Справа № 260/3194/21
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2021-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

23 вересня 2021 року м. Ужгород№ 260/3194/21
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Іванчулинця Д.В.,

при секретарі судових засідань Костелей І.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області в особі Ліквідаційної комісії (вул. Ф.Ракоці, буд. 13, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) про визнання протиправними дій2 та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до ч. 3 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 23 вересня 2021 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення. Рішення в повному обсязі складено та підписано 28 вересня 2021 року.

30 липня 2021 року, ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області в особі Ліквідаційної комісії (далі - відповідач), яким просить суд:

1) прийняти адміністративний позов до розгляду;

2) за результатами розгляду адміністративного позову ухвалити рішення, яким:

- визнати протиправними дій Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області в особі Ліквідаційної комісії (вул. Ф.Ракоці, 13, місто Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) з приводу не нарахування та не виплати позивачу у повному обсязі грошового забезпечення з 01.01.2007 по 30.06.2007 року, з 01.07.2007 по 31.08.2007 року, з 01.09.2007 по 31.12.2007 року, сум індексації заробітної плати за період з 01.01.2008 по час ухвалення судового рішення за цим адміністративним позовом без урахування сум обов`язкових до сплати податків і внесків, і зобов`язання відповідача їх вчинити;

- зобов`язати Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області в особі Ліквідаційної комісії (вул. Ф.Ракоці,13, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП № НОМЕР_1 ) грошового забезпечення з 01.01.2007 по 30.06.2007 року, з 01.07.2007 по 31.08.2007 року, з 01.09.2007 по 31.12.2007 року, з урахуванням сум індексації заробітної плати за період з 01.01.2008 по час ухвалення судового рішення за цим адміністративним позовом без урахування сум обов`язкових до сплати податків і внесків;

3) справу розглянути у порядку спрощеного позовного провадження (а.с.1-3).

Підставою для звернення до суду позивач зазначає порушення своїх прав, що виразилось у протиправності дій відповідача з приводу не нарахування та не виплати позивачу у повному обсязі грошового забезпечення за періоди з 01.01.2007р. по 30.06.2007 року, з 01.07.2007р. по 31.08.2007 року, з 01.09.2007р. по 31.12.2007 року та з урахуванням сум індексації заробітної плати за період з 01.01.2008 р.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2021 року було відкрито провадження у даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.29-31).

27 серпня 2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі. Позов вважає безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. Просив відмовити позивачу в задоволені позовних вимог повністю (а.с.35-38).

08 вересня 2021 року на адресу Закарпатського окружного адміністративного суду надійшла відповідь позивача на відзив відповідача, згідно якої позивач зазначає, що відзив є безпідставним та необґрунтованим, а тому підлягає відхиленню, а позовні вимоги задоволенню у повному обсязі (а.с.41-43).

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що в січні 2007 року позивач проходив службу на посаді старшого слідчого організаційно-методичному відділу слідчого управління Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області (далі - УМВС в Закарпатській області) на яку був призначений з 25 липня 2005 року, з посадовим окладом - 140 грн., із збереженням раніше встановлених надбавок, на підставі наказу УМВС в Закарпатській області від 22 липня 2005 року за № 245о/с (а.с.8) у званні підполковника міліції, яке йому було присвоєне наказом УМВС в Закарпатській області від 01 липня 2005 року за № 218о/с (а.с.7).

Дані обставини справи підтверджені наявними в матеріалах справи доказами, а саме: копіями наказів.

Як вбачається із матеріалів справи, з 10 вересня 2007 року позивач проходив службу на посаді старшого слідчого в особливо важливих справах організаційно-методичному відділу слідчого управління УМВС України в Закарпатській області на яку був призначений з 10.09.2007 року, з посадовим окладом - 165 грн., із збереженням раніше встановлених надбавок, на підставі наказу УМВС області від 02.11.2007 за № 293о/с (а.с.12).

Тобто, при проходженні служби з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року позивач був забезпечений наступними основними і додатковими видами грошового забезпечення, які обраховувались наступним чином.

