Справа № 400/4792/19
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2021-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2021 р.м.ОдесаСправа № 400/4792/19
Головуючий в 1 інстанції: Мельник О.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Федусика А.Г.,

суддів: Бойка А.В. та Шевчук О.А.,

при секретарі Пальоній І.М.,

за участю: представника апелянта Дідик Олени Миколаївни та представника позивача Бурмаки Сергія Анатолійовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Батьківщина" до Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Батьківщина" (далі ТОВ) звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області (далі ДПС) та просило скасувати податкові повідомлення-рішення від 18 вересня 2019 року №2 та №2.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року позов задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ДПС подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, просило його скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову повністю.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно акту перевірки від 23 серпня 2019 року №1205/14-29-14/03764809 ТОВ за період діяльності ТОВ з 01 жовтня 16 року по 30 червня 19 року, податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01 жовтня 2016 року по 30 червня 2019 року року, відповідачем встановлено наступні порушення:

- п.п.291.4.4 п291.4 ст.291 ПК України - протягом 2017 - 2018 років та півріччя 2019 року ТОВ неправомірно застосовувало спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку четвертої групи - сільськогосподарського товаровиробника, так як частка сільськогосподарського товаровиробництва ТОВ за 2016 рік (а саме питома вага протягом 4 кварталу 2016 року) дорівнює 48,77%, за 2017 рік дорівнює 48,16%, за 2018 рік дорівнює 39,66%.

- норм п. 44.1, п.44.2 ст.44 п.п.134.1.1 п. 134.1 ст.134, п. 135.1 ст. 135 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 19653137 грн., в тому числі по періодам: 2017 рік на суму 3747879 грн., 2018 рік на суму 9187500 грн., півріччя 2019 року на суму 6717758 грн.

- ст.48, ст.49, ст.137 ПК України - в частині не складання та не подання до контролюючого органу податкових декларацій з податку на прибуток підприємства за період з 01 січня 2017 по 30 червня 2019 року, а саме - за 2017 рік, 2018 рік, півріччя 2019 року.

На підставі акту перевірки ГУ ДФС у Миколаївській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 18 вересня 2019 року: №2, яким нараховано суму грошового зобов`язання з податку на прибуток та нараховано штрафну санкцію у сумі 24566421,25 гривень; №2, яким застосовано штраф за платежем з податку на прибуток у сумі 510,00 гривень.

В зв`язку із неправомірністю збільшення грошового зобов`язання з податку на прибуток та застосування штрафних санкцій і штрафів, що визначено вказаними податковими рішеннями, позивач оскаржив їх до Державної податкової служби України.

За результатами розгляду скарги Державна податкова служба України прийняла рішення від 29 листопада 2019 року № 11268/6/99-00-08-05-01, яким залишила без змін оскаржувані рішення, а скаргу - без задоволення.

Винесення вказаних рішень і стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не враховано залишки с/г продукції. На залишках залишилась придбана с/г продукція, оскільки ТОВ в першу чергу реалізовувало продукцію власного виробництва та продукти її переробки.

Крім того, суд першої інстанції за результатом судового розгляду дійшов висновку, що частка сільськогосподарського товаровиробництва позивача у 2016 - 2018 роках становила більше 75 %, а тому у платника єдиного податку не виникало передбаченого п.298.8.4. ст.298 ПК України обов`язку по сплаті податку на прибуток та подання відповідної декларації.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції і вважає їх такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України з огляду на таке.

Так, приймаючи спірні податкові повідомлення-рішення ДПС виходила з того, що ТОВ було порушено норми ст.44.1, п.44.2 ст.44 п.п.134.1.1 п. 134.1 ст.134, п. 135.1 ст. 135 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 19653137 грн. (за період 2017-2019 (1 півріччя)).

Наведене заниження, на думку ДПС, відбулось в зв`язку з неправомірністю застосовування ТОВ спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку четвертої групи - сільськогосподарського товаровиробника, оскільки частка сільськогосподарського товаровиробництва ТОВ за 2016 рік дорівнює 48,77%, за 2017 рік дорівнює 48,16%, за 2018 рік дорівнює 39,66%, тобто, встановивши у 2017 році факт сільськогосподарського товаровиробництва у вказаному відсотковому розмірі (менше 75%), ТОВ повинно було перейти на загальну систему оподаткування, чого позивачем протиправно (на думку ДПС) зроблено не було.

Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками та зазначає, що відповідно до ст.134.1.1 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Статею 135.1 ПК України визначено, що базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Положеннями статті 291 ПК України передбачено, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку:

1) перша група - фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб, здійснюють виключно роздрібний продаж товарів з торговельних місць на ринках та/або провадять господарську діяльність з надання побутових послуг населенню і обсяг доходу яких протягом календарного року не перевищує 167 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року;

2) друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв:

не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб;

обсяг доходу не перевищує 834 розміри мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Дія цього підпункту не поширюється на фізичних осіб - підприємців, які надають посередницькі послуги з купівлі, продажу, оренди та оцінювання нерухомого майна (група 70.31 КВЕД ДК 009:2005), а також здійснюють діяльність з виробництва, постачання, продажу (реалізації) ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння. Такі фізичні особи - підприємці належать виключно до третьої групи платників єдиного податку, якщо відповідають вимогам, встановленим для такої групи;

3) третя група - фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, не обмежена та юридичні особи - суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 1167 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року;

4) четверта група - сільськогосподарські товаровиробники, зокрема, юридичні особи незалежно від організаційно-правової форми, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків.

Статтею 298.8 ПК України регламентовано порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування, або відмови від спрощеної системи оподаткування платниками єдиного податку четвертої групи здійснюється відповідно до підпунктів 298.8.1-298.8.8 цієї статті.

Сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають не пізніше 20 лютого поточного року:

- загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку);

- звітну податкову декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки - контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки (юридичні особи);

- розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва (юридичні особи) - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику;

- відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок.

У відомостях (довідці) про наявність земельних ділянок зазначаються дані про кожний документ, що встановлює право власності та/або користування земельними ділянками, у тому числі про кожний договір оренди земельної частки (паю).

Фізичні особи - підприємці, які подали заяву про обрання ними спрощеної системи оподаткування та ставки єдиного податку, встановленої для четвертої групи, вперше подають визначену цим підпунктом звітність протягом 20 календарних днів з дня подання такої заяви.

У разі коли у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва становить менш як 75 відсотків, сільськогосподарський товаровиробник - юридична особа сплачує податки у наступному податковому (звітному) році на загальних підставах.

Якщо така частка не перевищує 75 відсотків у зв`язку із виникненням обставин непереборної сили у попередньому податковому (звітному) році, до платника податку в наступному податковому (звітному) році зазначена вимога не застосовується. Такі платники податку для підтвердження статусу платника єдиного податку подають податкову декларацію разом із рішенням Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласних рад про наявність обставин непереборної сили та перелік суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок таких обставин.

Зі змісту статті 298.8.6 ПК України вбачається, що платники єдиного податку четвертої групи (фізичні особи - підприємці), які у податковому (звітному) періоді не забезпечили дотримання сукупності умов (критеріїв), передбачених підпунктом "б" підпункту 4 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу, зобов`язані сплатити у поточному році податок у розмірі, що розраховується виходячи з 25 відсотків річної суми податку за кожний квартал, протягом якого платник перебував на четвертій групі платників єдиного податку, та з наступного податкового (звітного) кварталу перейти на застосування ставки єдиного податку, визначеної для платників єдиного податку третьої групи, або відмовитися від застосування спрощеної системи оподаткування.

Заява про такий перехід подається таким платником податку не пізніше 20 числа місяця, наступного за календарним кварталом, у якому не забезпечено дотримання сукупності умов (критеріїв), передбачених підпунктом "б" підпункту 4 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу.

Відповідно до ст.44.2 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

При цьому, за змістом ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до п.2.1 Розділу 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 р, № 88), первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

З огляду на викладене, аналіз господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту.

