Справа № 274/3935/21
Суддя: Хуторна І. Ю.
Дата ухвалення: 2021-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 274/3935/21
Провадження № 2-а/0274/52/21
РІШЕННЯ

Іменем України

"06" жовтня 2021 р. м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі головуючого судді - Хуторної І.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в :

1.Описова частина

16.06.2021 ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Гуменюка О.В. звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову Головного управління Держгеокадастру у Житомирської області № 453-ДК/0125ПО/08/01-21 від 28.05.2021 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в розмірі 340 грн за порушення статей 53, 53-1 КУпАП.

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача

На обґрунтування позову ОСОБА_1 вказав, що 18.05.2021 Відділом контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Житомирській області щодо нього складено протокол про адміністративне правопорушення №453-ДК/0124П/01-21 за ст.ст. 53, 53-1 КУпАП.

28.05.2021 відповідачем винесено постанову №453-ДК/0125ПО/08/01-21, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ст.53, 53-1 КУпАП та накладено штраф в розмірі 340 грн.

Вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, з огляду на наступне.

У ході розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 надав державному інспектору Стахову І.В. письмові пояснення, про те, що з метою оформлення права користування на зазначену земельну ділянку він вже звертався до Бердичівської міської ради, яка за договорами купівлі-продажу будівель відчужила йому зазначені в постанові про накладення адміністративного стягнення об`єкти нерухомості, про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення розташованої під ними земельної ділянки та для їх обслуговування, на що отримано відповідь про те, що вказані земельні ділянки не передано на баланс міської ради попереднім балансоутримувачем викуплених ним будівель.

Вважає, що дана обставина виключає наявність в його діях складу суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, що в порядку п.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження по справі.

Оскільки він набув права власності на будівлі, які належали Бердичівській міській раді та передані їй від Міністерства оборони України, йому тим самим до нього перейшло право власності на розташовані під ними та для їх обслуговування земельні ділянки, що виключає наявність потенційного орендодавця на дане майно.

Щодо користування земельною ділянкою, площею 0,3085 га зазначає, що у наданих державному інспектору письмових поясненнях він зауважив, що вказані об`єкти нерухомості знаходилися в його користуванні спочатку на умовах оренди, а потім були придбані вже із наявними огорожами, які були змонтовані попередніми балансоутримувачами приміщень.

Ніяких дій щодо самовільного зайняття земельної ділянки площею 0,3085 га ним не вчинялося, зокрема на ділянці відсутнє будь-яке належне йому майно, що також вказує про відсутність складу адміністративного правопорушення та необхідність закриття провадження за ч.1 ст.247 КУпАП.

Відповідачем не пред`явлено ОСОБА_1 жодного доказу щодо використання ним земельної ділянки, площею 0,3085 га.

Із мотивувальної частини постанови не зрозуміло, яке саме цільове призначення мала земельна ділянка на момент придбання ОСОБА_1 нежитлових приміщень і чи була потреба в зміні її цільового призначення.

Представник відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області Федосюк В.О. у визначений судом строк подав відзив на позовну заяву, згідно якого позов не визнає. Вказав, що дії інспектора Стахова І. щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 є правомірними. У ході перевірки встановлено, що земельна ділянка площею 0,3085 га відноситься до земель оборони та використовується позивачем самовільно, а вся земельна ділянка загальною площею 0,3509 га використовується всупереч її цільовому призначенню, що свідчить про нецільове використання земельної ділянки. Правовстановлюючі документи на вказані земельні ділянки у позивача відсутні, державну реєстрацію права власності на них не проведено. Доказів, які свідчать про те, що позивач мав намір узаконити земельні ділянки не надано. Земельні ділянки є землями оборони та вказаний вид цільового призначення земель не передбачає можливість розміщення торгівельних павільйонів на землях оборони.

Заяви, клопотанні, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою від 17.06.2021 ОСОБА_1 поновлено пропущений строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення та у справі відкрито спрощене провадження без виклику сторін, у Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області витребувано матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Вимога суду про направлення матеріалів відповідачем не виконана.

2. Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом

Наявними у справі доказами доводяться такі факти.

18.05.2021 відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення № 453-ДК/0124П/07/01-21, яким встановлено порушення вимог ст. ст. 20, 21, 125, 126, п «б, г» ч.1 ст.211 ЗК України та ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель». У протоколі зазначено, що на підставі проведеної перевірки з питання виконання наказу ГУ Держгеокадастру в Житомирській області від 05.05.2021 №453-ДК встановлено, що земельна ділянка відноситься до земель оборони, державної форми власності загальною площею 0,3509 га (визначення площі земельної ділянки проводилось з використанням даних Національної кадастрової системи) знаходиться на території Бердичівської міської територіальної громади Житомирської області за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер відсутній, на даній земельній ділянці знаходяться приміщення овочесховища (пл. 0,0034 га), 2 нежитлових приміщення (пл. 0,0302 га та 0,0088 га) та інші матеріальні цінності, які використовує ОСОБА_1 для здійснення своєї комерційної діяльності, вищевказані приміщення належать ОСОБА_1 на праві приватної власності, що зареєстровано у встановленому законом порядку та проведено державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, земельна ділянка огороджена парканом, встановлені ворота, тобто майно має явно визначені межі. На момент обстеження право власності або право користування земельними ділянками під вищевказаними будівлями у ОСОБА_1 відсутнє, що на думку перевіряючого свідчить про факт використання даних земельних ділянок загальною площею 0,0424 га без зареєстрованого права.

