Справа № 280/6565/20
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2021-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 вересня 2021 року м. Дніпросправа № 280/6565/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),

суддів: Лукманової О.М., Дурасової Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Новошицької О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.11.2020 (суддя Новікова І.В.) по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення

в с т а н о в и В:

18.09.2020 р. ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення, де просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення ГУ ДПС у Запорізькій області від 16.06.2020 р. № 0-0833 на суму 12 696,77 грн.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 30.11.2020 р. адміністративний позов задоволений, визнано протиправним та скасоване податкове повідомлення рішення ГУ ДПС у Запорізькій області від 16.06.2020 р. № 0-0833.

Рішення суду мотивоване тим, що при прийнятті спірного рішення відповідач діяв необгрунтовано та без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована незгодою з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

На апеляційну скаргу відповідача позивачем наданий відзив, де зазначив, що на протязі всього часу вся наявна у нього нерухомість використовується виключно у сільському господарстві, і відповідач, якщо не погоджується з цим, повинен довести зворотнє.

У відповідь на відзив відповідач зазначив, що СОК «Виноградар Запоріжжя» та ТОВ «Заможне» можуть використовувати нерухомість, яка належить ОСОБА_1 , як засновнику незалежно від дати реєстрації даних юридичних осіб лише на певних юридичних підставах, якими є договір оренди, лізингу, позички та інші угоди про передачу у користування або ж власність. Та в такому випадку за будь яких обставин нерухомість позивача підлягає оподаткуванню так як фактично надається ним в користування юридичним особам.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача просила задовольнити апеляційну скаргу, позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечував та просив відмовити в її задоволенні.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги в зв`язку з наступним.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є засновником СОК «Виноградар Запоріжжя» (дата реєстрації 25.05.2011 р.) та є засновником і керівником ТОВ «Заможне», що до реорганізації мало статус ФГ(дата реєстрації 10.04.2012 р.).

Згідно наданої інформації виконавчого комітету Токмацької міської ради ОСОБА_1 припинив свою діяльність як фізична особа підприємець за власним рішенням 19.06.2015 р.

З матеріалів справи вбачається, що 26.06.2020 р. у відділенні поштового зв`язку позивач отримав ППР від 16.06.2020 р. № 0-0833 ГУ ДПРС у Запорізькій області про сплату 12 696,77 грн податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки.

Оскарживши дане ППР, рішенням ДПС України від 21.08.2020 р. № 26156/6/99-33-06-02-04-06 ППР від 28.05.2020 р. № 0-2654 стосовно ФОП ОСОБА_2 залишене без змін.

Статтею 1 Закону України «Про особисте селянське господарство» визначено, що «Особисте селянське господарство - це господарська діяльність, яка проводиться без створення юридичної особи фізичною особою індивідуально або особами, які перебувають у сімейних чи родинних відносинах і спільно проживають, з метою задоволення особистих потреб шляхом виробництва, переробки і споживання сільськогосподарської продукції, реалізації її надлишків та надання послуг з використанням майна особистого селянського господарства, у тому числі й у сфері сільського зеленого туризму.

…Діяльність, пов`язана з веденням особистого селянського господарства, не відноситься до підприємницької діяльності».

Згідно статті 5 Закону «Для ведення особистого селянського господарства використовують земельні ділянки розміром не більше 2,0 гектара, передані фізичним особам у власність або оренду в порядку, встановленому законом.

…Земельні ділянки особистого селянського господарства можуть використовуватися для ведення особистого селянського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства».

А відповідно статті 6 Закону України «Про особисте селянське господарство» «До майна, яке використовується для ведення особистого селянського господарства, належать земельні ділянки, жилі будинки, господарські будівлі та споруди, сільськогосподарська техніка, інвентар та обладнання, транспортні засоби, сільськогосподарські та свійські тварини і птиця, бджолосім`ї, багаторічні насадження, вироблена сільськогосподарська продукція, продукти її переробки та інше майно, набуте у власність членами господарства в установленому законодавством порядку».

