Справа № 480/4270/21
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2021-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 р.Справа № 480/4270/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Любчич Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сумської міської ради на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 09.06.2021, головуючий суддя І інстанції: Н.В. Савицька, м. Суми, повний текст складено 09.06.21 року по справі № 480/4270/21

за позовом Сумської міської ради

до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми)

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Сумська міська рада (далі також позивач) звернулась до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (далі також - відповідач), в якому просила:

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Діхтяренка Володимира Олександровича від 06.05.2021 ВП №64873507 про накладення штрафу у розмірі 10 200 грн за повторне невиконання судового рішення.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 09 червня 2021 року у задоволенні позовної заяви відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач наводить обставини справи та нормативно - правове обґрунтування, зазначені ним у позовній заяві, посилається на їх неврахування судом першої інстанції. Зазначає, що всупереч правовій позиції Верховного Суду, сформованій у постанові від 15.05.2020 у справі № 816/297/17, судом першої інстанції не досліджувалося, чи з`ясовувалися відповідачем обставини, які перешкоджали виконанню судового рішення.

За результатами апеляційного розгляду позивач просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Сторони по справі про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні відповідно до приписів ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України).

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено при розгляді апеляційної скарги, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 01.07.2020 у справі №480/1891/20, зокрема, зобов`язано Сумську міську раду на найближчому пленарному засіданні чергової сесії повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.11.2013 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення двох земельних ділянок та змінити їх цільове призначення із земель сільськогосподарського призначення для індивідуального садівництва на землі житлової та громадської забудови для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,0379 га кожна за адресою: АДРЕСА_1 , які знаходяться у приватній власності ОСОБА_1 (кадастрові номери :18:016:0077 та :18:016:0078), та прийняти рішення по проекту землеустрою щодо відведення двох земельних ділянок кадастровий номер :18:016:0078 та кадастровий номер :18:016:0077, площею 0,0379 га кожна, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (у зв`язку із зміною цільового призначення) із земель, що знаходяться в його власності за адресою АДРЕСА_1 відповідно до вимог ст. 20 Земельного кодексу України.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 25.01.2021 у зазначеній частині рішення Сумського окружного адміністративного суду від 01.07.2020 змінено та викладено резолютивну частину судового рішення таким чином: "Зобов`язати Сумську міську раду на найближчому пленарному засіданні чергової сесії повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.11.2013 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення двох земельних ділянок, яким передбачена зміна їх цільового призначення, із земель сільськогосподарського призначення для індивідуального садівництва на землі житлової та громадської забудови для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,0379 га кожна за адресою: АДРЕСА_1 , які знаходяться у приватній власності ОСОБА_1 (кадастрові номери :18:016:0077 та :18:016:0078), та прийняти рішення по проекту землеустрою щодо відведення двох земельних ділянок кадастровий номер :18:016:0078 та кадастровий номер :18:016:0077, площею 0,0379 га кожна, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (у зв`язку із зміною цільового призначення) із земель, що знаходяться в його власності за адресою АДРЕСА_1 відповідно до вимог ст. 20 Земельного кодексу України".

17.03.2021 Сумським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у справі № 480/1891/20.

18.03.2021 державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №64873507 з примусового виконання вказаного рішення суду.

На виконання судового рішення підготовлено та винесено на сесію Сумської міської ради проєкт рішення Сумської міської ради Про затвердження ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок, зміну їх цільового призначення за адресою: АДРЕСА_1 , площею по 0,0379 га кожна.

Як убачається з витягу із Протоколу ІІ пленарного засідання V сесії Сумської міської ради VІІІ скликання від 31.03.2021, вказане рішення прийнято не було. Так, з 12 присутніх депутатів Сумської міської ради не голосувало 5 осіб (загальний (кількісний) склад ради 42 депутати) (а.с.15).

05.04.2021 головним державним виконавцем у ВП № 64873507 на підставі ст. ст. 63, 75 Закону України Про виконавче провадження винесено постанову про накладення на позивача штрафу в сумі 5100,00 грн та, зокрема, встановлено новий строк виконання рішення - протягом 10 робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання судового рішення (а.с.13).

06.05.2021 за повторне невиконання рішення суду по справі №480/1891/20 головним державним виконавцем відповідно до ст. ст. 63, 75 Закону України Про виконавче провадження, винесена постанова про накладення на позивача штрафу в сумі 10200,00 грн (а.с.11).

06.05.2021 головним державним виконавцем, на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України Про виконавче провадження, винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с.12).

Позивач, не погодившись із постановою про накладення на позивача штрафу в сумі 10200,00 грн, вважаючи її протиправною та такою, що суперечить чинному законодавству, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, приймаючи оскаржувану постанову, діяв на підставі повноважень та у спосіб, що визначені Законом України «Про виконавче провадження», обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно та розсудливо, оскаржувана постанова відповідає критеріям, встановленим ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому позовні вимоги є не обґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Частиною 5 статті 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України i є обов`язковими до виконання на всій території України.

Так, умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно із частиною першою статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ (далі - Закон № 1404-VІІІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад як, зокрема обов`язковість виконання рішень (ст. 2 вказаного Закону).