Також, у протоколі зазначено, що на момент обстеження право власності або право користування (оренди) на решту земельної ділянки, площею 0,3085 га за будь-якими фізичними чи юридичними особами не зареєстровано, рішення органів місцевого самоврядування, державної виконавчої влади чи будь яких інших державних органів про передачу вищевказаної земельної ділянки у власність або користування (оренду) у ОСОБА_1 відсутнє, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки або її частини зі зміною цільового призначення не виготовлявся, рішення органу виконавчої влади про зміну цільового призначення також не приймалося, що вказує на факт самовільного зайняття земельної ділянки, площею 0,3085 га та нецільове використання вище зазначеної земельної ділянки (а.с.16-17).

Протокол містить відмітки про те, що ОСОБА_1 у присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовився від пояснень, підпису в протоколі.

Постановою державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області Стахова І. від 28.05.2021 № 453-ДК/0124П/07/01-21 притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.53-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

Згідно постанови ОСОБА_1 інкримінується використання земельної ділянка, яка відноситься до земель оборони, державної форми власності загальною площею 0,3509 га, знаходиться на території Бердичівської міської територіальної громади Житомирської області за адресою: АДРЕСА_1 , на якій знаходяться приміщення овочесховища (пл. 0,0034 га), 2 нежитлових приміщення (пл. 0,0302 га та 0,0088 га) та інші матеріальні цінності, які використовує ОСОБА_1 для здійснення своєї комерційної діяльності. Вищевказані приміщення належать ОСОБА_1 на праві приватної власності, що зареєстровано у встановленому законом порядку та проведено державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, земельна ділянка огороджена парканом, встановлені ворота, тобто майно має явно визначені межі. На момент обстеження право власності або право користування земельними ділянками під вищевказаними будівлями у ОСОБА_1 відсутнє, що на думку перевіряючого свідчить про факт використання даних земельних ділянок загальною площею 0,0424 га без зареєстрованого права.

Також на момент обстеження право власності або право користування (оренди) на решту земельної ділянки, площею 0,3085 га за будь-якими фізичними чи юридичними особами не зареєстровано, рішення органів місцевого самоврядування, державної виконавчої влади чи будь яких інших державних органів про передачу вищевказаної земельної ділянки у власність або користування (оренду) у ОСОБА_1 відсутнє, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки або її частини зі зміною цільового призначення не виготовлявся, рішення органу виконавчої влади про зміну цільового призначення також не приймалося, що вказує на факт самовільного зайняття земельної ділянки, площею 0,3085 га та нецільове використання вищезазначеної земельної ділянки (а.с. 18- 19).

Згідно договору купівлі - продажу будівлі (споруди, приміщення) шляхом викупу від 10.06.2009 Бердичівська міська рада Житомирської області продала фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 нежитлову будівлю, під літерою "Б-1", загальною площею 88,1 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що є комунальною власністю міста (а.с.11).

Згідно договору купівлі - продажу будівлі (споруди, приміщення) шляхом викупу від 29.09.2009 Бердичівська міська рада Житомирської області продала фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 нежитлову будівлю, під літерою "А-1", загальною площею 302,3 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що є комунальною власністю міста (а.с.12).

Згідно договору купівлі - продажу об`єкта комунальної власності, що підлягає продажу на аукціоні, від 29.11.2013 Бердичівська міська рада Житомирської області продала фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 нежитлове приміщення (колишнє овочесховище), під літерою "В-1", загальною площею 34,5 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що є комунальною власністю міста (а.с.13, 14).

21.11.2007 ОСОБА_1 звертався до виконкому Бердичівської міської ради з питанням щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки по АДРЕСА_1 та передачі її в оренду та отримав відповідь від 01.02.2008 № 74/з про те, що дане питання буде розглядатись після передачі зазначеної земельної ділянки від Міністерства оборони України міській раді (а.с.15).

Крім того, відповідно до повідомлення першого заступника Бердичівської міської ради А.Азізова від 30.06.2021 рішення про прийняття на баланс земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 міською радою не приймалося.

Норми права, застосовані судом

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з положенням ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за статтею 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення наступає за самовільне зайняття земельної ділянки.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", об`єктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України.

Статтею 125 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

В абзаці 7 пункту 2 частини 1 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державній реєстрації прав підлягають право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.

