Справа № 420/5456/21
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2021-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5456/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Білостоцького О.В.

При секретарі: Грачук В.І.

За участю сторін:

Представника позивача: Шевченко М.В.

Представника відповідача: Вовк Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «БОНА ДОМУС» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про визначення коду товару,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БОНА ДОМУС» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про визначення коду товару №КТ-UA-2021 від 26.02.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 21.01.2021 року ним було подано до Одеської митниці Держмитслужби митну декларацію №UA500500/2021/002381 з визначеним кодом товару УКТ ЗЕД . Водночас під час здійснення митного оформлення товару відповідачем було прийнято рішення №КТ-UA-2021 від 26.02.2021 року, яким змінено код декларованого позивачем товару УКТ ЗЕД з на . Водночас товариство з обмеженою відповідальністю «БОНА ДОМУС» не погоджується із зазначеним рішенням та вважає його протиправним, оскільки таке рішення не узгоджується з висновками лабораторних досліджень.

Ухвалою суду від 13.04.2021 року позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «БОНА ДОМУС» до Одеської митниці Держмитслужби було прийнято до розгляду, у справі було відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами в порядку, визначеному ч.5 ст.262 КАС України.

14.06.2021 року подальший розгляд справи було вирішено проводити в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання.

15.07.2021 року ухвалою суду підготовче провадження у справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні 27.09.2021 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в адміністративному позові, та просив їх задовольнити.

Представник Одеської митниці Держмитслужби проти задоволення позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «БОНА ДОМУС» заперечувала з підстав, викладених у відзиві на адміністративний позов та наполягала, що оскаржуване рішення є законними та обґрунтованими, винесеними у відповідності до вимог чинного законодавства.

Судом у справі було встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «БОНА ДОМУС» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 09.12.2013 року за №0047982.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, видами діяльності позивача є: інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах (основний); 46.18 Діяльність посередників, що спеціалізуються в торгівлі іншими товарами; 46.76 Оптова торгівля іншими проміжними продуктами; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 69.20 Діяльність у сфері бухгалтерського обліку й аудиту; консультування з питань оподаткування; 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування.

04.11.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БОНА ДОМУС» (як покупцем) та компанією JLIP Group CO., LTD (Китай) (як продавцем) було укладено контракт №QG20, за умовами якого продавець продає, а покупець купує промислові товари, а також інші товари в асортименті, кількості та за цінами вказаними в інвойсі (рахунках продавця), які являються невід`ємною частиною даного договору (а.с. 21-23).

На виконання умов зазначеного контракту на адресу позивача компанією JLIP Group CO., LTD (Китай) був поставлений товар (пластикова підставка для столових приборів), код УКТ ЗЕД якого був визначений продавцем « », що підтверджується експортною митною декларацією та інвойсом.

21.01.2021 року з метою митного оформлення товарів отриманих позивачем за вищезазначеним Контрактом №QG20, товариством з обмеженою відповідальністю «БОНА ДОМУС» було подано до Одеської митниці Держмитслужби митну декларацію №UA500500/2021/002381.

При цьому, як вбачається з графи 31 митної декларації №UA500500/2021/002381, позивачем до митного оформлення було заявлено наступний товар: вироби побутові кухонні пластикові, підставка під гарячий посуд, склад: полівінілхлорид, розмір 97х58 см. 82500 шт. Торгівельна марка Bona Domus. Країна виробництва Китай. Виробник - JLIP Group CO., LTD.

При цьому у графі 33 вищезазначеної митної декларації позивачем визначено код даного товару згідно УКТ ЗЕД 39241000.

22.01.2021 року з метою перевірки відповідності кількості та опису товару, зазначених позивачем у митній декларації № UA500500/2021/002381 Одеською митницею Держмитслужби було проведено митний огляд товарів позивача та відібрано проби (зразки) товару, про що було складено відповідні акти (а.с. 19-20).

Відповідно до висновку Одеського управління з питань експертиз та досліджень Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби від 26.02.2021 року №-0140, товар №1 поданий до митного оформлення є пласким виробом, прямокутної форми, непрозорий; гнучкий, не самоклейний, з малюнком на лицьовому боці та зображенням сітки з квадратними вічками сірого кольору на зворотному боці. Є трьохшаровим матеріалом: 1 шар лицьовий шар з малюнком - синтетичні полімери пропілену (поліпропилен); 2 шар середній шар синтетичні поліолефіни, з мінеральним наповнювачем карбонатом кальцію; 3 шар шар нетканого матеріалу волокна текстильного матеріалу з синтетичного полімерного матеріалу (поліпропілену), з мінеральним наповнювачем карбонатом кальцію.

