Справа № 160/12318/21
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2021-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
при секретарі: Мартіросян Г.А.,
ВСТАНОВИВ:
22.07.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної прокуратури, в якому позивач, з урахуванням уточнень від 14.09.2021 року, просить суд:
- стягнути з відповідача - Дніпропетровської обласної прокуратури на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 01.12.2020 до 21.05.2021, в сумі 165852,18 грн., з відрахуванням з цієї суми податків, зборів та інших обов`язкових платежів.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу між суддями від 22.07.2021 року ця справа була розподілена судді Ількову В.В.
- відомості щодо поновлення позивача на займаній посаді, згідно рішення суду від 01.12.2020 року по справі №160/5928/20;
- відомості (інформацію) щодо проведених нарахувань та виплати позивачу грошових коштів за час вимушеного прогулу за період часу з 01.12.2020 року по 21.05.2021 року включно;
- документи щодо проведених нарахувань та виплат грошових коштів за час вимушеного прогулу позивачу за період роботи з 01.12.2020 року по 21.05.2021 року включно;
- довідку про середньомісячну та середньоденну заробітну плату позивача, розраховану у відповідності до ст. 27 Закону України "Про оплату праці" та п. 2, 5, 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, за два календарних місяці, що передували звільненню позивача із займаної посади, а саме квітень-березень 202 року та інші наявні докази щодо суті спору.
04.08.2021 року оголошено перерву у підготовчому засіданні; наступне підготовче засідання призначено на 02.09.2021 року.
20.08.2021 року відповідачем було подано до суду відзив на позовну заяву, а також долучені витребувані судом додаткові докази по справі.
02.09.2021 року позивачем долучені додаткові докази по справі.
02.09.2021 року оголошено перерву у підготовчому засіданні; наступне підготовче засідання призначено на 14.09.2021 року.
14.09.2021 року позивачем подана до суду письмова відповідь на відзив відповідача на позовну заяву.
14.09.2021 року позивачем подано клопотання про виправлення помилки у позовній заяві.
14.09.2021 року відповідачем подані письмові пояснення по справі.
14.09.2021 року витребувано у Дніпропетровської обласної прокуратури належним чином засвідчені копії таких документів:
- відомості щодо поновлення позивача на займаній посаді, згідно рішення суду від 01.12.2020 року по справі №160/5928/20;
- відомості (інформацію) щодо проведених нарахувань та виплати позивачу грошових коштів за час вимушеного прогулу за період часу з 01.12.2020 року по 21.05.2021 року включно;
- документи щодо проведених нарахувань та виплат грошових коштів за час вимушеного прогулу позивачу за період роботи з 01.12.2020 року по 21.05.2021 року включно;
- довідку про середньомісячну та середньоденну заробітну плату позивача, розраховану у відповідності до ст. 27 Закону України "Про оплату праці" та п. 2, 5, 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100, за два календарних місяці, що передували звільненню позивача із займаної посади, а саме квітень-березень 2020 року.
14.09.2021 року розгляд справи призначено на 30.09.2021 року.
16.09.2021 року відповідачем подані письмові пояснення.
23.09.2021 року відповідачем долучені до матеріалів справи, витребувані ухвалою суду, додаткові докази.
30.09.2021 року представником позивача було подано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні.
30.09.2021 року фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини четвертої статті 229 КАС України.
Суд перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.
Частиною четвертою статті 243 КАС встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
21.04.2021 року Третім апеляційним адміністративним судом було винесено постанову, якою рішення у справі №160/5928/20 від 01 грудня 2020 року було залишено без змін.
Вказує, що Дніпропетровською обласною прокуратурою рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року у справі №160/5928/20, належно не виконувалось.
Наказом керівника Дніпропетровської обласної прокуратури від 28 квітня 2021 року №1133к було скасовано наказ прокурора Дніпропетровської області від 30.04.2020 року за №378к про звільнення позивача з посади начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням, "яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Дніпропетровську область, управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Дніпропетровську область, та слідчих регіональної прокуратури прокуратури Дніпропетровської області та органів прокуратури на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» з 14 травня 2020 року.
Пунктом 2 наказу керівника Дніпропетровської обласної прокуратури від 28 квітня 2021 року №1133к було поновлено позивача на посаді начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Дніпропетровську область, управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Дніпропетровську область, та слідчих регіональної прокуратури прокуратури Дніпропетровської області та органів прокуратури з 15 травня 2020 року.
Вказує, що ознайомився з наказом про поновлення на роботі № 1133 від 28 квітня 2021 року лише 21.05.2021 року, відповідно вказаний день є днем фактичного поновлення на роботі.