Статтею 14 ПК України визначено, що « 14.1.129-1. об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду. У нежитловій нерухомості виділяють:…е) господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо;…».

З матеріалів справи слідує, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.11.2017 р. № 104759683 земельна ділянка, кадастровий номер :01:001:0448 площею 2 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташована в АДРЕСА_1 , знаходиться в приватній власності ОСОБА_1 .

Відповідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31.01.2017 р. № 79191576 господарська будівля з прилеглими господарсько побутовими будівлями та внутрішньо дворовими спорудами згідно технічної документації (складова частина об`єктів: ангар, навіс, оглядова яма, вбиральна, свердловина, паркан, ворота, паркан, басейн), загальною площею 1521,3 кв., розташована в АДРЕСА_1 , на підставі рішення Токмацького районного суду Запорізької області знаходиться в приватній власності ОСОБА_1 .

Згідно довідки ПП «Токмак-проект» відповідно державного класифікатора будівель та споруд ДК018-2000 об`єкт нерухомого майна: «нежитлові приміщення» загальною площею 1521,3 кв.м, розташовані за адресою АДРЕСА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0448 з цільовим призначенням 01.03 для ведення особистого селянського господарства, який раніше при наданні документів на право власності (користування) не був класифікований відноситься до будівель сільськогосподарського призначення, лісового та рибного господарства, а саме, код 1271.9 Будівлі сільськогосподарського призначення інші.

Таким чином судом встановлено, що на приватній земельній ділянці, площею 2 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та кадастровим номером :01:001:0448 розташовані господарська будівля з прилеглими господарсько побутовими будівлями та внутрішньо дворовими спорудами згідно технічної документації (складова частина об`єктів: ангар, навіс, оглядова яма, вбиральна, свердловина, паркан, ворота, паркан), загальною площею 1521,3 кв, що також належать позивачу на праві приватної власності.

Згідно Індивідуальної податкової консультації ДПС України від 12.10.2020 р. № 4258/ІПК/99-00-04-05-03-09 на лист ОСОБА_3 від 24.06.2020 р. щодо податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, встановлено, що:

Відповідно абзацу 11 ст.1 Закону України «Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001-2004 років» визначено, що «…сільськогосподарський товаровиробник - фізична або юридична особа, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власної виробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією;…».

За визначенням статті 1 Закону України «Про сільськогосподарський перепис» «виробники сільськогосподарської продукції - юридичні особи всіх організаційно-правових форм господарювання та їх відокремлені підрозділи, фізичні особи (фізичні особи-підприємці, домогосподарства), які займаються сільськогосподарською діяльністю, передбаченою класифікацією видів економічної діяльності, мають у володінні, користуванні або розпорядженні землі сільськогосподарського призначення чи сільськогосподарських тварин; …».

Відповідно Закону України «Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001-2004 років» «продукція сільського господарства (сільськогосподарська продукція) - продукція, що виробляється в сільському господарстві та відповідає кодам 01.11-01.42 та 05.00.1-05.00.42 Державного класифікатора продукції та послуг ДК 016-97;…».

Коди продукції сільського господарства та пов`язані ними послуги визначені розділом 1 секції А «Продукція сільського господарства, лісового господарства та рибного господарства» Державного класифікатора продукції та послуг ДК 016:2010, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 11.10.2010 р. № 457.

Отже, фізичні особи, які займаються сільськогосподарською діяльністю, передбаченою КВЕД з урахуванням Класифікатора ДК 016:2010, мають у володінні, користуванні або розпорядження землі сільськогосподарського призначення, сільськогосподарських тварин, володіють та використовують будівлі, споруди, віднесені до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271) Класифікатора ДК 018-2000, відносяться до сільськогосподарських товаровиробників з метою визначення об`єкта оподаткування згідно підпунктом «Ж» підпункту 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України».

