Справа № 855/134/20
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2021-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2021 року м.Київ № 855/134/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головенко О.Д., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дарницького районного суд у м. Києва, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача виконуючий обов`язки Голови Дарницького районного суду м. Києва Щасна Тетяна Василівна, керівник апарату Дарницького районного суду м. Києва Реверук Вікторія Сергіївна про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Дарницького районного суд у м. Києва, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача виконуючий обов`язки Голови Дарницького районного суду м. Києва Щасна Тетяна Василівна, керівник апарату Дарницького районного суду м. Києва Реверук Вікторія Сергіївна та просить суд:

визнати протиправним та скасувати наказ керівника апарату Дарницького районного суду м.Києва Реверук В.С. від 45.04.2019 № 32/ОС/К про звільнення помічника судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 ;

поновити на роботі помічника судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 ;

стягнути з Дарницького районного суду м. Києва на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, а саме з 16.04.2019 і по день винесення судового рішення, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення вказаного платежу за один місяць;

стягнути з Дарницького районного суду м. Києва на користь ОСОБА_1 20 000,00 грн моральної шкоди.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2020 даний позов передано на розгляд Київського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Київської окружного адміністративного суду від 19.01.2021 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Також вказаною ухвалою суду було зобов`язано позивача подати до суду обгрунтований розрахунок заявленої суми стягнення моральної шкоди з посиланням на письмові докази, а відповідача подати до суду належним чином засвідченої копії особової справи ОСОБА_1 та довідку про доходи ОСОБА_1 , однак вимоги ухвали учасниками справи виконано не було.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що її звільнили без дотримання гарантії переведення на іншу посаду та за поданням судді не призначили на посаду додаткового помічника всупереч ч. 3 ст. 157 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII і п. 11 Положення про помічника судді, затвердженого рішенням Ради суддів України від 18.05.2018 № 21.

На думку позивача зазначені дії відповідача є протиправними та такими, що порушують права та законні інтереси, у зв`язку з чим звернулась з даним адміністративним позовом до суду.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, хоча про час. дату та місце розгляду справи повідомленні належним чином.

Крім того від позивача надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутності.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оглянувши письмові докази, які були надані, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 08.05.2015 за поданням судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_5 позивачка призначена тимчасово (на час відпустки по догляду за дитиною ОСОБА_2 ) помічником цього судді, про що керівник апарату вказаного суду ОСОБА_3 12.15.2015 видав наказ № 51-ОС/К.

28.09.2018 за наказом № 97-ОС/К в. о. керівника апарату Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_4 позивачку перевели з тимчасової посади помічника судді ОСОБА_5 на постійну посаду.

25.03.2019 в. о. голови Дарницького районного суду м. Києва Щасна Т. В. видала наказ № 30-В, згідно з яким суддя ОСОБА_5 , за яким закріплена позивачка, з 2 до 24 квітня 2019 року перебував у щорічній відпустці.

11.04.2019 Вища рада правосуддя прийняла рішення № 1124/0/15-19 про звільнення судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_5 із займаної посади.

11, 12 і 15 квітня 2019 року позивачка повний робочий день до 18:00 год перебувала на робочому місці за адресою: АДРЕСА_1 , і виконувала покладені на неї обов`язки, що підтверджує витяг із журналу виходу на роботу, порядок ведення якого затверджений згідно з п. 6 розпорядження № 51 керівника апарату Дарницького районного суду м. Києва від 21.02.2019.

15.04.2019 приблизно о 17:40 год в. о. голови Дарницького районного суду м. Києва Щасна Т. В. викликала позивачку до кабінету № 207 і в присутності кількох осіб, зокрема і керівника апарату цього суду ОСОБА_4 , без будь-яких пояснень сказала поставити підпис про ознайомлення з документом про звільнення з посади. Позивачка цей документ не підписала, оскільки не була ознайомлена з його текстом. Крім того, станом на той день її безпосередній керівник - суддя ОСОБА_5 - продовжував перебувати у відпустці, тобто був у штаті Дарницького районного суду м. Києва, і не вносив керівнику апарату цього суду подання про звільнення позивачки з посади.

Того ж дня з метою збереження безперервного трудового стажу в майбутньому (після виходу судді ОСОБА_5 з відпустки та припинення з ним трудових відносин) і за згодою судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_7 позивачка зареєструвала в загальній канцелярії цього суду заяву з вимогою покласти на неї обов`язки додаткового помічника зазначеного судді та відповідне його подання (вх. № 22594/19).