26.02.2021 року відділом ВМО №2 м/п «Одеса-вантажний» Одеської митниці Держмитслужби було прийнято рішення про визначення коду товару №КТ-UA-2021 від 26.02.2021 року, яким заявлений позивачем код товару за УКТЗЕД у митній декларації №UA500500/2021/002381 було змінений на код УКТЗЕД . Також відповідачем було наведений наступний опис товару №1: білизна столова, підставка під гарячий посуд. Являє собою плаский виріб, прямокутної форми, непрозорий, гнучкий, не самоклейний, з трьохшарового матеріалу: 1 лицьовий шар з полімерного непористого матеріалу, який видно у поперечному перерізі з поліпропілену; 2 шар середній шар з полімерного непористого матеріалу, який видно у поперечному перерізі з поліолефінів, 3 шар шар нетканого матеріалу, білого кольору з синтетичних волокон з поліпропілену. Нетканий матеріал, повністю покритий з одного боку.

Не погоджуючись з обґрунтованістю прийняття відповідачем рішення про визначення коду задекларованого товару та вважаючи його протиправним, позивач звернувся за захистом порушених прав та інтересів до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Заслухавши пояснення, доводи та заперечення сторін, дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 1 Митного кодексу України (надалі - МК України), законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Статтею 543 МК України визначено, що безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на органи доходів і зборів.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 246 Митного кодексу України №4495-VI від 13.03.2012 року, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до ч. 1 ст. 318 Митного кодексу (далі МК) України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Частиною 2 ст. 318 Митного кодексу України передбачено, що митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України.

Частиною 1 статті 257 Митного кодексу України, передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Частинами 1, 2 ст.67 Митного кодексу України встановлено, що українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів.

Статтею 69 МК України встановлено, що товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів, орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Згідно з частиною сьомою статті 69 Митного Кодексу України рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Із наведених положень слідує, що: класифікацію товарів за УКТ ЗЕД здійснює декларант; орган доходів і зборів здійснює контроль за такою класифікацією; орган доходів і зборів може самостійно визначити код задекларованого товару лише у тому разі, коли виявить порушення правил класифікації з боку декларанта.

Згідно ч.1 ст.356 Митного кодексу України, взяття проб (зразків) товарів здійснюється посадовими особами органу доходів і зборів в рамках процедур митного контролю та митного оформлення з метою встановлення характеристик, визначальних для: 1) класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД; 2) перевірки задекларованої митної вартості товарів; 3) встановлення країни походження товарів; 4) встановлення належності товарів до наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, прекурсорів, сильнодіючих чи отруйних речовин; 5) встановлення належності товарів до предметів, що мають художню, історичну чи археологічну цінність; 6) встановлення належності товарів до таких, що виготовлені з використанням об`єктів права інтелектуальної власності, що охороняються відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 Митного кодексу України, дослідження (аналізи, експертизи) проводяться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, чи його відокремленого підрозділу або інших експертних установ (організацій), призначених органом доходів і зборів. Зазначені дослідження (аналізи, експертизи) проводяться з метою забезпечення здійснення митного контролю та митного оформлення і не є судовими експертизами.

Термін класифікація товару для цілей розділу IV Митного кодексу України міститься в пункті 3 Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року №650 (далі - Порядок №650), та розуміється як: визначення коду товару відповідно до вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, передбачених Законом України "Про митний тариф України" (далі - Основні правила інтерпретації УКТ ЗЕД), з урахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД, рішень Комітету з Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації, методичних рекомендацій щодо класифікації окремих товарів згідно з вимогами УКТ ЗЕД, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи на виконання статті 68 Кодексу, до початку переміщення товару через митний кордон України, під час митного оформлення та після завершення митного оформлення.

Також, у пункті 3 розділу І Порядку №650 визначено, що контроль правильності класифікації товарів - це перевірка правильності опису товару та відповідного йому коду в митній декларації вимогам Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД під час проведення процедур його митного контролю та митного оформлення.

