Справа № 380/2039/21
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2021-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/2039/21 пров. № А/857/11465/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року (суддя Костецький Н.В., час ухвалення - не зазначено, місце ухвалення - м.Львів, дата складання повного тексту 19.04.2021),

в адміністративній справі №380/2039/21 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

про визнання протиправними дій, стягнення індексації грошового забезпечення,

встановив:

У лютому 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Мостиського прикордонного загону (військова частина 1494) ЗРУ ДПС України, в якому просив: 1) визнати протиправними дії відповідача у відношенні до позивача щодо невірного нарахування індексації грошового забезпечення у період з 01 січня 2016 року по 14 жовтня 2019 року; 2) стягнути з відповідача на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 14 жовтня 2019 року у сумі 131897,05 грн.; 3) стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати у сумі 1961,28 грн. сплачені за проведення судово-економічної експертизи.

Відповідач позовних вимог не визнав, вважаючи, що такі не підлягають до задоволення, в суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву, просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19.04.2021 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо невірного нарахування індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 у період з 01 січня 2016 року по 14 жовтня 2019 року. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у період з 01 січня 2016 року по 14 жовтня 2019 року з врахуванням базових місяців січня 2008 року та березня 2018 року, із врахуванням виплачених сум. Судом вирішено, що судові витрати стягненню не підлягають.

З цим рішенням суду першої інстанції від 19.04.2021 року не погодився ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ), який є правонаступником відповідача ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_2 ), та оскаржив його в апеляційному порядку. Апелянт вважає, що суд першої інстанції неповно дослідив обставини справи та при ухваленні рішення неправильно застосував норми матеріального права з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що на час виключення позивача із списку особового складу загону на всіх видів грошового забезпечення спору між позивачем та Мостиським прикордонним загоном щодо виплачених сум не було. Вказує, що на виконання рішення суду від 17.09.2020 у справі №380/4200/20 ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_2 ) було здійснено нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення. В липні 2015 року відбулось підвищення грошового забезпечення позивача, відтак липень 2015 року є базовим місяцем для нарахування позивачу індексації грошового забезпечення. Наступним базовим місяцем є березень 2018 року.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 19.04.2021 року та прийняти нове, яким у задоволенні позовну відмовити повністю.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з врахуванням наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Наказом начальника НОМЕР_3 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України «Про особовий склад» №282-ос від 11.10.2019 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення старшого прапорщика ОСОБА_1 , інспектора прикордонної служби майстра начальника відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби (тип С), звільненого за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) пункту 2 ч.5 ст.26 Закону у запас, з 14.10.2019 року (а.с. 12).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17.09.2020 у справі №380/4200/20 визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо ненарахування та невиплати у повному обсязі ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 до 14.10.2019; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 14.10.2019 включно з урахуванням виплачених сум.

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_4 позивачу нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення період з 01.01.2016 по 14.10.2019 в сумі 7646,87 грн.. Базовими місяцями при нарахуванні індексації для розрахунку суми індексації був липень 2015 року, березень 2018 року (а.с. 11-на звороті).

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо невірного нарахування індексації грошового забезпечення за спірний період, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Колегія суддів апеляційного суду враховує, що рішенням суду першої інстанції від 19.04.2021 року позовні вимоги задоволено частково.

Це рішення суду оскаржене в апеляційному порядку відповідачем в частині задоволених позовних вимог, а в частині відмови у задоволенні решта позовних вимог рішення суду не оскаржене позивачем в апеляційному порядку.

Відповідно до ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає висновки суду першої інстанції в оскарженій частині рішення вірними, з врахуванням наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до абз.1 ч.1 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII від 20.12.1991, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Абзацом другим ч.4 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Згідно з частин 2, 3 ст.9 цього ж Закону, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Частиною 1 ст.4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Судом враховано при вирішенні даного спору, що питання щодо підтвердження права позивача на індексацію грошового забезпечення за спірний період не є предметом спору у даній справі, оскільки вказане питання вирішено судом в межах адміністративної справи №380/4200/20, яке набрало законної сили 24.12.2020 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/91633957).

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні варто розуміти так, що учасники адміністративного процесу не зобов`язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких встановлені відповідні обставини.

Згідно із ч.2 ст.6 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників, визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 (далі - Порядок №1078).

