Справа № 380/9190/21
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2021-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/9190/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2021 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сидор Н.Т., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

в с т а н о в и в :

Головне управління ДПС у Львівській області звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача до бюджету податковий борг у сумі 84885,25 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що відповідач має податковий борг перед бюджетом, який складається із сум податкових зобов`язань по єдиному податку з фізичних осіб, податку на доходи фізичних осіб та військового збору. Оскільки заборгованість відповідачем добровільно не погашається, позивач просить стягнути таку у судовому порядку.

Щодо процесуальних дій, вчинених у зв`язку із розглядом цієї справи, суд зазначає наступне.

Ухвалою суду від 14.06.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання цієї ухвали подати суду відзив на позовну заяву.

Відповідач позов визнає. У відзиві на позовну заяву зазначає, що заборгованість виникла через скрутне фінансове становище, тому просить розстрочити на рік виплату податкового боргу.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських організацій, ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець 30.10.2017.

Згідно з довідкою Головного управління ДПС у Львівській області від 16.01.2021 № 175 та згідно з карток особових рахунків за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 станом на 14.01.2021 рахується податкова заборгованість в сумі 84885,25 грн, в тому числі 3414,68 грн - податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, 284,55 грн - військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, єдиний податок з фізичних осіб - 81186,02 грн (а.с. 6).

Вказана сума податкового боргу виникла на підставі:

1) по єдиному податку з фізичних осіб:

- податкова декларація від 07.08.2018 на суму 10437,85 грн (а.с. 8);

- податкова декларація від 08.11.2018 на суму 26137,22 грн (а.с. 9);

- податкова декларація від 14.01.2019 на суму 34221,09 грн (а.с. 10);

- податкове повідомлення-рішення № від 30.07.2018, винесеного на підставі акта № 012062/13-01-13-10/ НОМЕР_1 від 30.07.2018, на суму 2396,60 грн (а.с.11); вручено позивачу 21.08.2018 (а.с. 12 зворот);

- податкове повідомлення-рішення № від 07.02.2019, винесеного на підставі акта № 000211/13-01-51-13/ НОМЕР_1 від 07.02.2019, на суму 2396,60 грн (а.с. 13), вручено позивачу 21.08.2018 (а.с. 14 зворот);

- згідно зі зворотнього боку інтегрованої картки платника податків нарахована пеня на суму 640,43 грн;

2) по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування:

- податкова декларація від 07.02.2020 на суму 3414,68 грн (а.с. 15);

3) по військовому збору:

- податкова декларація від 07.02.2020 на суму 284,55 грн (а.с. 15).

З метою стягнення податкового боргу ГУ ДПС у Львівській області направлено відповідачу податкову вимогу форми "Ф" № 21879-17 від 27.02.2018 на суму 24983,00 грн (а.с. 16).

Вказана вимога скерована на податкову адресу відповідача, однак поштове відправлення повернулось на адресу податного органу з відміткою відділення поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання».

Звернення до суду з даним адміністративним позовом обумовлене несплатою відповідачем у встановлений законом строк узгоджених сум грошових зобов`язань податкових зобов`язань по єдиному податку з фізичних осіб, податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

Вирішуючи даний спір, суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України (надалі - ПК України).

Згідно із пп. 14.1.39, 14.1.162, 14.1.175, 14.1.265 п. 14.1 ст. 14 ПК України у цьому Кодексі поняття вживаються в такому значенні:

- грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня;

- пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов`язань, не сплачених у встановлені законодавством строки;

- податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом;

- штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п. 15.1. ст. 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (п. 16.1.4. ст. 16 ПК України).

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 57.1 ст. 57 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 56.11 ст. 56 ПК України не підлягає оскарженню податкове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пп. 54.3.1 - 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу (п. 57.3. ст. 57 ПК України).

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Як встановлено в абз. 4 п. 56.18 ст. 56 ПК України, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу, податкове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

З аналізу наведених положень слідує, що у разі несплати платником податків протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, визначених контролюючим органом грошових зобов`язань та не оскарження у зазначений строк відповідного рішення контролюючого органу, такі податкові зобов`язання вважаються узгодженими.

Враховуючи, що доказів оскарження податкових повідомлень-рішень: № від 30.07.2018, № від 30.07.2018, № від 07.02.2019, в судовому порядку відповідачем не надано, а самостійно визначені відповідачем у податкових деклараціях: від 07.08.2018, від 08.11.2018, від 14.01.2019, від 07.02.2020, суми грошового зобов`язання не оскаржуються, суд доходить висновку, що станом на момент звернення позивача із даним позовом до суду та станом на момент розгляду даної справи, заявлені позивачем до стягнення грошові зобов`язання відповідача вважаються узгодженими.

Відповідно до п. 59.1 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Відповідно до п. 59.4 ст. 59 ПК України податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з п. 59.5 ст. 59.5 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що позивачем з метою погашення податкового боргу на адресу відповідача направлено податкову вимогу форми "Ф" № 21879-17 від 27.02.2018 на суму 24983,00 грн.

Вказана вимога скерована на податкову адресу відповідача, однак поштове відправлення повернулось на адресу податкового органу з відміткою відділення поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання».

