Справа № 200/9627/21
Суддя: Арестова Л.В.
Дата ухвалення: 2021-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2021 р. Справа№200/9627/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді - Арестової Л.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; рнокпп: НОМЕР_1 )до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область; ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

30 липня 2021 року на адресу Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про:

- скасування рішення Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 227 від 11.11.2020 року про утримання надміру виплачених сум пенсій;

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зробити ОСОБА_1 перерахунок пенсії з врахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії з приватного підприємства «Момент» та повернути його суму пенсії, яка була з нього утримана рішенням Слов`янського об`єднання управління Пенсійного фонду України Донецької області № 227 від 11.11.2020 року про утримання надміру сплачених виплачених сум пенсій.

В обґрунтування позовної заяви зазначає, що у 2020 році управлінням Пенсійного фонду була проведена перевірка пенсійної справи позивача, на підставі якої було прийнято рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій.

В обґрунтування зазначеного рішення вказано, що приватне підприємство «Момент» на якому працював позивач звіти за найманих працівників не надавало, страхові внески за найманих працівників до бюджету Пенсійного фонду не сплачувало, позивачу було нараховано пенсію без врахування довідки про заробітну плату для обчислення пенсії, що була видана цим підприємством, з дня призначення, у зв`язку з чим є переплата пенсії за період з 22.06.2016 по 31.07.2020, яка підлягає поверненню позивачем.

Зазначає, що вказане рішення є неправомірним, адже основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Відповідно до записів трудової книжки позивач з 25.03.1994 до грудня 1998 року працював директором ПП «Момент», інших найманих працівників на цьому підприємстві не було, позивач сплачував за себе страхові внески. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу сплата страхових внесків розпочата з травня 2004 року. Проведеною у 2020 році перевіркою пенсійної справи позивача було виявлено, що відповідно наявним в Пенсійному фонді документам, ПП «Момент» зареєстровано в управлінні 18.12.1994 та ліквідовано 31.12.2004, звіти за працівників не здавалися, страхові внески за працівників не сплачувались.

Також зазначено, що позивач в своїй заяві посилається лише на законодавство щодо зарахування певних періодів роботи до загального стажу роботи, але переплата в даному випадку виникла у зв`язку з не підтвердженням довідки про заробітну плату первинними документами, що передбачено ст. 40 Закону України № 1058. Будь-яких доказів щодо достовірності довідки про заробітну плату позивачем не надано, у зв`язку з чим пенсію було перераховано без врахування заробітної плати за період з 25.03.1994 по 28.02.1999. Відповідно до ст. 40 Закону № 1058 заробітна плата розрахована за період з 01.07.2000 по 31.03.2016 рр. згідно даних відділу персоніфікованого обліку, розмір пенсії з 01.08.2020 року склав 2100,00 грн.

За таких обставин вважає прийняте рішення про утримання переплати таким, що винесено з дотриманням вимог чинного законодавства, тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05 серпня 2021 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалами суду від 08 вересня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та поновлено позивачу строк звернення до суду з позовною заявою.

Ухвалою суду від 05 жовтня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 є отримувачем пенсії за віком, відповідно до пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого 13.07.2016 року.

Рішенням Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду україни Донецької області від 11 листопада 2020 року № 277 про утримання надміру виплачених сум пенсій встановлено, що приватне підприємство «Момент» звіти про найманих працівників не надавало, страхові внески за найманих працівників до бюджету Пенсійного фонду не сплачувало, ОСОБА_1 було нараховано пенсію без врахування довідки про заробітну плату для обчислення пенсії, що була видана цим підприємством, з дня призначення. У зв`язку з цим виникла переплата пенсії в сумі 68 169, 50 грн. за період з 22.06.2016 по 31.07.2020 рр, яка підлягає поверненню.

У рішенні зазначено утримувати переплату в розмірі 20% пенсії щомісячно, починаючи з 01.12.2020 року до повного погашення.