Відповідно до п.1-1 Порядку №1078, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (застосовується з 01 січня 2016 року). Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. №491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення". Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Згідно з п.2 Порядку №1078, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Відповідно до п.4 Порядку №1078, індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Пунктом 5 Порядку № 1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру. До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Аналізуючи пункти 2, 5 Порядку №1078, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що для визначення базового місяця для проведення індексації доходів необхідно обрати місяць, в якому заробітна плата працівника зросла за рахунок її постійних складових, що відповідає правовій позиції Верховного Суду, наведеній у постанові від 13.01.2020 у справі №803/203/17 і від 22.07.2020 у справі №400/3017/19.

Схема посадових окладів осіб офіцерського складу Збройних Сил України затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", яка набрала чинності з 01.01.2008.

Таким чином, січень 2008 року є місяцем підвищення тарифних ставок (посадових окладів).

Разом з тим встановлено, що позивачу нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення період з 01.01.2016 по 14.10.2019 з визначенням базових місяців при нарахуванні індексації для розрахунку суми індексації - липень 2015 року, березень 2018 року.

30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб.

Пунктом четвертим цієї постанови установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Отже, постановою Кабінету Міністрів України №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб визначено інший порядок встановлення та розміру посадового окладу військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, а також змінено (підвищено) розміри посадових окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням відповідних категорій військовослужбовців.

Зазначена постанова набрала чинності з 01 березня 2018 року.

Враховуючи, що підвищення посадового окладу позивача з березня 2018 року відбулося у зв`язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України 30 серпня 2017 року постанови №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, якою змінено (підвищено) розміри окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням відповідних категорій військовослужбовців, тому саме березень 2018 року в контексті застосування у спірних правовідносинах норми абзацу першого пункту 5 Порядку № 1078 є місяцем підвищення доходів позивача (базовим місяцем), і значення індексу споживчих цін у цьому місяці приймається за 1 або 100 відсотків.

Відповідно до офіційних даних, що містяться на сайті Державної служби статистики України, з квітня 2018 року по листопад 2018 року індекс споживчих цін не перевищував 103%.

Водночас, правильно звернув увагу суд першої інстанції на те, що питання виплати суми індексації у місяці підвищення грошових доходів, а також виплати визначеної суми індексації до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) врегульовано абзацами третім, четвертим, шостим пункту 5 Порядку №1078, згідно з якими для вирішення питання про наявність підстав для виплати індексації у місяці підвищення доходу (базовому місяці) необхідно враховувати дві складові: розмір підвищення грошового доходу особи та суму індексації, що склалася у місяці підвищення цього грошового доходу і встановлювати, чи перевищує розмір підвищення грошового доходу особи суму індексації, що склалася у місяці його підвищення.

Якщо ж розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу, то індексація не нараховується; якщо ж розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, то сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. При цьому, до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 Порядку №1078.

Слушно зауважив окружний суд, що відповідно до вимог Закону України Про індексацію грошових доходів населення та Порядку №1078 обов`язок визначення розміру підвищення грошового доходу працівника та суми індексації, що склалася у місяці підвищення цього грошового доходу, а також встановлення факту перевищення розміру підвищення грошового доходу працівника над сумою індексації, що склалася у місяці його підвищення з метою вирішення питання про наявність підстав для виплати індексації у місяці підвищення доходу (базовому місяці) покладається безпосередньо на роботодавця.

Досліджуючи спірні правовідносини на підставі встановлених у справі обставин та наведених норм правового регулювання, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач безпідставно не врахував норми абзаців третього, четвертого, шостого пункту 5 Порядку №1078 в частині вирішення питання про наявність підстав для виплати позивачу індексації його грошового забезпечення у місяці підвищення доходу (березень 2018 року), не встановивши, чи перевищує розмір підвищення грошового доходу позивача суму індексації, що склалася у місяці підвищення такого доходу.

Доводи апеляційної скарги такого висновку суду не спростовують, а зводяться до непогодження із ним.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Колегія суддів вважає, що відповідач не довів правомірність своїх дій у відношенні до позивача щодо нарахування індексації грошового забезпечення у період з 01 січня 2016 року по 14 жовтня 2019 року.

Приймаючи до уваги наведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії відповідача у відношенні до позивача щодо невірного нарахування індексації грошового забезпечення у період з 01 січня 2016 року по 14 жовтня 2019 року є протиправними, та з метою належного способу захисту прав позивача обґрунтовано суд зобов`язав відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення у період з 01 січня 2016 року по 14 жовтня 2019 року з врахуванням базових місяців січня 2008 року та березня 2018 року, із врахуванням виплачених сум.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду винесене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для його скасування.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи, та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року в адміністративній справі №380/2039/21 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправними дій, стягнення індексації грошового забезпечення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль