Справа № 520/6155/21
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2021-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

28 вересня 2021 року № 520/6155/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мельникова Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Легостаєвої К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Адвокатського об`єднання "Неофеліс Ло Груп" до Харківської міської ради, Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Адвокатське об`єднання "Неофеліс Ло Груп" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Харківської міської ради щодо ненадання відповіді на пунктах №2,4, у адвокатських запитах адвокатського об`єднання "Неофеліс Ло Груп" від 15.02.2021 року;

- зобов`язати Харківську міську раду надати адвокатському об`єднанню "Неофеліс Ло Груп" інформацію, яка запитується у пунктах №2, 4 адвокатських запитах адвокатського об`єднання "Неофеліс Ло Груп" від 15.02.2021 року.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що дії Харківської міської ради щодо ненадання відповіді на пунктах №2, 4 у адвокатських запитах адвокатського об`єднання "Неофеліс Ло Груп" від 15.02.2021 року є протиправними. Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 19.04.2021 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в зазначеній справі.

Представником відповідача Харківської міської ради через канцелярію суду було подано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що відповідач проти заявленого позову заперечує з підстав його необґрунтованості та недоведеності. При цьому, представником відповідача вказано, що адвокатські запити позивача до Харківської міської ради не надходили, оскільки ані на сесії Харківської міської ради, ані на засіданнях постійних комісій Харківської міської ради адвокатські запити не розглядаються і відповіді на ці запити не надаються, а отже зазначені адвокатські запити відповідачем не розглядались і відповіді саме Харківською міською радою не надавались. Водночас, представником відповідача вказано, що Харківська міська рада, виконавчий комітет Харківської міської ради та Департамент служб у справах дітей є окремими органами у системі місцевого самоврядування. Також, представником відповідача вказано, що позивачу було відмовлено у задоволенні запиту на надання інформації, оскільки розповсюдження та надання третім особам конфіденційної інформації є протиправним.

Ухвалою суду від 19.05.2021 року ухвалено розгляд справи №520/6155/21 здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 29.06.2021 року залучено в якості співвідповідача Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради (; місцезнаходження: вул. Чернишевська, буд. 55, м. Харків, Харківська область, 61002) до участі у справі за вищевказаним позовом.

Представником відповідача Департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради через канцелярію суду було подано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що відповідач проти заявленого позову заперечує з підстав його необґрунтованості та недоведеності. При цьому, представником відповідача вказано, що позивачу було відмовлено у наданні копії висновків, підготовлених департаментом служб у справах дітей та затверджених виконавчим комітетом Харківської міської ради щодо визначення місця проживання дитини та участь одного з батьків у вихованні дитини, оскільки вся інформація у таких висновках є конфіденційною. Також, представником відповідача вказано, що на виконання вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» для підготовки відповіді позивачу на адвокатські запити була зібрана інформація з 01.01.2018 по березень 2021 про кількість висновків щодо визначення участі одного з батьків у вихованні дитини для затвердження виконавчим комітетом міської ради - 81, про кількість висновків щодо визначення участі одного з батьків у вихованні дитини на запит суду - 138, про кількість висновків щодо визначення місця проживання дитини для затвердження виконавчим комітетом міської ради - 122, про кількість висновків щодо визначення місця проживання дитини на запит суду - 275. Водночас, представником відповідача наголошено на обставинах того, що питання адвоката «У скількох з цих висновків було визначено графік спілкування батька з дитиною на паритетних засадах з матір`ю» та «У скількох з цих висновків було рекомендовано визначити графік спілкування батька з дитиною на паритетних засадах з матір`ю» потребує проведення додаткового змістовного аналізу 616 документів, а відтак зазначені питання не відповідають критеріям «відображеності та задокументованості» і тому не є публічною інформацією.

Представник позивача в судове засідання, призначене на 28.09.2021 року, не прибув, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Матеріали справи містять письмові пояснення представника позивача, в яких останнім вказано клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача Харківської міської ради в судове засідання, призначене на 28.09.2021 року, не прибув, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради в судове засідання, призначене на 28.09.2021 року, не прибув, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Через канцелярію суду від представника відповідача надійшла заява, в якій останній просить суд розглядати справу без його участі.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, зазначає наступне.

Між Адвокатським об`єднанням «Неофеліс Ло Груп» та ОСОБА_1 10.07.2020 року було укладено договір про надання правової допомоги останньому.

Як встановлено судом під час розгляду справи, під час надання правової допомоги ОСОБА_1 його представником, адвокатом Романенком В.В. було направлено чотири адвокатські запити щодо надання інформації про розгляд органами опіки та піклування заяв про визначення місця проживання дітей і визначення участі одного з батьків у вихованні дитини, а також щодо інформації про залучення судом органів опіки та піклування в судові провадження за цими категоріями справ.

Відтак, адвокатом Романченко В.В. в інтересах ОСОБА_1 15.02.2021 року до Виконавчого комітету Харківської міської ради та Департаменту служб у справах дітей виконавчого комітету Харківської міської ради було направлено два адвокатські запити відповідно та поставлені наступні питання в категорія справ про визначення місця проживання дитини:

1) скільки виконавчим комітетом Харківської міської ради було затверджено висновків за заявами про визначення місця проживання дитини з 01.01.2018 року по дату складання відповіді на даний запит;

2) у скількох з цих висновків було визначено місце проживання дитини з батьком;

3) скільки було затверджено висновків про визначення місця проживання дитини на запит суду виконавчим комітетом Харківської міської ради з 01.01.2018 року по дату складання відповіді на даний запит;

4) у скількох з цих висновків було рекомендовано визначити місце проживання дитини з батьком.

Листом від 23.03.2021 року вих. № 1381/9-21 юридичного департаменту Виконавчого комітету Харківської міської ради в порядку ч. 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» строк розгляду казаних адвокатських запитів було продовжено до двадцяти робочих днів, з огляду на обставини того, що запитувана інформація знаходиться у володінні різних виконавчих органів міської ради та потребує пошуку серед значної кількості даних.

В подальшому, 25.02.2021 року Департаментом служб у справах дітей виконавчого комітету Харківської міської ради було направлено лист від 25.02.2021 року вих. №560/0/202-21 аналогічного змісту про продовження строку на надання відповіді на адвокатський запит із посиланням на обставини того, що запитувана інформація знаходиться у володінні різних виконавчих органів міської ради та потребує пошуку серед значної кількості даних.

11.03.2021 року Департаментом служб у справах дітей виконавчого комітету Харківської міської ради було направлено лист від 11.03.2021 року вих. №725/0/202-21 в якому зазначено, що Департаментом служб у справах дітей виконавчого комітету Харківської міської ради було підготовлено 122 висновки для затвердження Виконавчим комітетом Харківської міської ради за заявами про визначення місця проживання дитини з 01.01.2018 року по теперішній час. Департаментом служб було підготовлено 275 висновків про визначення місця проживання дитини на запит суду з 01.01.2018 року по теперішній час. Систематизована та узагальнена інформація щодо питань, які містяться у пунктах 2, 4 запиту, в Департаменті служб відсутні. Підготовка цієї інформації потребує багато часу на опрацювання, масштабної аналітичної роботи, результатом якої є створення нового документу.

Також, у листі від 12.03.2021 №1830/9-21 юридичний департамент Виконавчого комітету Харківської міської ради повідомив, що виконавчим органом міської ради з 01.01.2018року по теперішній час було підготовлено: висновків щодо визначення місця проживання дитини для затвердження виконавчим комітетом міської ради 122; висновків щодо визначення місця проживання дитини на запит суду - 275. Також, вказано, що узагальнення інформації щодо визначення місця проживання дитини з батьком та визначення графіка спілкування батька з дитиною на паритетних засадах з матерію Департаментом служб у справах дітей Харківської міської ради не здійснюється, тому зазначена інформація відсутня.

Під час судового розгляду справи судом також встановлено, що 15.02.2021 року адвокатом Романченко В.В. в інтересах ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Харківської міської ради та Департаменту служб у справах дітей виконавчого комітету Харківської міської ради було направлено два адвокатські запити відповідно та поставлені наступні питання в категорія справ про визначення участі одного з батьків у вихованні дитини:

1) скільки було підготовлено Департаментом служб у справах дітей висновків для затвердження виконавчим комітетом Харківської міської ради за заявами про визначення участі одного з батьків у вихованні дитини з 01.01.2018 року по дату складання відповіді на даний запит;

2) у скількох з цих висновків було визначено графік спілкування батька з дитинною на паритетних засадах з матір`ю;

3) скільки було підготовлено Департаментом служб у справах дітей висновків про визначення участі одного з батьків у вихованні дитини на запит суду з 01.01.2018 року по дату складання відповіді на даний запит;

4) у скількох з цих висновків було рекомендовано визначити графік спілкування батька з дитинною на паритетних засадах з матір`ю.