Частиною 4 статті 18 вказаного Закону визначено, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Відповідно до частини 3 статті 18 Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Згідно положень статті 63 вказаного Закону за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до статті 75 вказаного Закону, яка визначає відповідальність за невиконання рішення, що, зокрема, зобов`язує боржника вчинити певні дії, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Поважними в розумінні наведених норм закону можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його волевиявлення. Даючи оцінку тому, чи правомірно на боржника накладено штраф за невиконання судового рішення потрібно з`ясувати часові рамки, в межах яких боржник мав вчинити певні дії (за виконавчим листом) і в чому причина невиконання судового рішення у відведений йому строк.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що правовою підставою для накладення на боржника штрафу є невиконання рішення суду без поважних причин. При цьому, поважними, в розумінні Закону України «Про виконавче провадження» можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі «Піалопулос та інші проти Греції» від 15 березня 2001 року, пункт 68)

Як убачається з матеріалів справи, рішення Сумського окружного адміністративного суду від 01.07.2020 по справі №480/1891/20, яке змінено в частині постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 25.01.2021, набрало законної сили, тобто є обов`язковим для виконання. Вказаним рішенням визначено конкретний спосіб дії Сумської міської ради - повторно розглянути заяву ОСОБА_1 та прийняти рішення відповідно до норм земельного законодавства з урахуванням висновків суду.

Так, порядок передачі земельних ділянок у власність громадян врегульовано ст.118 Земельного кодексу України відповідно до частин 6-7 якої громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення, серед іншого, особистого селянського господарства, у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Отже, положеннями вказаних нормативно-правових актів визначено, що за результатами розгляду будь-яких основних питань у межах повноважень територіального органу цей орган має видавати відповідне рішення. При цьому, відповідач, як орган владних повноважень, в порядку виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 01.07.2020, за наслідками повторного розгляду заяви ОСОБА_1 , повинен був прийняти рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою чи відмову у наданні такого дозволу.

Розгляд на сесії проекту рішення про надання вказаного дозволу не може свідчити про виконання судового рішення, оскільки нормами Земельного кодексу передбачено вичерпний порядок розгляду заяви у формі прийняття конкретного рішення про задоволення заяви або про відмову у її задоволенні.

Судовим розглядом установлено, що проект рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою неодноразово виносився на розгляд сесії Сумської міської ради. Рішення не було прийняте у зв`язку з тим, що більшість присутніх на пленарному засіданні депутатів не голосували. Одночасно, позивач не навів об`єктивних причин, з яких депутати Сумської міської ради, як члени колегіального органу, не були присутні на пленарному засіданні в повному складі, а присутні - не голосували під час розгляду проекту рішення. Також, не наведено причин, з яких проект рішення був включений до порядку денного не в першочерговому порядку, а в кінці списку питань, які були включені до порядку денного. Вказана бездіяльність позивача та депутатів ради свідчить про ухилення від виконання судового рішення.

Твердження позивача у поданих до суду 09.06.2021 письмових поясненнях про те, що на пленарних засіданнях 12 та 19 травня 2021 року проект рішення про затвердження ОСОБА_1 отримав лише 12 голосів "за" з необхідних 22 голосів депутатів міської ради, тобто, рішення "в цілому" не прийнято, колегія суддів не бере до уваги, оскільки при розгляді цієї справи перевіряє правомірність дій відповідача при винесенні постанови від 06.05.2021.

Посилання позивача на те, що рішення у справі № 480/1891/20 позивачем оскаржувалося в апеляційному порядку, справа розглядалася в письмовому провадженні і про прийняте рішення Сумській міській раді стало відомо 19.03.2021, після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження, колегія суддів не бере до уваги з огляду на рішення Європейського суду з прав людини щодо того, що сторони, які задіяні в ході судового розгляду, зобов`язані з розумним інтервалом часу самі цікавитися провадженням у справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду прав людини у справі "Каракуця проти України").

Жодних причин, які б позбавляли суб`єкта владних повноважень можливості з`ясувати інформацію щодо розгляду поданої ним апеляційної скарги, не наведено.

При цьому, Сумській міській раді було відомо про ухвалення 01.07.2020 Сумським окружним адміністративним судом рішення у справі № 480/1891/20, яка судом першої інстанції також розглядалася у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи встановлені у справі обставини, а також те, що позивач не повідомив об`єктивних причин, які б перешкоджали виконанню судового рішення у справі № 480/1891/20, колегія суддів дійшла висновку про те, що судове рішення тривалий час не виконується позивачем без поважних причин.

Висновки суду першої інстанції узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 20 травня 2021 року у справі № 480/4549/19 за аналогічних правовідносин щодо скасування постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Сумській області від 18 жовтня 2019 року у ВП № 59736229 про накладення на Сумську міську раду штрафу у розмірі 10200,00 грн за повторне невиконання рішення суду.

Також, колегія суддів ураховує, що за даними з Єдиного державного реєстру судових рішень рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 24 травня 2021 року у справі № 480/3290/21, яке постановою Другого апеляційного адміністративного суду 27 вересня 2021 року залишено без змін, відмовлено у задоволенні позову Сумської міської ради до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про скасування постанови від 05.04.2021 ВП № 64873507 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. (накладення штрафу вперше).

Таке рішення, в силу положень статті 325 КАС України, набрало законної сили з дати прийняття постанови суду апеляційної інстанції та має преюдиційне значення при розгляді цієї справи.

Отже, з урахуванням викладеного вище, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для скасування оскаржуваної постанови та задоволення позовних вимог Сумської міської ради є правомірним.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Враховуючи положення статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Сумської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 09.06.2021 по справі № 480/4270/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді О.А. Спаскін Л.В. Любчич