Нарахування та виплата заробітної плати за час вимушених прогулів до дня фактичного поновлення на роботі, відповідно не відбувалось.
Фактично, час вимушеного прогулу, з дня звільнення до моменту фактичного поновлення його на робочому місці, склав період з 01.12.2020 року до 21.05.2021 року включно.
Позивач вказує, що рішенням суду від 01 грудня 2020 року йому було відшкодовано заробітну плату за час вимушеного прогулу виключно до моменту постановлення судового рішення - 01 грудня 2020 року, однак вказане рішення не було виконано негайно в частині поновлення на роботі, як і в частині виплати заробітної плати, що призвело до порушення його прав.
Відповідачем виплат та нарахувань за час вимушеного прогулу у період з 01.12.2020 року по 21.05.2021 року не здійснювалось.
Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
Відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись, на те, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.12.2020 року у справі №160/5928/20 частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Другої кадрової комісії прокуратури, прокуратури Дніпропетровської області про скасування рішення кадрової комісії, наказу про звільнення. Визнано протиправним та скасовано наказ прокурора Дніпропетровської області від 30.04.2020 № 378к. Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Дніпропетровську область, управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Дніпропетровську область, та слідчих регіональної прокуратури прокуратури Дніпропетровської області та органів прокуратури у Дніпропетровській обласній прокуратурі з 15.05.2020 року. Стягнуто з Дніпропетровської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 15.05.2020 по 01.12.2020 в сумі 197 038,06 гривень.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21.04.2021 року рішення суду першої інстанції у справі №160/5928/20 від 01.12.2020 залишено без змін.
На підставі цих рішень, наказом керівника Дніпропетровської обласної прокуратури від 28.04.2021 року №1133к позивача було поновлено на посаді начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Дніпропетровську область управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Дніпропетровську область, та слідчих регіональної прокуратури прокуратури Дніпропетровської області та органах прокуратури з 15 травня 2020 року.
28.04.2021 року прокуратурою області направлено лист ОСОБА_1 за № 07-888вих-21 на поштову адресу: АДРЕСА_1 та на електронну адресу про необхідність з`явитися до обласної прокуратури для ознайомлення із вищезазначеним наказом. Аналогічні листи направлено позивачу поштовим та електронним зв`язком 30.04.2021 року №07-902вих-21, 07.05.2021 №07-921вих-21. 17.05.2021 №07-968вих-21. 25.05.2021 №07-996вих-21.
Відповідач вказує, що оскільки позивач до 21.05.2021 до обласної прокуратури не з`являвся, наказ про поновлення його на роботі йому вручено не було.
Із вказаним наказом позивач ознайомився під підпис - 21.05.2021 року.
Штатний розпис Дніпропетровської обласної прокуратури, який був чинний на дату поновлення позивача не містить посади начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Дніпропетровську область управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Дніпропетровську область, та слідчих регіональної прокуратури прокуратури Дніпропетровської області.
Закон України «Про прокуратуру» не містить визначення терміну «рівнозначна посада».
Відповідно до положень п.19 розділу II Закону № 113-ІХ звільнення прокурорів за п. 9 4.1 ст. 51 Закону № 1697-VII здійснюється за умови настання однієї з підстав, передбачених пп. 1-4 п. 19 розділу II Закону № 113-IX.
Юридичним фактом, що зумовлює звільнення на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону №1697-VII в цьому випадку є рішення № 108 від 02.04.2020 року кадрової комісії №2 з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, яке не скасовано судом.
Враховуючи зазначене, наказом керівника Дніпропетровської обласної прокуратури № 1284к від 24.05.2021 року ОСОБА_1 звільнено з займаної посади, з яким останній ознайомився в той же день.
Щодо відомостей про проведення нарахувань та виплат позивачу грошових коштів за час вимушеного прогулу за період з 15.05.2020 року по 01.12.2020 року, зазначили про те, що відділом фінансування та бухгалтерського обліку обласної прокуратури надано довідку про середньомісячну та середньоденну заробітну плату ОСОБА_1 за два календарні місяці, що передували звільненню позивача із займаної посади, тобто за березень-квітень 2021 року та копії документів щодо проведених нарахувань та виплати заробітної плати ОСОБА_1 за період з 01.12.2020 по 21.05.2021 року, а саме: меморіальні ордери №№ 34, 34/1, 34/2 про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу згідно виконавчого листа за рішенням суду у справі №160/5928/20 та розрахунковий лист за травень 2021 року, витяг із списку перерахувань в банку №95 за другу половину травня 2021, платіжне доручення №1262 від 26.05.2021, виписка Державного казначейства від 28.05.2021 про рух коштів на рахунку.
Враховуючи наведене, на думку відповідача, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.12.2020 року в частині нарахування та виплати позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 15.05.2020 року по 01.12.2020 року виконано в повному обсязі.
