо невиконання рішення суду та бути свідченням наявності поважних причин його невиконання, тим більше - у сфері гарантованого Конституцією Україні соціального захисту (ст. 46), якою, крім іншого, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність визнані в Україні найвищою соціальною цінністю (ст. 3).

Щодо доводів про те, що боржник не є розпорядником бюджетних коштів, суд зазначає наступне.

Приписами абзацу другого пункту 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління ПФУ від 22.12.2014 № 28-2 зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за № 41/26486 ( далі Положення № 28-2), визначено, що управління Фонду підпорядковуються Фонду та безпосередньо відповідним головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду.

Управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: планує доходи та видатки коштів Фонду в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду; забезпечує ведення бухгалтерського обліку з виконання доходів і видатків, кошторису видатків на утримання управління Фонду та своєчасно складає і в установленому порядку подає затверджену звітність головним управлінням Фонду; забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсії, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункти 3, 5, 8 пункту 4 вказаного Положення).

Таким чином, фінансування пенсійних виплат на виконання судового рішення у справі № 260/1388/19 має бути здійснено Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області, тобто доводи боржника про те, що він не є розпорядником коштів, є необґрунтованими.

Суд звертає увагу на те, що здійснення перерахунку та нарахування грошового забезпечення є лише передумовою її виплати, однак не свідчить про повне виконання рішення суду.

З огляду на це, посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції є заходом для забезпечення конституційного права на судовий захист.

Невиконання рішення суду на протязі тривалого часу є порушенням права на справедливий судовий розгляд, що є порушенням Конвенції по правам людини.

Порядок правового регулювання накладення штрафу за невиконання судового рішення визначений законодавчими положеннями статті 382 КАС України.

Так, згідно з частиною 1 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина 2 статті 382 КАС України).

Отже, з вказаних законодавчих положень вбачається, що судом можуть бути вжиті заходи реагування судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу, відповідальну за виконання рішення суду.

Приписи процесуального законодавства щодо накладення на суб`єкта владних повноважень штрафу за невиконання рішення або неподання звіту не є імперативними, а дозволяють суду діяти на власний розсуд в питанні накладення штрафу.

При цьому, накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду.

Згідно з пунктом 10 Положення № 28-2, начальник головного управління Фонду, зокрема, здійснює керівництво головним управлінням Фонду, несе персональну відповідальність за організацію та результати його діяльності, очолює колегію, організовує та забезпечує її роботу; забезпечує виконання головним управлінням Фонду та управліннями Фонду вимог Конституції та законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, інших нормативно-правових актів, а також постанов правління та наказів Фонду; представляє головне управління Фонду в державних органах, громадських організаціях, у тому числі в міжнародних, без доручення підписує документи від імені головного управління Фонду; звітує перед Головою правління Фонду щодо виконання покладених на головне управління Фонду завдань та планів роботи.

Таким чином, начальник Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області є головною посадовою особою вказаного органу, представляє Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області як орган державної влади та є відповідальним за виконання судового рішення.

Специфіка застосування штрафної санкції полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, яким не забезпечено виконання судового рішення у строк, встановлений судом, та який є відповідальним за діяльність державного органу, який він очолює.

Суд вважає достатніми підстави для накладення штрафу на керівника відповідача - суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, оскільки рішення суду, яке набрало законної сили залишається невиконаним. Відповідачем доказів належного обліку та формування заборгованості перед стягувачем суду не надав, як і не надно жодних доказів, які б свідчили про активні, добросовісні дії спрямовані на виконання судового рішення у даній справі, що неприпустимо у правовій державі та суперечить ст. 1 Конституції України. Штраф за невиконання постанови суду накладається на керівника суб`єкта владних повноважень незалежного від того, чи залучався такий керівник як відповідач при прийнятті відповідної постанови.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.07.2021 року встановлено розмір прожиткового мінімуму працездатних осіб у сумі 2 379,00 грн.

Визначаючи розмір штрафу, суд дійшов висновку про необхідність його застосування у мінімальному розмірі, тобто, на рівні двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки такий розмір буде достатнім для відповідача, та спонукатиме його виконати рішення суду.

Таким чином, у зв`язку з відсутністю доказів виконання відповідачем у повному обсязі у встановлений судом строк рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2019 року у справі № 260/1388/19, належить стягнути на користь позивача 23 790,00 грн., іншу половину штрафу в розмірі 23 790,00 грн. - в дохід Державного бюджету України.

Враховуючи те, що рішення у даній справі залишається невиконаним відповідачем у повному обсязі і зважаючи на відсутність належних доказів того, що відповідачем вживаються заходи для такого виконання, приймаючи до уваги те, що судом вже неодноразово встановлювався відповідачу термін для подання звіту про виконання рішення, суд вважає за необхідне встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Закарпатській області новий строк (20 робочих днів) з дати отримання цієї ухвали, для подачі Закарпатському окружному адміністративному суду звіту про повне та належне виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2019 року по справі № 260/1388/19.

Керуючись статтями 14, 243, 256, 370, 382, КАС України суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Визнати поданий Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області звіт за №0700-0802-7/27812 від 22.07.2021 року таким, що не підтверджує виконання рішення суду належним чином та в повному обсязі.

2. Накласти штраф у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів (2379 грн), встановлених для працездатних осіб, станом на дату прийняття даної ухвали в розмірі 47 580, 00 грн (сорок сім тисяч п`ятсот вісімдесят гривень, 00 коп.) на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (юр. адреса: 88008, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ) .

3. Половину штрафу (50%) у розмірі 23 790, 00 грн (двадцять три тисячі сімсот дев`яносто гривень, 00 коп.) стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

4. Половину штрафу (50%) у розмірі 23 790, 00 грн. (двадцять три тисячі сімсот дев`яносто гривень, 00 коп.) стягнути на користь Державного бюджету України, утримувач коштів: УК у Печер.р-ні/Печерс.р-н/21081100, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026007, Код класифікації доходів бюджету: 21081100, Штраф (як засіб процесуального примусу) накладений на ___________ (ПІБ чи назва установи, організації з якої стягується штраф), за рішенням №_/_/__(номер рішення про стягнення штрафу).

5. Встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Закарпатській області новий строк (20 робочих днів) з дати отримання цієї ухвали, для подачі Закарпатському окружному адміністративному суду звіту про повне та належне виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2019 року в справі № 260/1388/19.

Ухвала набирає законної сили в порядку встановленому статтею 256 КАС України та може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені пп. 15.5 п. 15 Розділу VII КАС України).

Суддя Т.В.Скраль