В. о. голови Дарницького районного суду м. Києва Щасна Т. В. письмово відмовила у задоволенні вказаного подання (лист № 1/166/2019-вих. від 15.04.2019) та вказала, що 12.04.2019 видано наказ № 11-ОС «Про відрахування зі штату судді ОСОБА_5 », і що позивачка ще не припинила трудові відносини з її безпосереднім керівником.

16.04.2019 суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_7 повторно подав і зареєстрував у загальній канцелярії цього суду подання про покладення на позивачку обов`язків додаткового помічника судді. Того ж дня позивачку було госпіталізовано до Київської міської клінічної лікарні № 18.

В. о. голови Дарницького районного суду м. Києва Щасна Т. В. письмово відмовила в задоволенні вказаного подання (лист № 23261 від 17.04.2019) та вказала, що до виконання повноважень додаткового помічника судді можна залучати виключно працівників патронатної служби зі штату суду, а позивачка не належить до цих осіб, оскільки була відрахована зі штату суду 15.04.2019 на підставі наказу № 32-ОС/К.

25.04.2019 у перший день приходу до Дарницького районного суду м. Києва після закінчення періоду тимчасової непрацездатності, позивачка ознайомилася з текстом листа № 23261 від 17.04.2019, а також із прикріпленою до нього копією наказу про звільнення. Тоді ж позивачка зареєструвала у загальній канцелярії Дарницького районного суду м. Києва заяву з вимогою покласти на неї обов`язки додаткового помічника судді цього суду ОСОБА_7 , а останній зареєстрував відповідне подання. Проте станом на день звернення з позовом до суду відповіді на заяву та подання не було.

25.04.2019 керівник апарату Дарницького районного суду м. Києва Реверук B.C. зобов`язала позивачку передати до канцелярії цього суду справи, які були у провадженні судді ОСОБА_5, для подальшого їх перерозподілу. Тому до 08.05.2019 позивачка як помічник судді виконувала роботу з підготовки вказаних справ для їх передання до канцелярії.

Позивач вважає наказ керівника апарату Дарницького районного суду м.Києва Реверук В.С. від 45.04.2019 № 32/ОС/К про звільнення помічника судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 протиправним, у зв`язку з чим звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини врегульовано нормами Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII від 02.02.2016 (далі - Закон № 1402), Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 (далі - Закон № 889-VIII), Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), Положення про помічника судді, затвердженого рішенням Ради суддів України № 21 від 18.05.2018 (далі - Положення).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є закінчення строку (п. 2 і 3 ст. 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не поставила вимогу про їх припинення.

Відповідно до ст. 23 КЗпП України трудовий договір може бути безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або за умов її виконання, або інтересів працівника та інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Законом № 889-VІІІ визначено, що посада помічника судді віднесена до посад працівників патронатної служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 Закону № 889-VІІІ до посад патронатної служби належать посади радників, помічників, уповноважених та прес-секретаря Президента України, працівників секретаріатів Голови Верховної Ради України, його Першого заступника та заступника, працівників патронатних служб Прем`єр-міністра України та інших членів Кабінету Міністрів України, помічників-консультантів народних депутатів України, помічників та наукових консультантів суддів Конституційного Суду України, помічників суддів, а також посади патронатних служб в інших державних органах.

Частиною 2 ст. 92 Закону № 889-VІІІ встановлено, що працівник патронатної служби призначається на посаду на строк повноважень особи, працівником патронатної служби якої він призначений.

Відповідно до ч. 3 ст. 92 Закону № 889-VІІІ трудові відносини з працівником патронатної служби припиняються в день припинення повноважень особи, працівником патронатної служби якої він призначений. Акт про звільнення приймається керівником державної служби.

На працівників патронатної служби поширюється дія законодавства про працю, крім ст. 39-1, 41-43-1, 49-2 КЗпП України. Особливості патронатної служби в судах, органах та установах системи правосуддя визначаються законодавством про судоустрій і статус суддів (ч. 4 ст. 92 Закону № 889-VІІІ).