Так, під час проведення перевірки відповідачем встановлено, що в бухгалтерському обліку підприємства виробнича собівартість, яка була реалізована впродовж звітного періоду власного виробництва відображена наступними бухгалтерськими проводками: Д-т рахунку 901 «Собівартість реалізованої продукції» - К-т рах. 231 «Розслинництво»; Д-т рахунку 901 «Собівартість реалізованої продукції» - К-т рах. 233 «Переробка»; Д-т рахунку 901 «Собівартість реалізованої продукції» - К-т рах. 271 «Продукція рослинництва».

В бухгалтерському обліку підприємства виробнича собівартість, яка була реалізована впродовж звітного періоду, а саме, придбане у сторонніх організацій насіння соняшника, яке перероблено на соняшникову олію та шрот, відображено наступними бухгалтерськими проводками: Д-т рахунку 901 «Собівартість реалізованої готової продукції» - К-т рах. 273 «Продукція промислової переробки». Процес, який складається від оприбуткування придбаного у сторонньої організацій насіння соняшника та переробленого на соняшникову олію та шрот, які були реалізовані впродовж звітного періоду, в бухгалтерському обліку відображено наступним і бухгалтерськими проводками: Д-т рахунку 28 «Товари» - К-т рах. 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками»: Д-т рахунку 233 «Переробка» - К-т рах. 28 «Товари»; Д-т рахунку 273 «Продукція промислової переробки» - К-т рах. 233«Переробка».

Відповідачем зроблено висновки щодо недотримання ТОВ "Порядку розрахунку частки сільськогосподарського товаро виробництва", який затверджений наказом Міністерства з аграрної політики від 26 грудня 2011 року №772, яким регламентовано питання розрахунку частки сільськогосподарського товаро виробництва.

Так, з розрахунку частки сільськогосподарського товаровиробництва (п.1 вищевказаного порядку (п.5 таблиці)) вбачається, що частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік, %, розраховується за формулою рядок 1/рядок 4 х 100, де: рядок 1 - сума доходу сільськогосподарського товаровиробника, отриманого від реалізації сільськогосподарської продукції власного виробництва, продуктів її переробки; рядок 4 - скоригований дохід сільськогосподарського товаровиробника. В свою чергу рядок 4 дорівнює різниці сум рядка 2 та рядка 3, де: рядок 2 - загальна сума доходу сільськогосподарського товаровиробника, рядок 3- величина, на яку зменшують загальну суму доходу сільськогосподарського товаровиробника.

Судом першої інстанції було встановлено та відповідачем не спростовано, що ТОВ у 2016 році було посіяно озиму пшеницю, з якої зібрано врожаю у кількості 1049,850 тон., та після очищення пшениці загальна кількість пшениці склала 1036.500 тон., з яких 50,500 тон озимої пшениці залишено для посівного матеріалу, а 75.590 тон озимої пшениці було видано фізичним особам - орендодавцям в рахунок сплати орендної плати за користування земельною ділянкою.

Іншу частину пшениці в загальній кількості 910.410 тон поставлено покупцям: ПАСТ «Надія» у кількості 198.280 тон на підставі договору поставки б/н від 31 серпня 2016 року на суму 856 569.60 грн., ТОВ «Фертагріленд Україна» у кількості 379.490 зон на підставі договору поставки б/н від 02 вересня 2016 року на загальну суму 1488894.40 грн., ТОВ «Рітейл Трейд» у кількості 332,640 тон на підставі договору поставки № 03/12.16 від 01 грудня 2016 року на загальну суму 1629935.87 грн.

З наведеного вбачається, що у 2016 році сума реалізації озимої пшениці власного виробництва склала суму (856 569.60 + 1 488 894.40 + 1 629 935.87 ) 3975399,87 грн.