Листом юридичного департаменту Виконавчого комітету Харківської міської ради від 23.03.2021 року вих. № 1381/9-21 в порядку ч. 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» строк розгляду вищевказаних адвокатських запитів було продовжено до двадцяти робочих днів, оскільки запитувана інформація знаходиться у володінні різних виконавчих органів міської ради та потребує пошуку серед значної кількості даних.

Департаментом служб у справах дітей виконавчого комітету Харківської міської ради 25.02.2021 року було направлено лист від 25.02.2021 року вих. №559/0/202-21 аналогічного змісту про продовження строку на надання відповіді на адвокатський запит оскільки запитувана інформація знаходиться у володінні різних виконавчих органів міської ради та потребує пошуку серед значної кількості даних.

В подальшому, 11.03.2021 року Департаментом служб у справах дітей виконавчого комітету Харківської міської ради було направлено лист від 25.02.2021 року вих. №726/0/202-21 в якому зазначалось, що Департаментом служб було підготовлено 81 висновок для затвердження виконавчим комітетом Харківської міської ради за заявами про визначення участі одного з батьківу вихованні дитини з 01.01.2018 по теперішній час. Департаментом служб було підготовлено 138 про визначення участі одного з батьків у вихованні дитини на запит суду з 01.01.2018 по теперішній час. Також вказано, що систематизована та узагальнена інформація щодо питань, які містяться у пунктах 2, 4 запиту, в Департаменті служби відсутня. Підготовка цієї інформації потребує багато часу на опрацювання, масштабної аналітичної роботи, результатом якої є створення нового документу.

Також, листом від 12.03.2021 №1830/9-21 юридичний департамент Виконавчого комітету Харківської міської ради повідомив, що виконавчим органом міської ради з 01.01.2018 року по теперішній час було підготовлено: висновків щодо визначення участі одного з батьків у вихованні дитини для затвердження виконавчим комітетом міської ради 81; висновків щодо визначення участі одного з батьків у вихованні дитини на запит суду - 138. Також, вказано, що узагальнення інформації щодо визначення місця проживання дитини з батьком та визначення графіка спілкування батька з дитиною на паритетних засадах з матерію Департаментом служб у справах дітей Харківської міської ради не здійснюється, тому зазначена інформація відсутня.

Позивачем у позовній заяві вказано, що інформація та документи запитувані у відповідному адвокатському запиті не містять критеріїв обмеженого доступу, а тому відповідач мав надати позивачу запитувану інформацію, проте здійснив перешкоджання законній діяльності Адвокатського об`єднання «Неофеліс Ло Груп».

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, визначених цим Законом.

Згідно із приписами ст.2 Закону України «Про доступ до публічної інформації» метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.

Приписами ст.3 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачені гарантії права на доступ до публічної інформації.

Відповідно до положень Закону України «Про доступ до публічної інформації» доступ до інформації забезпечується шляхом: 1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом; 2) надання інформації за запитами на інформацію.

Інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотримання сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошення інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що обмеження доступу до конкретної інформації, яка є в її розпорядника, допускається за умови застосування цим розпорядником вимог п.п. 1-3 ч.1 ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» у сукупності. Відсутність висновку розпорядника інформації щодо наявності хоча б однієї з наведених вище трьох підстав означає, що відмова у доступі до публічної інформації є необґрунтованою

Також, суд зазначає, що згідно з ч.1 ст.13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: 1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання; 2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; 3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків; 4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Відповідно до приписів ст. 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядники інформації зобов`язані: 1) оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами; 2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; 3) вести облік запитів на інформацію; 4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; 5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації; 6) надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Водночас, відповідно до ч.1 ст.22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту лише в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до ч.2 ст. 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені ст.21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених ч.5 ст. 19 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб).

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатський запит це письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.

Під час розгляду справи судом встановлено, що позивачем було направлено до Харківської міської ради та Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради запити стосовно надання інформації.

Водночас, як встановлено під час розгляду справи направлені позивачем запити стосувались питань справ про визначення місця проживання дитини та справ щодо визначення участі одного з батьків у вихованні дитини.

При цьому, як встановлено зі змісту наданих представниками сторін пояснень Харківською міською радою не було здійснено дій щодо розгляду направлених позивачем адвокатських запитів, оскільки останні стосувались питань віднесених до відання органів опіки та піклування.

Суд зазначає, що приписами ст. 56 Цивільного кодексу України встановлено, що органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

Права та обов`язки органів, на які покладено здійснення опіки та піклування, щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно із ч.1 ст.11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створені радами виконавчі органи.