За приписами п. 42.2 ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному п. 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення (п. 42.5 ст. 42 ПК України).

Таким чином, податкова вимога форми "Ф" № 21879-17 від 27.02.2018 на суму 24983,00 грн вважається врученою ФОП ОСОБА_1 у силу п. 42.2, 42.5 ст. 42 ПК України.

Проте вказана податкова вимога залишилась без виконання. Податкова заборгованість відповідача в повному обсязі не погашалась, а навпаки збільшилась. Таким чином, станом на день звернення позивача з цим позовом до суду загальна заборгованість відповідача становить 84885,25 грн.

У матеріалах справи наявні докази скерування відповідачу зазначеної вище податкової вимоги та відсутні докази її оскарження.

Згідно з п. п. 95.1-95.2 ст. 95 ПК України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі його недостатності-шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

При цьому, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження (п. 87.11. ст. 87 ПК України).

Наведені положення законодавства дають підстави для висновку, що юридичним фактом, з настанням якого законодавець пов`язує реалізацію права контролюючого органу на примусове стягнення податкового боргу, у тому числі шляхом звернення до суду, є дотримання таких умов: надіслання платнику податкової вимоги рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи вручення її особисто платнику або його законному чи уповноваженому представникові; сплив строку у 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідач визнає позовні вимоги ГУ ДПС у Львівській області в повному обсязі, просить розстрочити стягнення податкового боргу в сумі 84885,25 грн рівними щомісячними платежами на 12 місяців.

З огляду на встановлені судом фактичні обставини справи визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує будь-чиїх прав та свобод. З огляду на це суд вважає позовні вимоги Головного управління ДПС у Львівській області обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови. Пунктом 2 частини шостої статті 246 КАС України передбачено, що у разі необхідності у резолютивній частині рішення також вказується про надання відстрочення чи розстрочення виконання рішення.

В обгрунтування необхідності розстрочення виконання рішення суду відповідач покликається на скрутне фінансове (майнове) становище, на підтвердження якого долучає копію декларації про майновий стан за 2020 рік, виписку з банківського рахунку відповідача за період із 01.01.2021 по день підготовки відзиву на позов, довідку про суми заборгованості відповідача перед третіми особами, докази виникнення кредиторської заборгованості. Також звертає увагу на наслідки для ведення бізнесу від введення карантинних заходів для непоширення Covid-19, які розпочаті у березні 2020 року і тривають до цього часу.

З огляду на повідомлені відповідачем обставини та надані на їх підтвердження докази суд дійшов висновку, що наявні об`єктивні обставини, які суттєво ускладнюють виконання цього судового рішення; це є підставою для надання відповідачу розстрочення виконання рішення суду. Оскільки відповідач просить розстрочити виконання рішення суду в межах передбачених КАС України строків, суд вважає за можливе задовольнити заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та розстрочити стягнення 84 885,25 грн для погашення податкового боргу на 12 місяців рівними частинами наступним чином: до 30 листопада 2021 року - 7073,77 грн; до 31 грудня 2021 року - 7073,77 грн; до 31 січня 2022 року - 7073,77 грн; до 28 лютого 2022 року - 7073,77 грн; до 31 березня 2022 року - 7073,77 грн; до 30 квітня 2022 року - 7073,77 грн; до 31 травня 2022 року - 7073,77 грн; до 30 червня 2022 року - 7073,77 грн; до 31 липня 2021 року - 7073,77 грн; до 31 серпня 2022 року - 7073,77 грн; до 30 вересня 2022 року - 7073,77 грн; до 31 жовтня 2022 року - 7073,78 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача - суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 72-77, 139, 242-246, 255, 293, 295, п. 3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України, пп. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України, суд

в и р і ш и в :

позов Головного управління ДПС у Львівській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - задовольнити повністю.

Стягнути до бюджету з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податковий борг в сумі 84 885 (вісімдесят чотири тисячі вісімсот вісімдесят п`ять) гривень 25 копійок.

Розстрочити виконання рішення суду про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 84 885,25 грн для погашення податкового боргу на 12 місяців, затвердивши такий графік платежів на виконання цього рішення суду:

- до 30 листопада 2021 року - 7073,77 грн;

- до 31 грудня 2021 року - 7073,77 грн;

- до 31 січня 2022 року - 7073,77 грн;

- до 28 лютого 2022 року - 7073,77 грн;

- до 31 березня 2022 року - 7073,77 грн;

- до 30 квітня 2022 року - 7073,77 грн;

- до 31 травня 2022 року - 7073,77 грн;

- до 30 червня 2022 року - 7073,77 грн;

- до 31 липня 2021 року - 7073,77 грн;

- до 31 серпня 2022 року - 7073,77 грн;

- до 30 вересня 2022 року - 7073,77 грн;

- до 31 жовтня 2022 року - 7073,78 грн.

Судовий збір стягненню з відповідача не підлягає.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням п. 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. При цьому, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до або через суд першої інстанції, який ухвалив рішення.

Позивач - Головне управління ДПС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35; ).

Відповідач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

Суддя Сидор Н.Т.