При цьому, на початок 2016 року ТОВ мало залишки озимої пшениці 2015 року в кількості 214,020 тон. Дану пшеницю в кількості 214,020 тон було передано в переробку на підставі договору переробки від 01 листопада 2016 року №6 з ПрАТ «Засільське хлібоприймальне підприємство». Після переробки ТОВ отримало 128.870 тон борошна вищого ґатунку, 30.060 тон борошна першого ґатунку, 47.615 тон висівок пшеничних та 7.475 тон зерновідходів озимої пшениці. Борошно вищого ґатунку у кількості 128.870 тон та борошно першого ґатунку у кількості 30,060 тон поставлено ТОВ «Миколаївський хлібзавод №1» па підставі договору поставки від 01 грудня 2016 року на загальну суму 902894,98 грн., 47.615 тон висівок пшеничних поставлено ТОВ «Черкасихліб ЛТД» на підставі договору від 09 грудня 2016 року на суму 119037,32 грн.

Крім того, у 2016 році ТОВ було посіяно, вирощено насіння соняшника та зібрано врожаю у кількості 5066.950 тон, з яких 2.920 тон було видано фізичним особам - орендодавцям в рахунок сплати орендної плати за користування земельною ділянкою.

Іншу частину насіння соняшника у кількості 5064.030 тон було передано на переробку на підставі укладеного між ТОВ та ТОВ «Оілпродакшен» договору №13/16 від 01 вересня 2016 року на переробку давальницької сировини насіння соняшника. Відповідно до умов вказаного договору ТОВ «Оілпродакшен» зобов`язалось виробити з насіння соняшника олію соняшникову при виході олії в середньому 46% та шроту в середньому 43.00%. З переробки соняшника було отримано олії у кількості 2268.915 тон та шроту у кількості 2120.938 тон.

Олія та шрот були поставлені ТОВ контрагентам-покупцям: на підставі договору поставки від 01 грудня 2016 року №02/12.16 ПАТ «Криворіжхліб» олію у кількості 198.915 тон на суму 4972850,10 грн.; на підставі договору поставки від 01 грудня 2016 року №01/12.16 1 ПрАТ «Юрія» олію у кількості 260.000 тон на суму 6201000,00 грн.: на підставі договору поставки від 01 жовтня 2016 року №б/н ПрАТ «Первомайський молочноконсервний комбінат» олію у кількості 1178.000 тон на суму 28045300,00 грн.; на підставі договору поставки від 03 жовтня 2016 року ТОВ «К-Автотранс» олію у кількості 40,000 тон на суму 954000,00 грн.; на підставі договору поставки від 01 жовтня 2016 року №01/09.16 ТОВ «Кіровоградспецснаб» олію у кількості 442.000 тон на суму 10409100,00 грн.; на підставі договору поставки від 03 жовтня 2016 року було продано ТОВ «Миколаївський хлібзавод №1» олію у кількості 150.000 тон на суму 3540000,24 грн.; на підставі договору поставки від 01 листопада 2016 року №04/11.16 ТОВ «Батьківщина» було продано ПрАТ «Юрія» шрот соняшниковий у кількості 2120.938 тон на суму 11011858,96 грн.

З наведеного вбачається, що сума реалізації продуктів переробки виробленого насіння соняшника склала (4972 850,10 + 6201 000,00 + 28045 300,00 + 954 000.00 + 10409 100.00 +3540 000.24 + 11011 858.96 ) = 65134109,30 грн.

Згідно розрахунку частки за 2016 рік, сума доходу сільськогосподарського товаровиробника, отриманого ТОВ від реалізації сільськогосподарської продукції власного виробництва та продуктів її переробки склала 70131441,47 гри., в зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку про перевищення ТОВ 75%-го обсягу сільськогосподарського товаровиробництва у вказаному періоді.

Стосовно обсягу сільськогосподарського товаровиробництва у 2017 року колегія суддів зазначає, що відповідачем не було спростовано факт збирання врожаю пшениці у кількості 4807,580 тон. Товариством самостійно проведені роботи по очищенню пшениці від сміттєвої домішки, після яких загальна кількість пшениці склала 4761.980 тон., з яких 198.550 тон озимої пшениці залишено для посівного матеріалу, а 62.080 тон озимої пшениці було видано фізичним особам - орендодавцям в рахунок сплати орендної плати за користування земельними ділянками.

При цьому, 2587.791 тон поставлено покупцям: ПрАТ «Юрія» озиму пшеницю у кількості 538.191 тон на підставі договору поставки б/н від 01 серпня 2017 року на суму 2661623,00 грн.; ТОВ «Миколаївський хлібзавод №1» озиму пшеницю у кількості 2049.600 тон на підставі договорів поставки б/н від 03 серпня 2017 року па загальну суму 9904207,30 грн. Сума реалізації озимої пшениці власного виробництва склала - 12565830,30 грн.

На кінець 2017 року в залишку у ТОВ було озимої пшениці урожаю 2017 року у кількості 1913.559 тон.

У 2017 році ТОВ було посіяно, вирощено насіння соняшника та зібрано врожаю у кількості 4340,710 тон., з яких 960 кг. було видано фізичним особам - орендодавцям в рахунок сплати орендної плати за користування земельною ділянкою, а 79,520 тон залишено для посівного матеріалу. 1954,400 тон соняшника поставлено: ПрАТ «Юрія» у кількості 1726.400 тон на підставі договору поставки б/н від 01 вересня 2017 року та 01 жовтня 2017 року на загальну суму 18330400,16 грн; ПрАТ «Первомайський молочноконсервний комбінат» у кількості 228,000 тон на підставі договору поставки б/н від 01 вересня 2017 року на суму 2394000,00 грн. Сума реалізації насіння соняшника власного виробництва склала 20724400,16 грн.

На кінець 2017 року в залишку у ТОВ «Батьківщина» було насіння соняшника власного виробництва врожаю 2017 року в кількості 418.865 тон.

Також з матеріалів справи вбачається, що 1886,965 тон ТОВ було передано на переробку на підставі договору 01 вересня 2016 року №13/16, який діяв в період 2016 року - 2018 р., між ТОВ та ТОВ «Оілпродакшен». В результаті переробки насіння соняшника Товариством отримано олію в кількості 867,993 тон та шрот в кількості 811,391 тон. Олія та шрот були поставлені позивачем контрагентам-покупцям: на підставі контракту поставки від 01 жовтня 2017 року №01/10/2017 «BALMERON1A ENTERPRISES LTD» олію у кількості 588.920 тон на суму 11802555,47 грн.; на підставі контракту поставки від 01.11.2017 року №01/11/17 «BALMERONIA ENTERPRISES LTD» шрот соняшниковий у кількості 60,340 тон на суму 227373,12 грн.; на підставі договору поставки від 01 грудня 2017 року б/н ПРАТ «СЕ Надія Нова» шрот соняшниковий у кількості 105,000 тон на суму 535500,00 грн.; на підставі договору поставки від 01 жовтня 2017 року б/н ПрАТ «Юрія» шрот соняшниковий у кількості 328.948 тон на суму 1380740,11 грн. Таким чином, Сума реалізації продуктів переробки виробленого з насіння соняшника склала (11802555,47 + 227373,12 + 535500,00 +1380740,11 ) = 13946168,70 грн.

Загальна сума доходу сільськогосподарського товаровиробника, отриманого ТОВ «Батьківщина» від реалізації сільськогосподарської продукції власного виробництва та продуктів її переробки склала 47236399,16 грн. На кінець 2017 року у ТОВ залишилось на олії з насіння соняшника власного виробництва в кількості 279.073 тон., а шроту в кількості 317.103 тон.

ТОВ «Оілпродакшен» на переробку було передано ТОВ насіння соняшника у кількості 1089,506 тон. З переробки ТОВ отримало олії у кількості 501.172 тон., а шроту у кількості 468.493 тон. Олія та шрот, які отримані з придбаного насіння соняшника не була предметом поставки або продажу в 2017 році. На кінець 2017 року на залишку у ТОВ залишилось: 922,494 тон. придбаного насіння соняшника урожаю 2017 року: 501.172 тон олії соняшникової з придбаного насіння соняшнику, 468.493 тон шроту з придбаного насіння соняшнику.

За 2017 рік сума доходу сільськогосподарського товаровиробництва отриманого від реалізації продукції власного виробництва у тому числі продуктів її переробки склала 47 236 399,16 грн., що свідчить про перевищення ТОВ 75%-го обсягу сільськогосподарського товаровиробництва у вказаному періоді.

