Справа № 420/3493/21
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2021-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3493/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., при секретарі Кузьменко Е.Х., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Заступника голови Київського районного суду м.Одеси Тонконоженка Миколи Миколайовича (вул..Варненська, 36, м.Одеса, 65080) про визнання дій протиправними,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Заступника голови Київського районного суду м.Одеси Тонконоженка Миколи Миколайовича, за результатом якого позивач просить:

визнати неправомірними дії заступника голови Київського районного суду міста Одеси Тонконоженка Миколи Миколайовича із підписання супровідного листа Київського районного суду м. Одеси від 09 серпня 2019 року вихідний № 520/15285/17/30091/2019 про направлення справи № 520/15285/17 за позовом за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визнання заповiту недійсним, визнання свідоцтва про спадщину за законом та за заповітом недійсними, скасування свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом та про визнання права власності в порядку спадкування за законом разом iз медичною документацією до КОМУНАЛЬНОГО НЕКОМЕРЦІЙНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ОДЕСЬКИЙ ОБЛАСНИЙ МЕДИЧНИЙ ЦЕНТР ПСИХІЧНОГО ЗДРОВ`Я".

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що дії заступника голови Київського районного суду м. Одеси Тонконоженка М.М. iз підписання супровідного листа вiд 09 серпня 2019 року вихiдний № 520/15285/17/30091/2019 про направлення цивільної справи № 520/15285/17 до КНП "ООМЦПЗ" Для проведення посмертної судово-психіатричної експертизи на підставі ухвали Київського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2019 року є неправомірними через відсутність підстави для повторного направлення справи для проведення експертизи, у зв`язку із її проведенням.

Ухвалою суду від 12.03.2021 року було відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 13.05.2021 року продовжено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 19.08.2021 року закрити підготовче провадження у справі. Призначено адміністративну справу до судового розгляду, на « 17» вересня 2021 року о « 11» годині « 30» хвилин за участю сторін.

Ухвалою суду від 17.09.2021 року призначено наступне судове засідання на « 27» вересня 2021 року о « 11» годині « 45» хвилин за участю сторін. Зупинено провадження по адміністративній справі №420/3493/21 до моменту отримання судом додаткових письмових доказів по справі, а саме до 27.09.2021 року.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що відповідно до статті 24 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» голова місцевого суду визначає адміністративні повноваження заступника голови місцевого суду. Наказом голови Київського районного суду м. Одеси від 06 червня 2017 року №45-зп на мене, як заступника голови Київського районного суду м. Одеси, покладені обов`язки з питань організації роботи суду, одним з яких є право підпису супровідних листів про направлення справ за межі суду. З супровідного листа про направлення справи вбачається, що підставою направлення цивільної справи No520/15285/17 до КНП «ООМЦПЗ» була ухвала головуючого судді Огренич І.В. вiд 11.04.2019 року, яка, згiдно довiдки No20 вiд 12.04.2021 року, на момент направлення справи до експертної установи знаходилась у щорiчнiй основній відпустці (згідно наказу №86-в від 20.06.2019 року). В подальшому, 14.12.2020 року ухвалою головуючого судді призначено повторну посмертну судово-психіатричну експертизу та 18.12.2020 року цивільну справу №520/15285/17 з додатками направлено до Комунального некомерційного підприємства «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня iм. академіка О.I. Ющенко Вінницької обласної ради, відділення №9 для виконання ухали суду від 14.12.2020 року та до теперішнього часу не повернута до Київського районного суду м. Одеси. Враховуючи зазначене, заступник голови Київського районного суду м.Одеси не порушив прав позивача ОСОБА_1 та діяв в межах чинного законодавства.

У відповіді на відзив представник позивача підтримав доводи викладені у позові та просив його задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

ОСОБА_1 є відповідачем у цивільній справі № 522/15285/17 за позовом за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним, визнання свідоцтва про спадщину за законом та за заповітом недійсними, скасування свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом та про визнання права власності в порядку спадкування за законом, яка розглядається Київським районним судом м. Одеси під головуванням одноособово судді Огренич І.В..

Ухвалою суду Київського районного суду м. Одеси вiд 11 квітня 2019 року у вказаній справі було призначено посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої було доручено експертам КОМУНАЛЬНОГО НЕКОМЕРЦІЙНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ОДЕСЬКИЙ ОБЛАСНИЙ МЕДИЧНИЙ ЦЕНТР ПСИХІЧНОГО ЗДОРОВ`Я (далі - КНП "ООМЦПЗ"). На вирішення експертизи були поставлені два питання щодо можливості ОСОБА_5 усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними станом на 09 червня 1989 року та станом на 11 червня 2010 року.

Ухвалою суду Київського районного суду м. Одеси від 27.06.2019 року зупинено провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів дарування, визнання недійсним заповіту, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом та за заповітом, визнання недійними та скасування запису та рішення державного реєстратора, визнання права власності. Цивільну справу №520/15285/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів дарування, визнання недійсним заповіту, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом та за заповітом, визнання недійними та скасування запису та рішення державного реєстратора, визнання права власності, направлено до Комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради» (КНП «ООМЦПЗ» ООР») (, місцезнаходження 65006, місто Одеса, вул. Академіка Воробйова, буд. 9) для проведення посмертної судово-психіатричної експертизи, призначеної ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2019р..

На виконання вказаної ухвали супровідним листом Київського районного суду м. Одеси від 11 липня 2019 року № 18 цивільну справу № 520/15285/17 у трьох томах разом із медичною документацією було направлено до КНП "ООМЦПЗ" для проведення експертизи.