Відповідно до ст.ст. 27-41 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» департаменти, управління та комітети міської ради є самостійними органами місцевого самоврядування.

Приписами ст. 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до повноважень виконавчих органів міської ради віднесено вирішення у встановленому законодавством порядку питань опіки і піклування.

Згідно зі ст.ст. 1, 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчі органи рад - органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються міськими радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.

Відтак, під час розгляду справи встановлено, що з метою забезпечення прав, свобод і законних інтересів дітей, які проживають у м. Харкові, у межах своєї компетенції відповідно до Конституції України і чинного законодавства, створення умов щодо недопущення приниження їх честі та гідності Харківською міською радою створений Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, який є самостійною юридичною особою.

Водночас, судом встановлено, що розгляд направлених позивачем адвокатських запитів було здійснено саме Департаментом служб у справах дітей Харківської міської ради.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем не надано до суду доказів того, що саме Харківською міською радою було здійснено відповідно до наявних повноважень розгляд адвокатських запитів позивача.

Судом встановлено, що спірним у даній справі є питання правомірності не надання відповідачем, Департаментом служб у справах дітей Харківської міської ради інформації на запити в частині пунктів 2 та 4, а саме щодо питань: у скількох з цих висновків було визначено місце проживання дитини з батьком; у скількох з цих висновків було рекомендовано визначити місце проживання дитини з батьком; у скількох з цих висновків було визначено графік спілкування батька з дитинною на паритетних засадах з матір`ю; у скількох з цих висновків було рекомендовано визначити графік спілкування батька з дитинною на паритетних засадах з матір`ю.

Під час розгляду справи зі змісту наданого представником відповідача відзиву на позов встановлено доводи останнього стосовно того, що зазначені питання адвоката потребують проведення додаткового змістовного аналізу 616 документів, а отже не відповідають критеріям «відображеності та задокументованості», а відтак така інформація не є публічною. Також, представником відповідача вказано, що чинним законодавством України на органи місцевого самоврядування не покладено обов`язку щодо ведення статистичної звітності щодо кількості висновків про визначення місця проживання дітей з батьком та кількості висновків про визначення порядку участі одного з батьків у вихованні дитини, у яких було визначено графік спілкування батька з дитиною на паритетних засадах з матір`ю.

Надаючи оцінку вказаному суд зазначає, що згідно з положеннями ст.ст. 11, 21 Закону України «Про інформацію», ст. 2 Закону України «Про захист персональних даних», рішення Конституційного Суду України від 20.01.2012 № 2-рп/2012 інформація про особисте та сімейне життя людини (персональні дані про нього) - це будь-які відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована, а саме: національність, освіта, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, матеріальне становище, адреса, дата і місце народження, місце проживання та перебування тощо, дані про особисті майнові та немайнові відносинах цієї особи з іншими особами, зокрема членами сім`ї, а також відомості про обставини, події, стосунки тощо, пов`язані з особою та членами її сім`ї, за винятком передбаченої законами інформації, що стосується здійснення особою, яка займає посаду, пов`язану з виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень.

Така інформація про фізичну особу та членів її сім`ї є інформацією з обмеженим доступом (конфіденційна інформація) і може бути поширена тільки за їх згодою, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Згідно із ч. 1 ст. 24 «Про захист персональних даних» володільці, розпорядники персональних даних та треті особи зобов`язані забезпечити захист цих даних від випадкових втрати або знищення, від незаконної обробки, у тому числі незаконного знищення чи доступу до персональних даних.

Враховуючи вищевикладене, слід дійти висновку про те, що лише фізична особа, якої стосується конфіденційна інформація, відповідно до конституційного та законодавчого регулювання права людини на збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації, має право вільно, на власний розсуд визначати порядок ознайомлення з нею інших осіб, держави та органів місцевого самоврядування, а також має право на збереження її в таємниці.

Під час розгляду справи встановлено, що позивачу було відмовлено у наданні копії висновків, підготовлених Департаментом служб у справах дітей та затверджених виконавчим комітетом Харківської міської ради щодо визначення місця проживання дитини та участь одного з батьків у вихованні дитини, як і було відмовлено у наданні кількісної, статистичної інформації із посиланням на необхідність задля її надання докладання значних зусиль.

