Справа № 300/2187/21
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2021-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2021 рокуЛьвівСправа № 300/2187/21 пров. № А/857/14858/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

з участю секретаря Михальської М.Р.,

представника відповідача Липчук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року про повернення позовної заяви в частині позовних вимог у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,-

суддя в 1-й інстанції Могила А.Б.,

час ухвалення рішення 08.07.2021 року,

місце ухвалення рішення м.Івано-Франківськ,

дата складання повного тексту рішення 08.07.2021 року,

в с т а н о в и в :

В провадженні Івано-Франківського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, із доходів платника податків у вигляді заробітної плати, штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування РРО, податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування та військового збору в загальній сумі 2674791,66 грн.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.05.2021 у справі відкрито провадження та ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому проваджені).

Згідно ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.06.2021 розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

ОСОБА_1 23.06.2021 подав до суду зустрічну позовну заяву до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області від 16.05.2018 №, від 05.09.2018 №, від 05.09.2018, №001517306, від 05.09.2018 №, від 05.09.2018 №, від 18.10.2018 №, від 18.10.2018 №, від 18.10.2018 №, від 05.09.2018 №, від 14.01.2019 №, від 05.09.2018 №, від 05.09.2018 №001519306, від 06.09.2018 №, від 06.09.2018 №, від 05.09.2018 №, від 06.09.2018 №, від 06.09.2018 №.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.06.2021 дану зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху. Надано позивачу п`ятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків шляхом подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду разом з доказами поважності причин його пропуску в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 16.05.2018 та подання документу про сплату судового збору в розмірі 11350 грн.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 16.05.2018 - повернуто позивачу.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про направлення справи до суду першої інстанції для вирішення питання прийняття позову зі стадії відкриття провадження..

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що про наявність податкових повідомлень-рішень дізнався лише з матеріалів первісного позову, а саме 13.05.2021, тому строк на оскарження яких встановлено 1095 днів, ним не пропущено.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу заперечила, просить ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року про повернення позовної заяви в частині позовних вимог залишити без змін.

Позивач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про час і місце апеляційного розгляду справи, і оскільки його явка в суді апеляційної інстанції не визнана судом обов`язковою і можливо розглянути справу на підставі наявних матеріалів про права і взаємовідносини сторін, апеляційний розгляд справи проведено у його відсутності. При цьому колегія суддів відхиляє клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи в зв`язку з самоізоляцією останнього, оскільки позивачем не представлено жодних належних та допустимих доказів і підстав перебування на самоізоляції чи інших причин, з яких без його участі не може відбутися апеляційний розгляд справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Слід зауважити на тому, що матеріали справи свідчать про отримання 1705.2018 позивачем податкового повідомлення-рішення № від 16.05.2018 (копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.93).

Спеціальною нормою, яка встановлює порядок оскарження рішень контролюючих органів, є стаття 56 ПК України. З її змісту вбачається, що у платника податків є право розсуду в обранні адміністративного та/або судового порядку оскарження такого рішення після його отримання.

Пунктом56.18 статті 56 Податкового кодексу України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Згідно із пунктом102.1 статті 102 Податкового кодексу України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей39і 39-2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом133.4 статті 133цьогоКодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації або уточнюючої декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань, в межах поданих уточнень, за такою податковою декларацією протягом 1095 днів (2555 дня - у разі проведення перевірки відповідно до статей39і 39-2 цього Кодексу) з дня подання уточнюючого розрахунку (декларації).

Пунктом 102.2 статті 102 Податкового кодексу України визначені випадки, коли грошове зобов`язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті.

Таким чином, пунктом56.18 статті 56 Податкового кодексу України встановлено спеціальний строк у податкових правовідносинах, протягом якого за загальним правилом платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу.

Це означає, що строк звернення до суду із вказаною позовною заявою, в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 16.05.2018, закінчився в травні 2021 року.

Проте, як вірно зазначено судом першої інстанції, до суду за захистом своїх прав позивач звернувся 23.06.2021, тобто поза межами строку, встановленого статтею 102 Податкового кодексу України.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

За таких обставин колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції, що позивач пропустив строк звернення до суду із зустрічним позовом в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 16.05.2018, не навівши при цьому поважних та об`єктивних причин пропуску вказаного строку.

Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

У відповідності до частин 1, 2 статті 123 Кодексу у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Отже, враховуючи пропуск позивачем строку звернення до суду без поважних причин зі зустрічним позовом у частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 16.05.2018, та беручи до уваги те, що позивачем не наведено причин поважності його пропуску, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що зустрічна позовна заява підлягає поверненню позивачу в частині позовних вимог.

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року про повернення позовної заяви в частині позовних вимог у справі № 300/2187/21 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді М. П. Кушнерик
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 06 жовтня 2021 року.