Щодо несвоєчасного виконання рішення суду в частині поновлення на посаді, вказують про те, що відповідно до положень ст. 236 КЗпП України затримкою виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі необхідно вважати невидання власником (уповноваженим органом) наказу про поновлення працівника на роботі без поважних причин, негайно, після проголошення судового рішення.
Відповідач вказує, що наказ керівника Дніпропетровської обласної прокуратури №1133к від 28.04.2021 року про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіальногоуправління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Дніпропетровську область управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Дніпропетровську область, та слідчих регіональної прокуратури прокуратури Дніпропетровської області та органах прокуратури, підписано в день складення повного тексту постанови Третього апеляційного адміністративного суду, та відповідно, набрання законної сили рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.12.2021 у справі №160/5928/20.
Таким чином, на думку позивача, підстав для повторного стягнення судом з прокуратури області на користь позивача вже нарахованих та сплачених йому коштів не вбачається.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 31.01.2007 року проходив публічну службу на різних посадах в органах прокуратури згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 .
З 09.08.2019 року позивач обіймав посаду начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Дніпропетровську область, управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Дніпропетровську область, та слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області та органів прокуратури (наказ №1229к від 09.08.2019 року).
02.04.2020 року Кадрова комісія №2 прийняла рішення №108 «Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатом складення іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора», відповідно до якого:
- керуючись пунктами 13, 17 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», пунктом 6 розділу І, пунктом 5 розділу II Порядку проходження прокурорами атестації, враховуючи, що начальник відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Дніпропетровську область, управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Дніпропетровську область, та слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області та органів прокуратури, ОСОБА_1 за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора набрав 59 балів, що є менше прохідного балу для успішного складання іспиту, він не допускається до проходження наступних етапів атестації;
- у зв`язку із цим начальник відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Дніпропетровську область, управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Дніпропетровську область, та слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області та органів прокуратури, ОСОБА_1 неуспішно пройшов атестацію.
30.04.2020 року прокурором Дніпропетровської області видано наказ №378к, яким, керуючись пунктом 7 частини 1 статті 11 Закону України «Про прокуратуру», підпунктом 2 пункту 19 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», звільнено ОСОБА_1 з посади начальник відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Дніпропетровську область, управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Дніпропетровську область, та слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області та органів прокуратури та органів прокуратури на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру» з 14 травня 2020 року. Підстава: рішення кадрової комісії №2.
Не погоджуючись з прийнятим наказом про звільнення, позивач оскаржив його до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.12.2020 року у справі №160/5928/20 адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача - 1 Офісу Генерального прокурора, відповідача - 2 Другої кадрової комісії, відповідача - 3 Дніпропетровської обласної прокуратури про скасування рішення кадрової комісії, наказу про звільнення, задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ прокурора Дніпропетровської області від 30.04.2020 за № 378к про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Дніпропетровську область, управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Дніпропетровську область, та слідчих регіональної прокуратури прокуратури Дніпропетровської області та органів прокуратури. Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Дніпропетровську область, управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Дніпропетровську область, та слідчих регіональної прокуратури прокуратури Дніпропетровської області та органів прокуратури у Дніпропетровській обласній прокуратурі () з 15.05.2020 року. Стягнуто з Дніпропетровської обласної прокуратури () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу, з 15.05.2020 року (включно) по 01.12.2020 року (включно) в сумі 197038,06 грн. (сто дев`яносто сім тисяч тридцять вісім гривень 06 копійок). Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на посаді і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 29768,34 грн.(двадцять дев`ять тисяч сімсот шістдесят вісім гривень 34 копійки).