Крім того, згідно ст. 2 Закону України «Про державну підтримку сільського господарства України» визначено, що « 2.26. Виробники сільськогосподарської продукції - сільськогосподарські товаровиробники, фізичні особи (у тому числі домогосподарства, фізичні особи, які здійснюють діяльність, пов`язану з веденням особистого селянського господарства, самозайняті особи у сфері сільського господарства), які займаються сільськогосподарською діяльністю».

Статтею 266 ПК України передбачено, що « 266.1.1. Платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості. …266.2.1. Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка. …266.2.2. Не є об`єктом оподаткування: …ж) будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку;…».

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що на фізичних та юридичних осіб, в тому числі нерезидентів, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості покладається обов`язок зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Між тим, положення податкового кодексу визначають, що не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач зазначає, що господарські будівлі використовує у власних цілях як сільськогосподарський товаровиробник, а відповідач, посилаючись на можливість використання даних будівель на правах оренди, лізингу та позички, не довів належним чином даного факту.

Крім того, за визначенням підпункту 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України «сільськогосподарський товаровиробник для цілей глави 1 розділу XIV цього Кодексу - юридична особа незалежно від організаційно-правової форми або фізична особа - підприємець, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

Застереження в підпункті 14.1.235 щодо цілей глави 1 розділу ХIV ПК не означає, що у інших випадках, передбачених цим Кодексом, термін «сільськогосподарський товаровиробник» має інше змістовне навантаження.

Вказані правові висновки також відповідають правовим висновкам Верховного Суду, викладеним в постанові від 01.10.2019 року по справі № 0340/1905/18, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення та нарахування позивачу податку є наявність у останнього у власності нерухомого майна, відмінного від земельної ділянки, а саме, господарських будівель.

Так, відповідно до «Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000", затвердженого і введеного в дію наказом Держстандарту України від 17.08.2000р. №507, клас «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» включає: будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси.

При цьому цей клас не включає: споруди зоологічних та ботанічних садів (2412).

До будівель з кодом 1271 відносяться: 1271.1 Будівлі для тваринництва;1271.2 Будівлі для птахівництва;1271.3Будівлі для зберігання зерна;1271.4 Будівлі силосні та сінажні;1271.5 Будівлі для садівництва, виноградарства та виноробства;1271.6 Будівлі тепличного господарства;1271.7 Будівлі рибного господарства;1271.8 Будівлі підприємств лісівництва та звірівництва; 1271.9 Будівлі сільськогосподарського призначення інші.

Отже, з зазначених обставин справи вбачається, що належні позивачу нежитлові приміщення господарські будівлі є будівлі сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються позивачем в оренду, лізинг, позичку, що свідчить про те, що останні не є об`єктами оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а нарахування відповідачем податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за таких підстав є небгрунтованим та безпідставним.

Як доказ використання господарських будівель та споруд, до матеріалів справи позивачем надані копії реєстраційних свідоцтв овець, що свідчить про використання даних нежитлових приміщень в сільськогосподарському виробництві.

Крім того, позивач зазначив, що в господарській будівлі, крім тварин, є склад для сіна та соломи (сінник), склад для кормових овочів капусти, буряка та моркви (овочеслховище), склад для сільськогосподарського інвентарю, кустарна майстерня для ремонту, склад для неробочого сільськогосподарського інвентарю (що в подальшому планує відремонтувати), склад для зберігання дрів, склад для зберігання зерна, приміщення для підготовки корму для овець (кормоцех).

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості задоволення позовних вимог та правомірності скасування податкового повідомлення-рішення від 16.06.2020 р. № 0-0833.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що призвело б до неправильного вирішення справи, оскільки відповідачем, всупереч ч.2 ст. 77 КАС України, не доведена правомірність свого рішення.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 315,316,321,322,325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області - залишити без задоволення

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.11.2020 р. залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня викладення повного тексту постанови.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова

суддя Ю. В. Дурасова