Справа № 600/3505/21-а
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2021-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
07 жовтня 2021 р. м. Чернівці Cправа № 600/3505/21-а
Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боднарюка О.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про ухвалення додаткового рішення по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Чернівецької районної державної адміністрації Чернівецької області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В провадженні суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Чернівецької районної державної адміністрації Чернівецької області відділ № 2, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
У позовній заяві позивач, з-поміж іншого просив вирішити питання про стягнення судових витрат, а 01.09.2021 року подав відповідну заяву про стягнення таких витрат в сумі 3500 грн.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 17.09.2021 позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Чернівецької районної державної адміністрації Чернівецької області задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Чернівецької районної державної адміністрації Чернівецької області щодо невиплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком. Зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Чернівецької районної державної адміністрації Чернівецької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік, як учаснику бойових дій, відповідно до статті 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, у розмірі 7354 гривні.

В задоволенні клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу - відмовлено.

22 вересня 2021 року (згідно відбитку штампу канцелярії суду) від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, щодо стягнення витрат на правничу допомогу, в якій він просить суд стягнути на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 3500,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Управління праці та соціального захисту населення Чернівецької районної державної адміністрації Чернівецької області.

Ухвалою суду від 23 вересня 2021 року заяву представника позивача, про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на правничу допомогу, призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Слід також зазначити, що при ухвалені рішення по суті позовних вимог у вказаній справі 17.09.2021 року, судом відмовлено в стягненні таких витрат, оскільки на час прийняття рішення позивачем не надано суду договору про надання правової допомоги.

Згідно з частиною третьою статті 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши вказану заяву та перевіривши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 5 статті 246 КАС України у резолютивній частині рішення (окрім іншого) зазначається розподіл судових витрат.

Частиною першою статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно частини 3статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частин 1 - 5 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Вирішуючи питання стягнення понесених позивачем витрат на оплату послуг адвоката, суд звертає увагу і на те, що у додатковій постанові Верховного Суду від 13 лютого 2020 року у справі №911/2686/18 зазначено, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати відповідача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Крім цього, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Схід/Захід Альянс Лімітед проти України (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії (заява 58442/00) вказано, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з частиною 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що між адвокатським об`єднання "ЛУА Партнери" в особі партнера Янчук Людмили Іллівни (далі - Виконавець) та позивачем (далі - Клієнт) 15 червня 2021 року було укладено Договір про надання правничої допомоги №51/21 (далі - Договір), згідно з яким виконавець приймає доручення Клієнта та бере на себе зобов`язання надати Клієнту професійну правничу допомогу.

Згідно з абзацом 2 пункту 5 Договору гонорар за послуги, що надаються адвокатським об`єднанням становить 1000,00 грн за годину роботи особи, яка надавала правничу допомогу, якщо інший порядок розрахунків не зазначений в доручені до даного договору.

На підтвердження понесеного позивачем розміру витрат на правничу допомогу адвоката надано:

- копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги;

- звіт (акт) про надані послуги у зв`язку із розглядом судової справи;

- квитанцію про отримання адвокатом від клієнта гонорару у розмірі 2500,00 грн.

Як вбачається зі звіту про надані послуги - ОСОБА_1 надана правнича допомога на суму 3500,00 грн.

Кількість витраченого часу згідно звіту (акт) про надані послуги у зв`язку із розглядом судової справи становить 3:30 год., з яких:

- підготовка та подача адвокатського запиту 0:30 год.;

- заява про перерахунок допомоги до 05 травня 0:40 год.;

- підготовка позовної заяви з додатками 2:20 год.

Загальна вартість послуг адвоката становить 3500,00 грн., витрачений час - 3:30 год.

Згідно банківських квитанцій позивач оплатив 23.08.2021 кошти в сумі 2500 грн, а 21.09.2021 кошти в сумі 1000 грн, одержувачу - АО ЛУА Партнери

Суд звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені, договором на правову допомогу, актами приймання - передачі наданих послуг, платіжними документи про оплату таких послуг та розрахунком таких витрат, тощо.

Предметом розглядуваного спору, є справа незначної складності, обсяг наданих послуг адвокатом виходячи з критерію розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу та те, що заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу є неспівмірною з вимогами майнового характеру, які заявлені у позовній заяві.

Зважаючи на те, що предметом розглянутого спору, є справа незначної складності, оцінюючи обсяг наданих послуг адвокатом, виходячи з критерію розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу та враховуючи те, що заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу є неспівмірною з вимогами майнового характеру, які заявлені у позовній заяві, суд вважає, що розмір вказаних витрат підлягає стягненню в сумі 1000,00 грн.

Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини", суди при розгляді справ, практику Європейського Суду з прав людини, застосовують як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Lavents v. Latvia" (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що клопотання про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу необхідно задовольнити частково з підстав наведених вище, та стягнути вказану суму витрат в розмірі 1000,00 грн.

Керуючись статтями 241 - 246, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Заяву представника позивача - Качуровського Віктора Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу у справі № 600/3505/21-а - задовольнити частково.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління праці та соціального захисту населення Чернівецької районної державної адміністрації Чернівецької області на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн.

3. В іншій частині заявлених вимог щодо відшкодування витрат на правову допомогу - відмовити.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Суддя О.В. Боднарюк