Водночас, суд вважає за необхідне вказати, що відповідач, приймаючи рішення про віднесення конкретних відомостей до таких, що мають обмежений доступ, повинен перевірити відповідність такого обмеження доступу трьом критеріям (вимогам) тесту, передбаченого частиною 2 статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації». Тобто, в рішенні розпорядника інформації має бути вказано, в яких інтересах обмежується інформація, в чому полягає істотність шкоди інтересам, що захищаються шляхом обмеження доступ до інформації, а також аргументи, які доводять, що суспільний інтерес в доступності конкретної інформації не переважає шкоду, яка може бути надана захищеному інтересу.

Суд зазначає, що ч.4 ст.20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у рішенні від 12.06.2020 у справі 9901/105/20 (залишено без змін Великою Палатою Верховного Суду постановою від 10.12.2020) зазначив, що якщо запит стосується інформації, яка міститься в кількох документах і може бути зібрана і надана без значних інтелектуальних зусиль (наприклад, без проведення додаткового змістовного аналізу), то така інформація відповідає критеріям «відображеності та задокументованості» і є публічною.

Під час розгляду справи судом було витребувано від відповідача Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради копії висновків про встановлення порядку участі одного з батьків у вихованні дитини та про визначення місця проживання дитини з одним з батьків.

Відтак, з дослідження наданих на виконання вимог суду копій висновків встановлено, що останні не мають значного обсягу та зібрання запитуваної позивачем інформації у таких документах не потребує значних інтелектуальних зусиль, тобто зібрання такої інформації не вимагає проведення додаткового змістовного аналізу таких документів, що свідчить про необґрунтованість та недоведеність зазначених посилань представника відповідача.

Таким чином, для надання позивачу запитуваної інформації відповідачу необхідно було провести лише підрахунок кількості висновків із відповідного питання.

З огляду на зазначене, дії з приводу проведення підрахунку інформації, володільцем якої є Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, не тягнуть за собою створення нової інформації в розумінні положень Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Отже, у відмові у наданні доступу до публічної інформації розпорядник у відповіді на запит, ураховуючи визначені критерії щодо обмеження доступу до інформації у частині другій статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації», повинен вказати, якому саме з інтересів загрожує розголошення запитуваної інформації, в чому полягає істотність шкоди цим інтересам від її розголошення, чому шкода від оприлюднення такої інформації переважає право громадськості знати цю інформацію. Лише тоді відмова в доступі до запитуваної інформації буде вважатися обґрунтованою та такою, що здійснена відповідно до норм Закону України «Про доступ до публічної інформації».

З наявних в матеріалах справи доказів судом встановлено, що направлені на адресу позивача відповіді Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради не містять в собі обґрунтувань відповідно до зазначених критеріїв, що свідчить про їх відповідність вимогам вказаного закону.

Зазначена позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 21 вересня 2018 року у справі №820/5938/16.

Таким чином, враховуючи обставини справи, з огляду на положення ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України суд приходить до висновку, що належним та повним способом захисту порушених прав та інтересів позивача, є визнання протиправними дій Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради щодо ненадання відповіді на пункти №2, 4 у адвокатських запитах адвокатського об`єднання "Неофеліс Ло Груп" від 15.02.2021 року та зобов`язання Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради надати адвокатському об`єднанню "Неофеліс Ло Груп" інформацію, яка запитується у пунктах №2, 4 адвокатських запитах адвокатського об`єднання "Неофеліс Ло Груп" від 15.02.2021 року.

Відповідно до положень ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог Адвокатського об`єднання "Неофеліс Ло Груп".

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Адвокатського об`єднання "Неофеліс Ло Груп" (вул. 23 Серпня, буд. 34, м. Харків, 61072) до Харківської міської ради (вул. Квітки-Основ`янено, буд. 7, 2-й поверх, м. Харків, 61001), Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради (вул. Чернишевська, буд. 55, м. Харків, Харківська область, 61002) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради щодо ненадання відповіді на пункти №2, 4 у адвокатському запиті адвокатського об`єднання "Неофеліс Ло Груп" від 15.02.2021 року.

Зобов`язати Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради надати адвокатському об`єднанню "Неофеліс Ло Груп" інформацію, яка запитується у пунктах №2, 4 адвокатського запиту адвокатського об`єднання "Неофеліс Ло Груп" від 15.02.2021 року.

Стягнути на користь Адвокатського об`єднання "Неофеліс Ло Груп" (вул. 23 Серпня, буд. 34, м. Харків, 61072, код ЄДРПОУ - 43360042) сплачену суму судового збору у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради (вул. Чернишевська, буд. 55, м. Харків, Харківська область, 61002, код ЄДРПОУ - 26489104).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 05 жовтня 2021 року.

Суддя Мельников Р.В.