Стосовно отримання ТОВ суми доходу від реалізації сільськогосподарської продукції у 2018 році з матеріалів справи вбачається, що на початок року у ТОВ був залишок озимої пшениці врожаю 2017 року в кількості 1913,559 тон. У 2018 році ТОВ продало озиму пшеницю урожаю 2017 року у загальній кількості 1889,240 тон. Зазначену озиму пшеницю було поставлено покупцям: ТОВ «Миколаївський хлібзавод №1» озиму пшеницю у кількості 618.000 тон на підставі договору поставки б/н від 04 липня 2018 року на загальну суму 3305315,00 грн.; ТОВ «Черкасихліб ЛТД» озиму пшеницю у кількості 1016.830 тон на підставі договору поставки №64 від 14 травня 2018 року на загальну суму 4949808,60 тис.; ПрАТ «Криворіжхліб» озиму пшеницю у кількості 254,410 тон на підставі договорів купівлі-продажу б/н від 11 червня 2018 року та 16 лютого 2018 року на загальну суму 1371392,50 грн. Всього на суму 9626516,10 грн. На кінець 2018 року залишок озимої пшениці врожаю 2017 року склав 24.319 тон.

При цьому, TOB було посіяно озиму пшеницю, вирощено та зібрано врожаю у кількості 4372,090 тон., з яких 58.360 тон було видано фізичним особам - орендодавцям в рахунок сплати орендної плати за користування земельною ділянкою та 166,320 тон озимої пшениці залишено для посівного матеріалу. Частину озимої пшениці 2018 року в загальній кількості 3038,590 тон поставлено покупцям: ТОВ «Миколаївський хлібзавод №1» в кількості 3014.790 тон на підставі договорів поставки б/н від 10 січня 2018 р., 16 лютого 2018 р., 11 квітня 2018 р.. 14 червня 2018 року та 04 липня 2018 року на загальну суму 16271428,76 грн.; ТОВ «Черкасихліб ЛТД» в кількості 23.800 тон на підставі договору поставки № 64 від 14 травня 2018 р., на суму 136374,00 грн. У 2018 році сума реалізації озимої пшениці власного виробництва склала 16407802,76 грн.

На кінець 2018 року залишок озимої пшениці урожаю 2018 року склав 1108.820 тон.

Крім того, у 2018 році ТОВ було посіяно, вирощено насіння соняшника та зібрано врожаю у кількості 5331.950 тон., з яких 0.200 гон було видано фізичним особам - орендодавцям в рахунок сплати орендної плати за користування земельною ділянкою. Частину насіння соняшника в кількості 1525.650 тон поставлено покупцю ПрАТ «Юрія» па підставі договору поставки б/н від 30 листопада 2018 року на суму 16629585,00 грн. Другу частину насіння соняшника в кількості 2000,000 тон та частину залишків врожаю 2017 року в кількості 2410.585 тон передано в переробку для виробництва олії та шроту.

Відповідно до умов договору на переробку давальницької сировини насіння соняшника ТОВ «Оілпродакшен» зобов`язалось виробити з насіння соняшника олію соняшникову при виході олії в середньому 46 % та шроту в середньому 43.00%.

Від переробки насіння соняшника ТОВ отримано олію в кількості 1108,710 тон та шроту в кількості 938,920 тон. На початок року залишок олії виробленої з насіння соняшника власного виробництва складав 279,073 тон., шроту - 317.103 тон. Усього у Товариства була наявна олія соняшникова з власно вирощеної сировини в кількості 1387,783 тон та шрот - в кількості 1256.023 тон.

На початок 2018 року в залишку у позивача знаходилось придбане у 2017 році насіння соняшника в кількості 922.494 тони. У 2018 році частину цього насіння соняшника ТОВ поставило покупцю: ТОВ «К-Автотранс» на підставі договору поставки б/н від 01 квітня 2018 року у кількості 63.000 тон на суму 724500 грн.

На кінець 2018 року залишок придбаного у 2017 році насіння соняшника склав 859,494 тон.