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21.04.2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Шпакової Ольги Сергіївни залишено без задоволення. Апеляційну скаргу Дніпропетровської обласної прокуратури, задоволено частково. Апеляційну скаргу Офісу Генерального прокурора, задоволено частково. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року у справі №160/5928/20, частково змінено:

Викладено абзац третій резолютивної частини рішення в такій редакції:

«Поновити ОСОБА_1 на посаді, рівнозначній посаді начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Дніпропетровську область, управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Дніпропетровську область, та слідчих регіональної прокуратури прокуратури Дніпропетровської області та органів прокуратури в Дніпропетровській обласній прокуратурі () з 15.05.2020 року».

В решті рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року у справі №160/5928/20, залишено без змін.

Наказом керівника Дніпропетровської обласної прокуратури від 28 квітня 2021 року №1133к скасовано наказ прокурора Дніпропетровської області від 30.04.2020 року за № 378к про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням, "яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Дніпропетровську область, управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Дніпропетровську область, та слідчих регіональної прокуратури прокуратури Дніпропетровської області та органів прокуратури на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» з 14 травня 2020 року.

Пунктом 2 наказу керівника Дніпропетровської обласної прокуратури від 28 квітня 2021 року №1133к поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Дніпропетровську область, управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Дніпропетровську область, та слідчих регіональної прокуратури прокуратури Дніпропетровської області та органів прокуратури з 15 травня 2020 року.

Встановлено, що фактично позивача було ознайомлено з наказом керівника Дніпропетровської обласної прокуратури від 28 квітня 2021 року №1133к - 21 травня 2021 року, про що свідчить його особистий підпис в цьому наказі.

Таким чином, фактично саме з цієї дати позивач і був поновлений на роботі відповідно до рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.12.2020 року у справі №160/5928/20.

З матеріалів справи встановлено, що з вересня 2020 року відбулося реформування органів прокуратури.

З 11.09.2020 року розпочала роботу Дніпропетровська обласна прокуратура на підставі наказу Генерального прокурора №414 «Про день початку роботи обласних прокуратур» від 08.09.2020 року. Наказом Генерального прокурора від 08.09.2020 року №46ш затверджено структуру та штатну чисельність Дніпропетровської обласної прокуратури.

Наказом керівника Дніпропетровської обласної прокуратури №1284к від 24.05.2021 року ОСОБА_1 звільнено з займаної посади, з яким позивач ознайомився в той же день.

Доказів нарахування та виплати заробітної плати за період з 01.12.2020 року по 21.05.2021 року відповідачем суду не надано.

Так, фактично час вимушеного прогулу з дня звільнення до моменту фактичного поновлення позивача на робочому місці охоплює період з 01.12.2020 року по 21.05.2021 року включно.

Судом встановлено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.12.2020 року у справі №160/5928/20 стягнуто з відповідача на користь позивача суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу, з 15.05.2020 року (включно) по 01.12.2020 року (включно) в сумі 197038,06 грн (сто дев`яносто сім тисяч тридцять вісім гривень 06 копійок).

Позивач, вважаючи, що має право на стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, починаючи з 01.12.2020 року по 21.05.2021 року в сумі 165852,18 грн., з відрахуванням з цієї суми податків, зборів та інших обов`язкових платежів, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд зазначає про таке.

V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у ст.51 КЗпП України правовий захист від незаконного звільнення.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 7 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Частинами 1, 2 статті 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 371 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Суд зауважує, що належним виконанням рішення суду про поновлення на роботі слід вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків. Виконання вважається закінченим із моменту фактичного допуску працівника, поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків на підставі відповідного акта органу, який раніше прийняв незаконне рішення про звільнення працівника. Тобто рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника вважається виконаним, коли власником або уповноваженим ним органом видано наказ про поновлення на роботі та фактично допущено до роботи такого працівника.

Викладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 17.06.2020 року у справі №521/1892/18 (провадження №61-3974осв18).

VІ. ОЦІНКА СУДУ

З огляду на те, що фактично позивача допущено до роботи наказом керівника Дніпропетровської обласної прокуратури №1133к від 28.04.2021 року, з яким позивач ознайомився 21.05.2021 року, то датою фактичного поновлення позивача на посаді є 21.05.2021 року. Доказів виплати заробітної плати за період до фактичного поновлення позивача на посаді або середнього заробітку за час вимушеного прогулу відповідачем не надано.

Твердження відповідача про те, що він не мав можливості поновити позивача на посаді у зв`язку з реформуванням органів прокуратури спростовуються такими обставинами.

Відповідальність за затримку власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, встановлена статтею 236 КЗпП України.

Так, відповідно до ст. 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Середній заробіток за своїм змістом є державною гарантією, право на отримання якої виникає у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати роботу з незалежних від нього причин. Закон пов`язує цю виплату виключно з фактом затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

Отже, виплата середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі проводиться незалежно від вини роботодавця у цій затримці.

Щодо твердження представника відповідача про те, що для переведення позивача. після його поновлення на роботі на рівнозначну посаду в Дніпропетровській обласній прокуратурі відсутні правові підстави, оскільки у позивача відсутнє рішення кадрової комісії про успішне проходження ним атестації суд зазначає, що вказані доводи фактично зводяться до незгоди з рішенням суду про поновлення позивача на посаді та неясністю щодо виконання рішення суду, та не стосуються питання виплати середнього заробітку позивача за час вимушеного прогулу у зв`язку з несвоєчасним виконанням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.12.2020 року у справі №160/5928/20, що набрало законної сили.