В матеріалах справ наявна довідка про заробітну плату для обчислення пенсії, видана ОСОБА_1 за період з березня 1994 по грудень 1998.

Згідно трудової книжки ОСОБА_1 25.03.1994 року прийнято на посаду директора ПП "Момент", запис № 18.

Відповідно до листа Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду україни Донецької області від 25.09.2020 року № 261-303/А-02/8-0567/20 повідомлено позивача, що з червня 2016 року йому було призначено пенсію за віком, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", при призначенні якої заробітна плата врахована за період з 25.03.1994 по 28.02.1999 (за довідкою про заробітну плату № б/н) та з 01.07.2000 по 31.12.2015 (за даними персоніфікованого обліку).

В ході перевірки пенсійних справ було встановлено, що відсутня перевірка довідки про розмір заробітної плати, виданої ПП "Момент" та у липні поточного року запит було направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Виходячи із наявної інформації про несплату підприємством страхових внесків до бюджету Пенсійного фонду України та відсутність звітності за найманих працівників, періоди заробітної плати з березня 1994 по лютий 1999 виключено із розрахунку пенсії до надходження акту перевірки достовірності видачі довідки. Це призвело до зменшення розміру пенсії.

Аналогічного змісту відповіді відповідача долучені позивачем до матеріалів адміністративної справи.

Не погодившись з такими діями та рішеннями відповідача, та, відповідно, вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За положенням статті 102 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати.

У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Порядок утримання надміру виплачених сум пенсій та відрахування з пенсій визначений статтею 50 Закону № 1058-IV, згідно з частиною 1 якої, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 року за N 374/7695.

Згідно з пунктом 3 цього Порядку, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Тобто, вказаними нормами передбачено обов`язок позивача повідомляти відповідача про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати, за невиконання якого передбачено відповідальність.

З наведених правових норм слідує, що обов`язковою умовою стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у разі призначення її на підставі достовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника.

Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 25.10.2016 (справа № 686/26486/14-а). Не відступив від нього і Верховний Суд у постанові від 25.09.2018 (справа № 340/644/15-а).

Для цілей застосування ст. 50 Закону № 1058 зловживання пенсіонера є формою умисного протиправного діяння, яке слід доводити відповідними доказами. Тягар доведення зловживання пенсіонера покладається на відповідний орган Пенсійного фонду, який про це стверджує.

Таким чином, відповідальність за достовірність даних, що враховуються при виплаті пенсії, а також обов`язок відшкодовувати надміру виплачені суми соціальних виплат, несуть пенсіонери - у разі неповідомлення органу пенсійного фонду про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати, а також страхувальники - внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів.

Отже, для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, має достеменно встановити факт переплати пенсії у зв`язку із поданням недостовірних відомостей, що враховуються при її обчисленні, та з чиєї вини нараховано суми соціальних виплат у розмірі, що суперечить вимогам Закону.

Оцінюючи докази, що свідчать про можливе зловживання, слід виходити з презумпції дійсності документів, наданих для призначення пенсії, та презумпції добросовісності заявника. Ці презумпції може бути спростовано на підставі доказів, що доводять умисел заявника на отримання пенсії без законних для цього підстав.

Судом встановлено що позивачу пенсія призначена з 22 червня 2016 року, ніяких зауважень до наданих позивачем документів для призначення пенсії управлінням Пенсійного фонду при призначенні пенсії зроблено не було. ОСОБА_1 отримує пенсію за віком за місяць у розмірі 2100 грн.

Встановлені судом обставини свідчать, що причиною звернення стягнення на пенсію позивача надмірно виплачених йому сум пенсій, слугувала інформація про те, що приватне підприємство «Момент» звіти за найманих працівників не надавало, страхові внески за найманих працівників до бюджету Пенсійного фонду не сплачувало.

Суд зазначає, що вказані обставини не можуть бути підставою визнання незаконним призначення пенсії позивачу з урахуванням довідки про заробітну плату, виданої ПП «Момент». Вказана довідка має печатки, підписи уповноважених осіб і складена у відповідності до чинного законодавства України.

Також, факт роботи позивача на посаді директора ПП «Момент» підтверджується його трудовою книжкою.

Крім того, судом встановлено, що будь-яких даних про зловживання з боку позивача при призначенні пенсії або подання ним недостовірних відомостей відповідачем суду не надано, та у рішенні такі відомості не зазначені.

Таким чином, суд зазначає, що в розумінні вищезазначених норм законодавства та з урахуванням встановлених обставин справи, у відповідача відсутні будь-які правові підстави на вчинення дій з утримання сум з пенсії позивача.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 28 квітня 2015 року у справі № 21-138а15, Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду в постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 712/9936/17 та від 14 лютого 2019 року у справі № 591/6079/16-а.

Як вбачається зі змісту оскарженого рішення, в ньому не наведено жодного обґрунтування наявності умислу позивача на отримання пенсії без законних для цього підстав.

Крім того, згідно зі статтею 1215 Цивільного кодексу України не підлягають поверненню безпідставно набуті:

1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача;

2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Доказів звернення відповідачем до правоохоронних органів щодо довідки наданої ОСОБА_1 для призначення пенсії суду не надано.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 Цивільного кодексу України майно не підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до Додатку 1 Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 року за N 374/7695 в рішенні про утримання надміру виплачених сум пенсії повинно бути зазначено, що у разі ненадходження від пенсіонера коштів протягом місяця з дня його повідомлення про прийняття цього рішення утримувати переплату у розмірі % щомісячно.

Але у рішенні Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 11 листопада 2020 року № 277 зазначено що прийнято рішення утримувати переплату у розмірі 20 % щомісячно з 1.12.2020., без надання позивачу права перерахувати кошти в добровільному порядку протягом місяця з дня його повідомлення.

З огляду на те, що в оскаржуваному рішенні обґрунтованих обставин щодо зловживання з боку пенсіонера при зверненні його із заявою про призначення пенсії не наведено та допустимими доказами не підтверджено, суд дійшов до висновку про необхідність визнання протиправним та скасування рішення Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 227 від 11.11.2020 року про утримання надміру виплачених сум пенсій.

Крім того, суд зазначає, що в розумінні вищезазначених норм законодавства та з урахуванням встановлених обставин справи, у відповідача відсутні будь-які правові підстави на вчинення дій з утримання сум з пенсії позивача, якщо рішення Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 227 від 11.11.2020 року про утримання надміру виплачених сум пенсій буде визнано протиправним та скасовано. У зв`язку з чим, позовна вимога про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повернути його суму пенсії, яка була з нього утримана рішенням Слов`янського об`єднання управління Пенсійного фонду України Донецької області № 227 від 11.11.2020 року про утримання надміру сплачених виплачених сум пенсій задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, відповідач не навів жодних обґрунтованих обставин щодо фактів зловживання з боку позивача, як і не надав відповідних доказів.

Крім того, факти зловживання пенсіонером не наведені в оскаржуваному рішенні та не встановлені судом в ході розгляду даної справи.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем сплачено до суду суму судового збору при поданні позовної заяви 908, 00 грн.

Згідно ч. 3,8 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, зважаючи на те, що позивачем сплачено суму судового збору, суд приходить до висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань з управління відповідача судового збору у розмірі 908,00 грн. на користь позивача, як того вимагає ч.2 ст. 4 Закон України "Про судовий збір".

Керуючись ст. ст. 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; рнокпп: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область; ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 227 від 11.11.2020 року про утримання надміру виплачених сум пенсій.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зробити ОСОБА_1 перерахунок пенсії з врахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії з приватного підприємства «Момент» .

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 05 жовтня 2021 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Л.В. Арестова