Частиною першою статті 377 Цивільного кодексу України визначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно зі ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

За статтею 53 КУпАП настає відповідальність за використання земель не за цільовим призначенням, невиконання природоохоронного режиму використання земель, розміщення, проектування, будівництво, введення в дію об`єктів, які негативно впливають на стан земель, неправильна експлуатація, знищення або пошкодження протиерозійних гідротехнічних споруд, захисних лісонасаджень .

Обов`язковим елементом об`єктивної сторони вчинення правопорушення, передбаченого ст. 53 КУпАП є цільове призначення земельної ділянки - використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку. Віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (стаття 19 Земельного кодексу України).

Відповідно до пунктів 1.2, 1.4 Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року № 548, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 листопада 2010 року за № 1011/18306 (далі - Класифікація), код та цільове призначення земель застосовуються для забезпечення обліку земельних ділянок за видами цільового призначення у державному земельному кадастрі.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 ЗК України у разі виявлення порушення земельного законодавства державний інспектор сільського господарства, державний інспектор з охорони довкілля складають протокол про порушення та видають особі, яка допустила порушення, вказівку про його усунення у 30-денний строк. Якщо особа, яка допустила порушення земельного законодавства, не виконала протягом зазначеного строку вказівки державного інспектора щодо припинення порушення земельного законодавства, державний інспектор сільського господарства, державний інспектор з охорони довкілля відповідно до закону накладають на таку особу адміністративне стягнення та повторно видають вказівку про припинення правопорушення чи усунення його наслідків у 30-денний строк.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки.

За частиною третьою статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Висновки суду

Відповідачем суду не надано жодних письмових доказів, фото- або відеоматеріалів, за допомогою яких зафіксовано вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст.ст. 53, 53-1 КУпАП, в тому числі і припису (вказівки на усунення порушень), на підставі яких винесено оскаржувану постанову.

Ухвалу суду про витребування матеріалів, за якими приймалася оскаржувана постанова, відповідачем проігноровано та матеріли суду не надано.

Таким чином, відповідач в порушення ч. 2 ст. 77 КАС України не довів правомірності прийнятого рішення.

В свою чергу, із долучених до матеріалів справи договорів купівлі - продажу будівель від 10.06.2009 та 29.11.2013 (споруд, приміщень) за адресою: АДРЕСА_1 доводиться, що ОСОБА_1 на праві власності належать будівлі, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: приміщення овочесховища (пл. 0,0034 га), 2 нежитлових приміщення (пл. 0,0302 га та 0,0088 га).

Крім того, ще у 2007 році ОСОБА_1 звертався до виконкому Бердичівської міської ради з питанням оформлення права оренди на земельну діляку за адресою: АДРЕСА_1 та отримав відповідь, що вказані земельні ділянки на баланс виконкому Бердичівської міської ради не передавались.

Більше того, станом на червень 2021 року рішення про прийняття на баланс земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 - не приймалося.

Виходячи з положень ст. 377 ЦК України, статей 120, 125 ЗК України у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку право власності або право користування на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на розташовані на земельній ділянці об`єкти.

Саме по собі користування земельною ділянкою без документів, що посвідчують права на неї, не є достатньою підставою для кваліфікації такого використання земельної ділянки як самовільного її зайняття. У вирішенні таких спорів необхідним є встановлення наявності у особи, в силу закону, права на отримання земельної ділянки у власність чи в користування. Отже, самовільне зайняття земельної ділянки є відмінним від користування земельною ділянкою за відсутності належним чином оформлених документів на неї.

Тобто, у даному випадку дії позивача необхідно оцінювати не як самовільне зайняття земельної ділянки, а як використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів, так як з суб`єктивного боку самовільне зайняття земель є навмисним порушенням закону, спрямованим на заволодіння земельною ділянкою.

Твердження відповідача про те, що земельна ділянка була огороджена саме позивачем, а не попереднім балансоутримувачем, також жодними доказами не підтверджене, відсутні будь-які докази вчинення громадянином ОСОБА_1 дій, спрямованих на самовільне зайняття земельної ділянки.

Окрім того, відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що позивач змінив цільове використання земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 . До відзиву не долучені докази, які б надали можливість суду перевірити цільове призначення зазначеної земельної ділянки.

Тому оскільки відповідачем не доведено наявність у діях позивача складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 53, 53-1 КУпАП, слід скасувати постанову № 453-ДК/0125ПО/08/01-21 від 28.05.2021 про накладення стягнення на ОСОБА_1 та закрити справу про адміністративне правопорушення

Оцінку іншим доводам сторін суд не наводить, як таким, що не впливають на висновки суду.

Розподіл судових витрат

Частиною 1 статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, які не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем під час звернення до суду сплачено судовий збір у розмірі 454 грн, що підтверджується квитанцією.

Таким чином, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 9, 20, 72, 77, 90, 132, 139, 242, 244-246, 257-263, 286 КАС України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову № 6453-ДК/0125ПО/08/01-21 від 28.05.2021 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 53, 53-1 КУпАП скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду або через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня складення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Відповідач: Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області, місцезнаходження: м. Житомир, вул. Довженка, 45, .

Суддя: І.Ю. Хуторна