Згідно з пунктами 1, 2 розділу ІІІ Порядку №650, декларант або уповноважена ним особа класифікує товари згідно з УКТ ЗЕД при їх декларуванні відповідно до ст. 69 МК України, а посадові особи митного поста здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час проведення митних формальностей при митному оформленні товарів.

Пунктом 4 розділу ІІІ Порядку №650 встановлено, що контроль правильності класифікації товарів здійснюється, зокрема, шляхом:

- перевірки відповідності відомостей про товар та коду товару згідно з УКТ ЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД з урахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи відповідно до вимог статті 68 Кодексу;

- заявленого коду товару відомостям, наведеним у базі даних "Класифікаційні рішення" програми "Інспектор 2006" ЄАІС. При цьому, така відповідність поділяється на три категорії: а) ідентичні товари; б) подібні (аналогічні) товари; в) товари, які не підпадають під вимоги підпунктів "а" та "б" абзацу четвертого цього пункту, але мають схожі: характеристики, які є визначальними для класифікації товару; призначення або принцип дії яких є основним для класифікації товару.

У разі неможливості однозначно перевірити правильність класифікації товару на підставі задекларованих відомостей відповідно до вимог статті 69 Кодексу, декларант або уповноважена ним особа письмово повідомляється про необхідність надання додаткових документів чи відомостей, необхідних для підтвердження задекларованого ним коду товару згідно з УКТ ЗЕД. При електронному декларуванні посадова особа ВМП або ПМО чи митного поста за допомогою АСМО створює та передає декларанту або уповноваженій ним особі засвідчене електронним цифровим підписом електронне повідомлення про необхідність подання документів, які підтверджують класифікацію товару (пункт 5 розділу ІІІ Порядку №650).

У разі відмови у наданні декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів чи відомостей посадовою особою митного органу здійснюються митні формальності за наявними документами та відомостями з використанням довідкової інформації. При проведенні цих митних формальностей або підтверджується код товару, або надається відмова в митному оформленні та за наявності достатньої інформації виноситься Рішення (пункт 6 розділу ІІІ Порядку №650).

Згідно статті 1 Закону України «Про Митний тариф України», митний тариф України є невід`ємною частиною цього Закону та містить перелік ставок загальнодержавного податку - ввізного мита на товари, що ввозяться на митну територію України і систематизовані згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), складеною на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів.

Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року №428, УКТЗЕД є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України «Про Митний тариф України», що використовується для цілей тарифного та інших видів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, ведення статистики зовнішньої торгівлі та здійснення митного оформлення товарів.

УКТЗЕД складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації (далі - Гармонізована система) з урахуванням Комбінованої номенклатури Європейського Союзу (далі - Комбінована номенклатура) (пункт 3 Порядку №428).

З метою забезпечення єдиного тлумачення і застосування УКТЗЕД в Україні запроваджено пояснення до УКТ ЗЕД, побудовані на основі Пояснень до Гармонізованої системи опису та кодування товарів 2012 року і Пояснень до Комбінованої номенклатури Європейського Союзу та затверджені наказом Державної фіскальної служби України від 09.06.2015 року №401.

Відповідно до Правила 1 Основних правил Інтерпретації назви розділів, груп та підгруп наводяться лише для зручності користування. Для юридичних цілей класифікація товарів проводиться виходячи з найменувань товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і якщо тексти назв та примітки не вимагають іншого відповідно до таких положень.

Відповідно до положень Основних правил інтерпретації УКТЗЕД Митного тарифу України, встановленого Законом України "Про Митний тариф України" від 19.09.2013 року №584-VII, класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється за такими правилами:

1. Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил:

2. (a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;

(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини.

Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

3. У разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:

(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;

(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;

(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

4. Товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.

Таким чином, зазначеними Правилами передбачено, що при віднесенні товару до тієї чи іншої позиції слід виходити з більш конкретного опису товару, тобто саме характеристики товару є визначальними для класифікації товару відповідно до УКТ ЗЕД.

Відповідно до Правила 6 Основних правил інтерпретації для юридичних цілей класифікація товарів у підпозиціях будь-якої товарної позиції проводиться відповідно до назви підпозицій і приміток, які стосуються підпозицій, а також вищезазначених Правил, за умови, що порівнювати можна лише підпозиції одного рівня. У цілях цього Правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів та груп, якщо не обумовлено інше.

Суд зазначає, що імпортований позивачем товар було задекларовано за кодом 39241000 УКТЗЕД. При цьому позивачем до митного органу було додано документи, які дають можливість перевірити правильність класифікації товару на підставі задекларованих відомостей.