ТОВ «Укрграндпостач» в адресу ТОВ поставив насіння соняшника у кількості 630,000 тон. на підставі договору поставки від 10 жовтня 2018 року №5/10-18. Придбане насіння соняшника в кількості 630.000 тон на підставі договору №13/16 від 01 вересня 2016 року на переробку давальницької сировини насіння соняшника було перероблене ТОВ «Оілпродакшен» в олію та шрот.

Після переробки з придбаного насіння соняшника ТОВ отримано олії в кількості 289,80 тон та шроту в кількості 240.030 тон. На початок року залишок олії вробленої з придбаного насіння соняшника складав 501,172 тона, шрот - 468,493 тон, тобто у сукупності у Товариства була наявна олія соняшникова з придбаної сировини в кількості 790.972 тон та шрот - в кількості 708.523 тон.

Олія соняшникова була поставлена позивачем контрагентам-покупцям: на підставіконтракту від 01 жовтня 2017 року №01/10/2017 «BALMERONIA ENTERPRISES LTD» у кількості 1895,320 тон на суму 37162 415,40 гри. (частка цієї олії, яка поставлена з власно виробленої сировини, склала 1387.723 тон на суму 27209726,37 грн., а частка з придбаної сировини 507,597 тон на суму 13795616,93 грн.); на підставі договору поставки від 01 березня 2018 року №б/н ПрАТ «Первомайський молочноконсерний комбінат» олію у кількості 204.230 тон на суму 3842927,90 грн. (з придбаної сировини).

Шрот соняшниковий був поставлений ТОВ контрагентам-покупцям: на підставі контракту від 01 листопада 2017 року №01/11/2017 «BALMERONIA ENTERPRISES LTD» у кількості 945.677 тон на суму 4107599,65 грн.; на підставі договору поставки від 01 жовтня 2018 року б/н ПрАТ «Юрія» шрот соняшниковий у кількості 260.010 тон на суму 1679464,80 грн.; на підставі договору поставки від 01 жовтня 2018 року б/н ТОВ «ТД Хмельницькхліб» шрот соняшниковий у кількості 736.510 тон на суму 4282149,30 грн.

Частка цього шроту, який поставлений з власної виробленої сировини, склала 1256,023 тон на суму 6511782,31 грн., а частка з придбаної сировини - 686.174 тон на суму 3557431,44 грн.).

Таким чином, сума доходу сільськогосподарського товаровиробника, отриманого ТОВ від реалізації сільськогосподарської продукції власного виробництва та покупної продуктів її переробки склала 76385412,54 грн. Загальна сума доходу сільськогосподарського товаровиробництва склала 94462960,91 грн. Скоригований дохід сільськогосподарського товаровиробника також склав 94462960,91 грн.

Згідно розрахунку частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2018 рік розрахований за формулою року 1 / року 4 х 100, де: рядок 1 - становить 76385412,54 гри.; рядок 4 - дорівнює 94462960,91 гри., оскільки різниця сум рядка 2 (94462960,91) та рядка 3 (0,00) також складає 94462960,91грн., тобто більше ніж 75%, при перевищенні яких платник податків може перебувати на спрощеній системі оподаткування.

Наведені обставини у сукупності свідчать про безпідставність висновків відповідача з приводу того, що частка сільськогосподарського товаровиробництва ТОВ за 2016-2019 (1 півріччя) роки була менше 75%.

Крім того, положеннями статті 299 ПК України передбачено порядок реєстрації та анулювання реєстрації платників єдиного податку. Так, реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі, зокрема, якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва юридичної особи платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків.

Разом з тим, відповідачем не зазначено, а з матеріалів справи не вбачається наявність рішення контролюючого органу про виключення ТОВ з реєстру платників єдиного податку, що також спростовує доводи ДПС з приводу того, що частка сільськогосподарського товаровиробництва ТОВ за 2016-2019 роки (1 півріччя) була менше 75%.

У відповідності до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проаналізувавши викладене, суд вважає, що відповідачем протиправно, всупереч вимогам чинного законодавства прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення, а тому позов підлягає задоволенню.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку щодо спірних правовідносин.

Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області - залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Федусик А.Г.
Судді Бойко А.В. Шевчук О.А.