Основні види грошового забезпечення:
- посадовий оклад -140/165 грн. (встановлені вищевказаними наказами УМВС в Закарпатській області);

- підвищення посадового на 50% за інформаційно-аналітичне забезпечення (встановлено наказом УМВС області від 17 березня 2004 року за № 67о/с з 01 січня 2004 року, згідно до наказу УМВС в Закарпатській області № 82 від 27.01.2004 року) (а.с.4);

- оклад за спеціальне звання - 130 грн. (спеціальне звання підполковник міліції присвоєно наказом УМВС в Закарпатській області від 01 липня 2005 року за № 218о/с) (а.с.7);

- 35 відсоткова надбавка за вислугу років - від підвищеного посадового окладу, окладу за спеціальне звання х 35% (вислуга років в органах внутрішніх справ (далі ОВС) для виплати процентної надбавки встановлена наказом УМВС в Закарпатській області від 28 липня 2006 року за № 165о/с і станом на 01 серпня 2006 року становила - 20 років 03 місяці 17 днів) (а.с.9);

- 100 відсоткова надбавка - від підвищеного посадового окладу, окладу за спеціальне звання, відсоткової надбавки за вислугу років встановлена на підставі Указу Президента України від 04.10.1996 за №925/96.

Додаткові види грошового забезпечення:
- 50 відсоткова надбавка за особливі умови служби, кваліфікацію, професійний ризик та виконання особливо важливих завдань - від підвищеного посадового окладу, окладу за спеціальне звання х 50% (встановлена з 01.05.2005 наказом УМВС в Закарпатській області від 25.05.2005 за №177о/с, згідно наказу Міністерства внутрішніх справ України (далі - МВС України) за №1236 від 01.11.2003 року) (а.с.6);

- 20 відсоткова надбавка за службу на посаді слідчого - від підвищеного посадового окладу, окладу за спеціальне звання х 20% (з 01 травня 2006 року наказом УМВС в Закарпатській області від 12 травня 2006 року за № 86о/с встановлений стаж робота в слідчих підрозділах для виплати надбавки до посадового окладу згідно постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.1996 року за № 232 -10 років 01 місяць 14 днів) (а.с.5);

- 60%/70% надбавка за безперервну службу - від грошового забезпечення (підвищеного посадового окладу, окладу за спеціальне звання, 20 відсоткової надбавки за вислугу років, 100 відсоткової надбавки, 50 відсоткової надбавки за особливі умови служби, кваліфікацію, професійний ризик та виконання особливо важливих завдань) х 60% / х 70% (встановлена з 01 вересня 2006 року наказом УМВС в Закарпатській області від 12 серпня 2006 року за № 216о/с у розмірі - 60%, з 01 липня 2007 року наказом УМВС в Закарпатській області від 22 червня 2007 року за№128о/с у розмірі - 70%) (а.с.10, 11);

Премія за поточний місяць - 33,3% визначається у минулому місяці і обчислюється - від (підвищеного посадового окладу, окладу за спеціальне звання, 20 відсоткової надбавки за вислугу років, 100 відсоткової надбавки, 50 відсоткової надбавка за особливі умови служби, кваліфікацію, професійний ризик та виконання особливо важливих завдань, надбавки за безперервну службу) х 33,3%.

Також з 01 липня 2007 року на підставі наказу УМВС в Закарпатській області від 22 червня 2007 року за № 128о/с позивачу встановлена і виплачувалась щомісячна доплата від суми пенсії, яка б могла бути нарахована у відповідності до Методичних рекомендацій МВС України від 30 червня 2005 року у розмірі 50%. Сума пенсії визначалась на підставі вказівки заступника Міністра МВС України Поважнюка В.Г. від 18 січня 2005 року за № 463/Пв «Про порядок нарахування грошового забезпечення з 1 січня 2005 року» (а.с.21).

Вищевказані основні і додаткові види грошового забезпечення передбачені Указами Президента України нараховувались і виплачувались на підставі «Методичних рекомендацій про порядок застосування нормативно-правових актів з питань грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ та умов оплати праці працівників, які не мають спеціальних звань рядового і начальницького складу», затверджених наказом Міністра МВС України Луценка Ю.В. від 30 червня 2005 року за №501.

Як вбачається із матеріалів справи, у додатку до листа від 29 грудня 2015 року за №2/9-133 Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області в особі Ліквідаційної комісії (далі - УМВС в особі Ліквідаційної комісії) на адресу позивача надано довідку без дати та номеру на ім`я ОСОБА_1 про те, що грошове утримання за 2007 рік становить 36 404,57 грн. (тридцять шість тисяч чотириста чотири гривні 57 копійок), також у довідці зазначені щомісячні розміри грошового утримання з січня по грудень 2007 року (а.с.17-19).