02 серпня 2019 року експертами КНП "ООМЦПЗ" було складено висновок № 327 у якому були наданi вiдповi на обидва питання, які були поставлені судом. Супровідним листом КНП "ООМЦПЗ" від 07 серпня 2019 року №527 вищевказаний висновок № 327 разом із матеріалами справи та медичною документацією було надіслано до Київського районного суду м. Одеси.

09 серпня 2019 року матеріали цивільної справи № 522/13285/17 разом із медичною документацією супровідним листом за підписом заступника голови Київського районного суду м. Одеси Тонконоженка Миколи Миколайовича були направлені до КНП "ООМЦПЗ" для проведення експертизи на підставі ухвал суду від 11 квітня 2019 року та 27 червня 2019 року.

Позивач не погоджується з діями відповідача щодо повторного направлення судової справи на експертизу та звернувся до суду.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги не підлягаючими задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.24 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» голова місцевого суду визначає адміністративні повноваження заступника голови місцевого суду.

Згідно з ст.25 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» заступник голови місцевого суду здійснює адміністративні повноваження, визначені головою суду.

На підставі наказу голови Київського районного суду міста Одеси № 45-зп від 06.06.2017 заступник голови Київського районного суду міста Одеси Тонконоженко М.М., зокрема, має право підпису супровідних листів про направлення справ за межі суду на підставі відповідного процесуального документу за дорученням голови суду.

Судом встановлено, що з супровідного листа про направлення справи вбачається, що підставою направлення цивільної справи №520/15285/17 до КНП «ООМЦПЗ» була ухвала головуючого судді Огренич І.В. вiд 11.04.2019 року, яка, згiдно довідки №20 від 12.04.2021 року, на момент направлення справи до експертної установи знаходилась у щорiчнiй основній відпустці (згідно наказу №86-в вiд 20.06.2019 року). В подальшому, 14.12.2020 року ухвалою головуючого судді призначено повторну посмертну судово-психіатричну експертизу та 18.12.2020 року цивільну справу № 520/15285/17 з додатками направлено до Комунального некомерційного підприємства «Вінницька обласна клiнiчна психоневрологічна лікарня iм. академіка О.І. Ющенко Вінницької обласної ради, вiддiлення №9 для виконання ухали суду від 14.12.2020 року.

Таким чином, судом встановлено наявність в судовій справі № 522/13285/17 двох висновків експерта та те, що справу направлено на третю експертизу.

Відповідно до ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

Статтею 106 ЦПК України, передбачено можливість проведення експертизи на замовлення учасників справи.

Так, у ч.6 ст.103 ЦПК України міститься норма, яка визначає, що: «експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду».

Варто зазначити, що висновок експерта, складений за ухвалою суду та висновок експерта, підготовлений на замовлення учасника справи, повинен містити запис, де вказано, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Таким чином, висновок експерта, отриманий у різному порядку, матиме однаковий процесуальний статус доказу, поданого до суду.

Виходячи з вищенаведеного, учасники справи керуються принципом змагальності, подаючи докази до суду, включаючи висновки експертів, а суд, в свою чергу, призначатиме експертизу лише у визначених законом випадках. Такий порядок подання висновку повинен в цілому скоротити строки проведення судових експертиз та сприятиме швидкому розгляду справ у суді.

В даному випадку позивач зазначає, що після повторного направлення справи для проведення посмертної судово-психіатричної експертизи, висновок експерта змінився, та може вплинути на права позивача, на що суд, відповідно до наведеного вище, зазначає, що сторони по справі №520/15285/17 не позбавлені проведення посмертної судово-психіатричної експертизи на власне замовлення у експерта який має відповідний кваліфікаційний рівень та в порядку змагальності, в рамках цивільного провадження, надавати до суду відповідні докази.

Відповідно до ст.110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Відповідно до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд зазначає, що направлення справи на експертизу, ніяким чином не порушує прав позивача, в даному випадку вбачається незгода позивача з висновком експерта КНП "ООМЦПЗ" № 327 який був направлений до суду супровідним листом № 535 вiд 12 серпня 2019 року та його відмінність від висновку експерта КНП "ООМЦПЗ" № 327 який був направлений до суду супровідним листом №527 від 07.08.2019р. що є предметом доказування допустимості доказів у рамках цивільної справи №520/15285/17.

Окремо суд зазначає, що ціллю адміністративного судочинства є відновлення порушеного права, проте позивачем не визначено способу відновлення, на його думку, порушеного діями Заступника голови Київського районного суду м.Одеси Тонконоженка Миколи Миколайовича права позивача.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В рамках цієї справи навіть задоволення судом заявлених позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача не відновить прав чи законних інтересів позивача, оскільки їх відновлення може відбутись лише при розгляді його цивільної справи шляхом визнання недопустимим доказу - наведеного висновку судової експертизи через порушення процедури направлення справи для надання повторного висновку.

Таким чином, оскільки позивачем обраний невірний спосіб захисту порушеного права, суд повинен відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог на підставі положень ч.1 ст.245 КАС України.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Відповідно до п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року, заява 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

З огляду на викладене, відповідач діяв відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та покладених на нього обов`язків наказом голови Київського районного суду міста Одеси № 45-зп від 06.06.2017, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Заступника голови Київського районного суду м.Одеси Тонконоженка Миколи Миколайовича (вул..Варненська, 36, м.Одеса, 65080) про визнання дій протиправними - відмовити.

Повний текст рішення складений та підписаний суддею 07.10.2021 року.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С. Єфіменко

.