Разом з тим, відповідачем було прийнято рішення про віднесення імпортованого позивачем товару до коду УКТЗЕД.

Судом були проаналізовані положення Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності стосовно товарних позицій 3924 та 6302.

Так, група 39 має назву - пластмаси, полімерні матеріали та вироби з них, товарна позиція 3924 має назву посуд та прибори столові або кухонні, iншi речi домашнього вжитку, гiгiєнiчнi або туалетні вироби з пластмас, та має в тому числі підпозицію 3924 10 00 00 - посуд та прибори столові або кухонні, iншi речi домашнього вжитку, гiгiєнiчнi або туалетні вироби з пластмас (яку було зазначено в митній декларації позивачем).

Згідно з пояснень до групи 39 у разі коли тканини або полотна трикотажні, повсть чи фетр, або неткані матеріали, які застосовуються з метою армування, рукавички, рукавиці або мітенки, просочені або вкриті пористою пластмасою, розглядаються у групі 39, навіть якщо вони:

виготовлені з тканин або полотен трикотажних (крім тих, що належать до товарної позиції 5903), повсті або фетру, або нетканих матеріалів, просочених або вкритих пористою пластмасою, або

виготовлені з непросочених або невкритих тканин або полотен трикотажних, повсті або фетру, або нетканих матеріалів, які потім було піддано просоченню або вкриванню пористою пластмасою.

В свою чергу група товару 63 має назву інші готові текстильні вироби; набори; одяг та текстильні вироби, що використовувалися; ганчір`я; товарна позиція 6302 - бiлизна постiльна, столова, туалетна або кухонна; підпозицію з нетканих матеріалів.

Відповідно до пунку «h» Розділ XI «Текстильні матеріали та текстильні вироби» Закону України «Про Митний тариф України» (в який входить також і група товарів 63) до цього розділу на включаються тканини, трикотажні полотна, повсть або неткані матеріали, просочені, покриті чи дубльовані пластмасою, або вироби з них (група 39).

Так у висновку Одеського управління з питань експертиз та досліджень Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби від 26.02.2021 року №-0140, вбачається, що нетканий матеріал повністю покритий з одного боку. Покриття видно неозброєним оком структура текстильного матеріалу не видна. При цьому виріб є трьохшаровим матеріалом: 1 шар лицьовий шар з малюнком - синтетичні полімери пропілену (поліпропилен); 2 шар середній шар синтетичні поліолефіни, з мінеральним наповнювачем карбонатом кальцію; 3 шар шар нетканого матеріалу волокна текстильного матеріалу з синтетичного полімерного матеріалу (поліпропілену), з мінеральним наповнювачем карбонатом кальцію.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі вищезазначеного, враховуючи наведені вище приписи пункту 3 (b) правил інтерпретації УКТ ЗЕД (суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати), а також опис коду 3924 10 00 00 УКТ ЗЕД, додаткову Примітку 1 до Групи 39, суд дійшов висновку, що імпортований позивачем товар № 1 має визначатися за кодом 3924 10 00 00, що також узгоджується з висновком Одеського управління з питань експертиз та досліджень Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби від 26.02.2021 року №-0140.

За таких умов, суд доходить висновку що рішення відповідача про визначення коду товару №КТ-UA-2021 від 26.02.2021 року є необґрунтованим, а тому протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем до позовної заяви була додана квитанція про сплату судового збору за подання адміністративного позову у загальній сумі 2270,00 грн.

На підставі вищезазначеного, враховуючи наявність підстав для задоволення позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю «БОНА ДОМУС» у повному обсязі, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача суму сплаченого ним судового збору з Одеської митниці Держмитслужби за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 12, 72-80, 173, 179-181, 192-194, 205, 241-246, 251, 255, 258, 260, 262, 293-295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «БОНА ДОМУС» (65005, м. Одеса, вул. Бугаївська, 41) до Одеської митниці Держмитслужби (65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21А) про визнання протиправним та скасування рішення про визначення коду товару задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці Держмитслужби про визначення коду товару №КТ-UA-2021 від 26.02.2021 року.

Стягнути з Одеської митниці Держмитслужби за рахунок її бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «БОНА ДОМУС» суму сплаченого позивачем судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 2270,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний суддею 07 жовтня 2021 року.

Суддя О.В. Білостоцький