Отже, суд вважає, що позивач набув право на отримання середнього заробітку за час вимушеного прогулу по день фактичного поновлення на посаді, яке фактично відбулось 21.05.2021 року.

Також, слід вказати, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.12.2020 року у справі №5928/20 стягнуто з Дніпропетровської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу, з 15.05.2020 року (включно) по 01.12.2020 року (включно) в сумі 197038,06 грн. (сто дев`яносто сім тисяч тридцять вісім гривень 06 копійок).

Таким чином, невиплаченою позивачу залишилась сума за період з 02.12.2020 року по 21.05.2021 року.

Згідно з пунктом 10.4 постанови пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», задовольняючи позов про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суди повинні вказувати розмір виплати, період вимушеного прогулу та розрахунок розміру виплати необхідно зазначати в мотивувальній частині судового рішення.

Частиною першою статті 27 Закону України "Про оплату праці" №108/95-ВР від 24 березня 1995 року порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, підпунктом "з" пункту 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 8 лютого 1995 року (далі - Порядок №100) встановлено, що вказаний Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадку вимушеного прогулу.

Пунктом 2 цього Порядку визначено, що обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.

Відповідно до пункту 5 Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з пунктом 8 цього ж Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

З огляду на наведені норми, суд не бере до уваги твердження представника відповідача про те, що середній заробіток має виплачуватись виходячи з розміру посадового окладу, який був чинний на момент поновлення позивача на посаді наказом, оскільки для розрахунку береться середньомісячна заробітна плата, яка обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

У цьому випадку такою подією є звільнення позивача з 14.05.2020 року наказом №378к від 30.04.2020 року.

Розрахунок розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу здійснено Дніпропетровським окружним адміністративним судом у рішенні від 01.12.2020 року у справі №160/5928/20 на підставі довідки прокуратури Дніпропетровської області за №21-33вих-20, відповідно до якої загальна сума заробітної плати за останні два повні місяці проходження служби позивача становить 41 108 грн., у тому числі за березень 2020 11 714,45 грн. та за квітень 2020 - 29 394,16 гривень. Середньоденна заробітна плата позивача становить 1 417,54 гривень.

Як встановлено судом, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.12.2020 року у справі №160/5928/20 вирішено питання щодо стягнення середнього заробітку по день винесення рішення 01.12.2020 року (включно), у зв`язку з чим, саме з 02.12.2020 року підлягає стягненню з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Тривалість днів вимушеного прогулу становить 116 робочих днів (з 02.12.2020 року по 21.05.2021 року).

Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає середній заробіток за час вимушеного прогулу з 02.12.2020 року (наступний робочий день після проведеного розрахунку середнього заробітку за рішенням суду) по 21.05.2021 року (останній день перед днем фактичного допуску позивача до роботи) у розмірі 164 434,64 гривень (1417,54 грн. х 116 робочий день (з 02.12.2020 року по 21.05.2021 року), з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів.

Щодо негайного виконання рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць необхідно зазначити про таке.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць.

Таким чином, суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.

З урахуванням зазначеного, на підставі наявних у матеріалах справи доказів, виходячи з системного аналізу норм чинного законодавства України, суд вважає, що позовна заява є частково обґрунтованою та підлягає частковому задоволенню.

VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини четвертої статті 242 КАС України судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права, яка проявляється в рівності всіх перед законом, цілях і засобах, що обираються для їх досягнення.

Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід та неупередженість.

Положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Отже, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позивачем обґрунтовані позовні вимоги в частині стягнення з Дніпропетровської обласної прокуратури на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 02.12.2020 року по 21.05.2021 року включно в сумі 164 434,64 грн., з відрахуванням з цієї суми податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

Щодо розподілу судових витрат.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до закону, а докази понесення ним інших судових витрати відсутні, виходячи з положень ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 205, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної прокуратури про стягнення середнього заробітку задовольнити частково.

Стягнути з Дніпропетровської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 02.12.2020 року по 21.05.2021 року включно в сумі 164 434,64 грн., з відрахуванням з цієї суми податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , адреса для листування: АДРЕСА_3 , код ОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Дніпропетровська обласна прокуратура (49094, м.Дніпро, пр-т.Д. Яворницького, 38, ).

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 30.09.2021 року.

Суддя В.В. Ільков