Таким чином, відповідно до наведених вимог Закону № 889-VIII працівник патронатної служби призначається на строк повноважень особи, працівником патронатної служби якої він призначений. Тобто встановлюється строк дії трудового договору - строк повноважень особи, працівником патронатної служби якої він призначений. Інших положень, які б визначали кваліфікаційні вимоги, а також встановлювали порядок призначення та звільнення працівників патронатної служби вказаний закон не містить.

Частиною 1 ст. 157 Закону № 1402-VІІІ встановлено, що кожний суддя має помічника (помічників), статус і умови діяльності якого (яких) визначаються цим Законом та Положенням про помічника (помічників) судді, затвердженим Радою суддів України.

Відповідно до ч. 3 ст. 157 вказаного Закону судді самостійно здійснюють добір помічників. Помічник судді призначається на посаду та звільняється з посади керівником апарату відповідного суду за поданням судді.

Закон № 1402-VIII є спеціальним законом, який стосується саме суддів та працівників суду і в ньому конкретизовано, що помічник судді призначається і звільняється за поданням судді. Тобто, крім наявності строку дії трудового договору, яким є час повноваження особи, працівником патронатної служби якої є помічник, існує такий інститут як подання судді. Саме від волі судді залежить строк дії трудового договору і цей строк може бути зменшений лише за поданням судді.

Також Законом № 1402-VIII встановлено обов`язковість наявності Положення про помічника судді та зазначено умову, що таке положення має бути затверджене Радою суддів України.

Відповідний порядок призначення та звільнення помічника судді врегульовано Положенням про помічника судді, затвердженим рішенням Ради суддів України № 21 від 18.05.2018 (далі - Положення).

Пунктом 2 Положення встановлено, що помічник судді - це працівник патронатної служби у суді, який забезпечує виконання суддею повноважень щодо здійснення правосуддя.

Згідно з п. 7 Положення судді самостійно здійснюють добір помічників. Помічник судді призначається на посаду та звільняється з посади керівником апарату відповідного суду за поданням судді.

Пунктом 8 Положення встановлено, що помічник судді призначається на посаду на строк повноважень безпосереднього керівника та не довше ніж на період перебування безпосереднього керівника у штаті суду. Призначення на посаду помічника судді здійснюється на підставі письмового подання судді без конкурсного відбору наказом керівника апарату відповідного суду.

Трудові відносини з помічником (помічниками) судді припиняються в день припинення повноважень безпосереднього керівника та/або в день відрахування безпосереднього керівника зі штату суду або в день ухвалення з`їздом суддів України рішення про обрання Ради суддів України в новому складі. Наказ про звільнення видається керівником апарату відповідного суду на підставі подання безпосереднього керівника та/або на підставі наказу про відрахування безпосереднього керівника зі штату суду. Помічник судді може бути звільнений з посади за наказом керівника апарату суду в порядку, визначеному законодавством про працю, на підставі або заяви про звільнення за власним бажанням, або за поданням судді, в тому числі в зв`язку з дискредитацією помічника судді (вчинення такого проступку помічником, що підриває довіру та авторитет судової влади, суду та/або конкретного судді в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби в якості помічника судді), або у випадках, визначених п. 11 цього Положення чи в порядку врегулювання конфлікту інтересів згідно із законодавством (п. 12 Положення).

Пунктом 11 Положення встановлено, що у разі тривалої (понад два місяці) відсутності судді (соціальна відпустка, відрядження, відсторонення від посади тощо), а також з моменту закінчення (припинення) повноважень судді з відправлення правосуддя з визначених законом підстав або звільнення судді з займаної посади, припинення повноважень члена Ради суддів України у встановленому законом порядку, помічника (помічників) судді за його (їх) згодою за наказом керівника апарату суду може бути переведено на іншу посаду працівника апарату суду, яка не належить до посад державної служби.

Пунктом 11 конкретизовано, в яких випадках може бути звільнений помічник судді без наявності подання судді, тобто закінчення повноважень судді з відправлення правосуддя з визначених законом підстав або його звільнення з займаної посади.

У разі відсутності згоди помічника (помічників) судді на переведення на іншу посаду працівника апарату суду чи виконання повноважень додаткового помічника іншого судді, або за умови неможливості переведення працівника за його згодою на посаду помічника судді або іншу посаду в апараті суду він (вони) підлягає (підлягають) звільненню з посади на підставі п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України.

Так, згідно наказу в.о. Голови Дарницького районного суду м.Києва Щасної Т.В. від 25.03.2019 № 30-В суддя ОСОБА_5, за яким була закріплена ОСОБА_1 , з 02.04.2019 по 24.04.2019 перебував у відпустці.

11.04.2019 Вищою Радою Правосуддя прийнято рішення № 1124/0/15- 19 про звільнення судді Дарницького районного суду м.Києва ОСОБА_5 із займаної ним посади.

11.04.2019, 12.04.2019 та 15.04.2019 позивачка працювала повний робочий день до 18:00 перебувала на своєму робочому місці за адресою: АДРЕСА_1 , та виконувала покладені на неї обов`язки, що підтверджується витягом з журналу приходу та уходу з роботи, правила відміток в якому затверджено п.6 Розпорядження Керівника апарату Дарницького районного суду м.Києва від 21.02.2019 № 51.

Суд звертає увагу, що відповідно до п. 11 Положення з моменту звільнення судді з займаної посади, помічника судді за його згодою за наказом Керівника апарату суду може бути переведено на іншу посаду працівника апарату суду, яка не належить до посад державної служби.

Крім того, на такого помічника судді може на певний строк у встановленому законом порядку покладатися виконання повноважень додаткового помічника іншого судді у якого найбільше судове навантаження, про що на підставі подання відповідного судді та особистої заяви помічника судді видається наказ Керівника апарату суду.

Радою суддів України у рішенні від 15.09.2016 № 56 Про внесення зміни до Положення про помічника судді суду загальної юрисдикції, затвердженого рішенням Ради суддів України від 25.03.2011 № 14 (зі змінами), висловлена позиція щодо необхідності збереження посад помічників суддів у випадку тривалої відсутності судді (тривале відрядження, відсторонення судді від посади, відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами, відпустка для догляду за дитиною тощо), а також у період з моменту припинення повноважень судді зі здійснення правосуддя або з моменту звільнення судді із займаної посади у встановленому законом порядку.

Також, листом від 23.09.2016 № 16-6871/16 Державна судова адміністрація України, до повноважень якої, зокрема, належить забезпечення належних умов діяльності судів, вивчення кадрових питань апарату суду, рекомендувала місцевим, апеляційним судам та Територіальне управління ДСА України в якості тимчасового заходу, до моменту зайняття у встановленому чинним законодавством порядку вакантної посади судді, помічникам, які були підзвітні звільненим суддям, тимчасово виконувати обов`язки помічника або додаткового помічника іншого судді в цьому ж суді.

15.04.2019 за взаємною згодою з суддею Дарницького районного суду м.Києва ОСОБА_7 , у загальній канцелярії Дарницького районного суду м.Києва було зареєстровано заяву позивача за вх.№22594/19 щодо покладення на неї обов`язків додаткового помічника Дарницького районного суду м.Києва ОСОБА_7 , у якого було найбільше судове навантаження, та відповідне подання судді ОСОБА_7 , про покладення на ОСОБА_1 обов`язків додаткового помічника.

Однак листом в.о. Голови Дарницького районного суду м.Києва Щасної Т.В. від 15.04.2019 №1/166/2019, було відмовлено у задоволенні вказаного подання судді Дарницького районного суду м.Києва ОСОБА_7

Пунктом 11 Положення не передбачена відмова керівника апарату, Голови суду чи в.о. Голови суду у задоволенні подання судді (у якого найбільше судове навантаження), про призначення додаткового помічника (покладення виконання повноважень додаткового помічника). Навпаки, зазначений пункт зобов`язує керівника апарату видати наказ про покладення виконання повноважень додаткового помічника іншого судді, у якого найбільше судове навантаження, на підставі подання судді та особистої заяви помічника судді.

Відмова у поданні судді передбачена п. 9 Положення лише при призначенні помічника судді, а не додаткового помічника судді, та лише у випадку, коли претендент не відповідає вимогам, установленим ч. 2 ст. 157 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а також у інших випадках, передбачених цим пунктом.

При цьому чітко визначено, що таку відмову надає керівник апарату, а не голова суду чи в.о. голови суду, у зв`язку з чим, суд вважає, що в.о. Голови суду Щасна Т.В. не мала повноважень надавати таку відмову.

Також, даний випадок не підпадає під п. 9 Положення, оскільки подання було подано суддею ОСОБА_7 щодо призначення ОСОБА_1 саме додатковим помічником (покладення виконання повноважень додаткового помічника) у порядку п. 11 Положення, а не помічником у загальному порядку п. 9 Положення.

Як вбачається з спірного наказу, позивача звільнено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 36 КзпП України - закінчення строку (п. 2 і 3 ст. 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення.

Проте, відповідно до п. 11 Положення, помічник судді підлягає звільненню з посади на підставі п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України у разі відсутності його згоди на переведення на іншу посаду працівника апарату суду чи виконання повноважень додаткового помічника іншого судді, або за умови неможливості переведення працівника за його згодою на посаду помічника судді або іншу посаду в апараті суду.

Однак матеріали справи не містять доказів того, що позивачу було запропоновано іншу посаду працівника апарату суду чи виконання повноважень додаткового помічника іншого судді.

Водночас, позивач звернулась до керівника апарату з проханням закріпити її за іншим суддею, а також було наявне подання судді у якого було найбільше судове навантаження, який просив покласти на неї повноваження додаткового помічника.

На думку суду, відповідачем не було дотримано законного порядку звільнення ОСОБА_1 , оскільки на день її звільнення було наявне подання судді Дарницького районного суду м.Києва ОСОБА_7 .

Вказане подання керівником апарату Дарницького районного суду м. Києва розглянуто не було належно, що призвело до звільнення позивача без дотримання чинного законодавства.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про протиправність наказу керівника апарату Дарницького районного суду м.Києва Реверук В.С. від 45.04.2019 № 32/ОС/К про звільнення помічника судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 .

Щодо позовних вимог про поновлення позивача на посаді помічника судді Дарницького районного суду м. Києва та стягнення з відповідача заробітної плати за час вимушеного прогулу, суд зазначає наступне.

Правові засади звільнення працівників визначаються у КЗпП України.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Нормами абз. 3 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» (далі - Порядок № 100) визначено, що середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, із якою пов`язана виплата, тобто дню звільнення працівника з роботи.

Основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 згаданого Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом 2-х місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.

Кількість фактично відпрацьованих протягом 2-х місяців позивачем робочих днів (у лютому 2019 році = 20 днів та в березні 2019 році = 20 днів), становить 40 днів.

Беручи до уваги дані, зазначені у довідці про дохід (заробітну плату) позивача № 323 від 22.05.2019, заробітна плата ОСОБА_1 за останні 2 місяці (лютий 2019 року та березень 2019 року) складає 31 237,33 грн.

Отже, згідно вищезазначених формул, середньоденна заробітна плата позивача становить 780, 93 грн (31 237, 33 : 40 = 780,93 грн).

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що з відповідача необхідно стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 за період з 16.04.2019 (день звільнення) по день ухвалення рішення суду, з урахуванням вищезазначених розрахунків 494 328,69 грн (780,93 грн х 633 робочі дні).

Відповідно до п. 2, 3 ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Щодо вимог позивача про стягнення з Дарницького районного суду м. Києва на користь ОСОБА_1 20 000,00 грн моральної шкоди, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно із ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 №4 зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації (останнє залежить від характеру діяльності потерпілого, посади, часу й зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану, наміру, з яким діяв заподіювач шкоди тощо).

Враховуючи викладене та оскільки позивачем не подано до суду жодного належного доказу на підтвердження понесення позивачем моральних страждань, суд вважає за можливе відмовити у позові в цій частині.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами 1, 4 ст. 73 КАС України регламентовано, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених

ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів суду правомірність своїх дій.

Частиною 4 ст. 159 КАС України визначено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

З огляду на те, що відповідачем не поданого до суду відзиву на позов, а також не направлено на вимогу суду витребуваних документів, суд вважає за можливе вважати, що відповідачем позов визнано.

За наведених обставин суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ керівника апарату Дарницького районного суду м. Києва Реверук В.С. від 45.04.2019 № 32/ОС/К про звільнення помічника судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 .

Поновити на роботі помічника судді Дарницького районного суду м. Києва () ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ).

Стягнути з Дарницького районного суду м. Києва () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу, а саме з 16.04.2019 по 07.10.2021 в розмірі 494 328 (чотириста дев`яносто чотири тисячі триста двадцять вісім) грн 69 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на посаді помічника судді Дарницького районного суду м. Києва.

Звернути до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Дарницького районного суду м. Києва () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) суми заробітної плати за час вимушеного прогулу з 16.04.2019 по день ухвалення рішення суду в межах суми стягнення за один місяць.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головенко О.Д.