У відповідності до листа УМВС в особі Ліквідаційної комісії від 12 березня 2019 року за №2-Р/106/5-2019 за період 1999-2007 p.p. накази на преміювання в УМВС України в Закарпатській області не видавалися, а відповідно до чинної в той період законодавства, преміювання співробітників ОВС проводилося в єдиному розмірі 33,3% основних видів грошового забезпечення. Починаючи з травня 2008 року на підставі «Положення про преміювання в УМВС» виплата премії проводилася відповідно до наказів начальника УМВС (а.с.20).

Перевіркою нарахування щомісячних розмірів грошового утримання з січня по грудень 2007 року зазначених у довідці УМВС в особі Ліквідаційної комісії на ім`я ОСОБА_1 , які містяться в додатках: №1 з 01 січня 2007 року до 30 червня 2007року; №2 з 01 липня 2007 року до 31 серпня 2007року; №3 з 01 вересня 2007 року до 31 грудня 2007 року та доданих позивачем до позову виявлена розбіжність у сумах нарахування щомісячних розмірів грошового утримання в сумі 5 968,11 грн. (а.с.22-24).

Згідно наявних в матеріалах справи доказів за 2007 рік УМВС в Закарпатській області ОСОБА_1 було нараховано грошове забезпечення в загальній сумі 36404,57 грн.. Однак, відповідно до встановлених йому основних та додаткових видів грошового забезпечення за 2007 рік, останньому відповідач повинен був нарахувати грошове забезпечення в розмірі 42372,58 грн.. Отже, заборгованість відповідача перед позивачем щодо грошового забезпечення останнього становить 5968,01 грн. (42372,58 грн. 36404,57 грн.).

Судом також встановлено, що позивач попередньо звертався до УМВС в Закарпатській області із заявою про відшкодування заборгованості, яка була зареєстрована відповідачем 05 листопада 2015 року (а.с.16), разом з тим листом від 29 грудня 2015 року за №2/Р-133 УМВС в особі Ліквідаційної комісії у виплаті заборгованості було відмовлено (а.с.17, 18).

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до Указу Президента України «Про умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників органів внутрішніх справ» від 04.10.1996 р. № 926/96 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), позивачеві у спірний період було встановлено за схемами передбаченими Указом основні та додаткові види грошового забезпечення.

Натомість, як було встановлено судом у ході розгляду даної справи нарахування та виплата такого забезпечення відбувалася не в повному розмірі.

Відтак, суд приходить висновку, що вимоги позивача є правомірними, а позов у цій частині підлягає до задоволення.

Щодо вимоги визнати протиправними дії та зобов`язати вчинити дії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області в особі Ліквідаційної комісії індексації заробітної плати за період з 01 січня 2008 року по день ухвалення рішення у даній справі суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-XII від 20.12.1991, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення згідно з положеннями ч. 2 зазначеної статті входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Абз. 2 ч. 3 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Порядок, об`єкти та підстави проведення індексації грошових доходів населення регламентуються нормами Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 №1282-XII (далі - Закон).

Так, відповідно до положень ст. 1 Закону, індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

При цьому, ст. 2 Закону визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін (ч.ч. 3, 4 ст. 4 Закону).

Нормами ст. 6 Закону встановлено, що у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Індексація доходів населення згідно ст. 18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" №2017-III від 05.10.2000 відноситься до державних соціальних гарантій та покликана підтримати достатній життєвий рівень громадян та купівельну спроможність їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Норми ст. 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" встановлюють обов`язковість державних соціальних гарантій для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 (далі Порядок).

П. 2 Порядку передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, серед яких, грошове забезпечення військовослужбовців.

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення (п. 4 Порядку).

Відповідно до п. 4 Порядку у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці. При цьому відповідно до вимог чинного законодавства України, проведення індексації, у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією), є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Основною умовою початку нарахування індексації є встановлення того факту, що величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Алгоритм нарахування індексації доходів населення встановлений нормами п. 5 Порядку. Так, зокрема, таким передбачено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Нарахування сум індексації або проведення чергового підвищення грошових доходів випереджаючим шляхом здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, на підставі якого нарахована сума індексації перевищить розмір підвищення грошових доходів випереджаючим шляхом.

Відповідно до офіційної інформації, висвітленої Міністерством фінансів України в засобах масової інформації та мережі інтернет, величина індексу споживчих цін у 2008-2015 роках перевищила поріг індексації 103 відсотка.

Разом з тим, нарахування та виплата індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 у вказаний період не проводилася.

Разом з тим, судом встановлено, що позивача було звільнено з ОВС 06 листопада 2015 року.

Отже, нарахування та виплата індексації грошового забезпечення позивача підлягає з період з 01 січня 2008 року по 06 листопада 2015 року (по день фактичного звільнення з посади), а позовні вимоги задоволенню частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КАС України, суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, гарантує захист власності. Так, зокрема, зазначеною статтею визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Зазначене також кореспондується з положеннями ч. 2 ст. 6 КАС України.

У межах вироблених Європейським судом з прав людини підходів до тлумачення поняття "майно", а саме в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як "наявне майно", так і активи включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого "права власності" (пункт 74 рішення Європейського суду з прав людини "Фон Мальтцан та інші проти Німеччини"). Суд робить висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та формує позицію для інтерпретації вимоги як такої, що вона може вважатися "активом": вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (пенсійних, заробітної плати, винагороди, допомоги) на момент дії цієї норми є "активом", на який може розраховувати громадянин як на свою власність ("Von Maltzan and Others v. Germany" № 71916/01, № 71917/01 та № 10260/02).

Отже, з прецедентної практики Європейського суду з прав людини вбачається, що індексація грошового забезпечення також може розглядатися як «майно» в розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та підпадають під захист, гарантований цією статтею.

Європейський суд з прав людини у справах "Кечко проти України", "Ромашов проти України" зауважив, що реалізація особою права, яке пов`язано з отриманням бюджетних коштів, що базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов`язань, є безпідставними. Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Аналогічна позиція щодо не правомірності не нарахування та не виплати позивачу індексації грошового забезпечення викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року у справі №825/874/17.

Таким чином, суд вважає, що чинним законодавством України гарантоване право позивача на проведення індексації його грошових доходів у разі настання обставин, передбачених ст. 4 Закону, наведені відповідачем доводи не позбавляють обов`язку останнього провести таку, а тому дії відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу індексації грошового забезпечення з січня 2008 по 06 листопада 2015 року є протиправними.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАСУ, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Заявлені відповідачем доводи, не спростовують встановлені за результатами розгляду справи обставини, які свідчать про протиправність дій останнього, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Питання про розподіл судових витрат зі сплати судового збору, судом не вирішується, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 5, 19, 77, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області в особі Ліквідаційної комісії (вул. Ф.Ракоці, буд. 13, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
2. Визнати протиправними дії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області в особі Ліквідаційної комісії (вул. Ф.Ракоці, 13, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) з приводу не нарахування та не виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у повному обсязі грошового забезпечення з 01.01.2007 року по 30.06.2007 року, з 01.07.2007 року по 31.08.2007 року, з 01.09.2007 року по 31.12.2007 року, сум індексації заробітної плати за період з 01.01.2008 року по 06 листопада 2015 року, із врахуванням проведених виплат.

3. Зобов`язати Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області в особі Ліквідаційної комісії (вул. Ф.Ракоці, 13, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у повному обсязі грошового забезпечення з 01.01.2007 року по 30.06.2007 року, з 01.07.2007 року по 31.08.2007 року, з 01.09.2007 року по 31.12.2007 року, сум індексації заробітної плати за період з 01 січня 2008 року по 06 листопада 2015 року, із врахуванням проведених виплат.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату з 01.04.2019 р. пенсію ОСОБА_2 відповідно до довідки, виданої Закарпатським обласним військовим комісаріатом № ХР16461 від 20.11.2020 р., з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, розрахованих згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 р. Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, а саме: посадовий оклад (тарифний розряд 23) 4930,00 грн.; оклад за військовим званням (майор) 1340,00 грн.; надбавка за вислугу років 50% - 3135,00 грн.; надбавка за особливості проходження служби 65% - 6113,25 грн.; надбавка за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці 15% - 739,50 грн.; надбавка за кваліфікацію 8% - 394,40 грн.; премія 35% - 1725,50 грн., з врахуванням раніше виплачених сум.

4. В решті частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України).

СуддяД.В. Іванчулинець