Справа № 336/4823/21
Суддя: Савеленко О. А.
Дата ухвалення: 2021-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 336/4823/21
Провадження № 2-а/336/64/2021
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Савеленко О.А. за участю секретаря судового засідання Брагіної І.В., представника позивача адвоката Щербини О.Г. розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Рогулі Володимира Олеговича інспектора роти № 2 батальону № 3 УПП в Запорізькій області ДПП України, УПП в Запорізькій області ДПП України, про визнання противоправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:
18.06.2021 року до Шевченківського районного суд м. Запоріжжя звернувся ОСОБА_1 з вищезазначеним адміністративним позовом, в якому зазначає, що 16.06.2021 року відносно нього інспектором роти № 2 батальйону № 3 Управління Патрульної Поліції в Запорізькій області Департаменту Патрульної Поліції України старшим сержантом поліції Рогулею В. О. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованому не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4357118 за ч. 6 ст. 121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн.

За змістом оскаржуваної постанови, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 15.06.2021 року в 23 год. 55 хв. у м. Запоріжжі по вул. Радіо, 8, керував автомобілем MAZDA 6, р/н НОМЕР_1 у темну пору доби з заднім номерним знаком, що не освітлюється, чим порушив вимоги п.2.9.в Правил дорожнього руху України керування водієм т/з з номерним знаком перевернутим чи не освітленим.

Позивач вважає оскаржувану постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що винесена з порушенням вимог чинного законодавства, через що підлягає скасуванню, оскільки в зазначених в постанові день, час і місті правил дорожнього руху України, передбачених п.2.9.в, він не порушував.

В обґрунтування вимог в позовній заяві позивач зазначив, що 15.06.2021 року приблизно в 23:21 год. він знаходився за адресою: м. Запоріжжя, вулиця Чумаченка, 34, і перед виїздом, виконуючи вимоги п.2.3. ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху, він перевірив технічний стан належного йому автомобілю MAZDA 6, р/н НОМЕР_1 і він був повністю справний, передні та задній номерні знаки освітлювалися. Під час керування ним автомобілем MAZDA 6, р/н НОМЕР_1 у вищезазначений час, він уважно стежив за дорожньою обстановкою і не відволікався від керування цим засобом у дорозі, тому і не бачив, що задній номерний знак автомобілю перестав освітлюватися, про що він дізнався лише під час зупинки його відповідачем 1 по справі, котрому він надав власноручно-написане письмове пояснення з цього приводу, але інспектор поліції всебічно, повно і об`єктивно не з`ясував всі обставини та наклав на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн. за правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП за порушення ним п.2.9.в. ПДР України.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Відповідно до ст. 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.
Під час керування ним автомобілем MAZDA 6, р/н НОМЕР_1 у зазначені в оскаржуваній ним постанові час та місці, він не знав та не передбачав про те, що задній номерний знак його автомобілю перестав освітлюватися. Тому вважає, що його поведінка не формує складу адміністративного правопорушення (проступку), передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, оскільки відсутня його суб`єктивна сторона.
Просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 16.06.2021 року серії ЕАН № 4357118 та стягнути з інспектора роти № 2 батальйону № 3 Управління Патрульної Поліції в Запорізькій області Департаменту Патрульної Поліції України старшого сержанта поліції Рогулі Володимира Олеговича та з Управління Патрульної Поліції в Запорізькій області Департаменту Патрульної Поліції України солідарно на його користь сплачений ним судовий сбір в сумі 454,00 грн.
Ухвалою суду від 22.06.2021 року відкрито провадження по справі, вирішено справу розглядати у спрощеному порядку без виклику сторін.
Ухвалою суду від 30.07.2021 року за клопотання представника позивача вирішено розглядати справу в спрощеному порядку з викликом сторін.
Відповідач 1,інспектор роти № 2 батальйону № 3 Управління Патрульної Поліції в Запорізькій області Департаменту Патрульної Поліції України старший сержант поліції Рогуля В. О. у встановлений судом строк відзиву на позов не подав.
Відповідач 2, Управління Патрульної Поліції в Запорізькій області Департаменту Патрульної Поліції України, в особі свого представника за довіренністю О.М. Малій, у встановлений судом строк надав відзив на позов. В котрому вказав, що вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню з огляду на те, що 15.06.2021 року, знаходячись на охороні публічного порядку та контролі за безпекою дорожнього руху в Запорізькій області інспектором УПП в Запорізькій області ДПП Рогуля В.О., було візуально виявлено автомобіль MAZDA 6, номерний знак НОМЕР_1 , водій якого керував транспортним засобом у темну пору доби з заднім номерним знаком, що не освітлюється, чим порушив вимоги 2.9. (в) ПДР України. Оскільки правопорушення мало місце, а відповідно до ст. 19 Конституції України Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Просить суд зобов`язати позивача ОСОБА_1 надати докази на ті обставини на які він посилається в своїй позовній заяві, відповідно до вимог статті 160 КАС України; в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі; проводити розгляд справи без участі представника.

Позивач до суду не з`явився, у зв`язку із занятістю в учбовому процесі, оскільки є студентом 3-го курсу ІІІ медичного факультету денної форми навчання Запорізького державного медичного університету. В судовому засіданні інтереси позивача представляла його представник адвокат Щербина О.Г., яка діяла за договором про надання правової (правничої) допомоги № 31 від 28.07.2021 року, яка надала суду копію інформаційного листа щодо причини неявки до суду позивача та пояснила суду, що 15.06.2021 року приблизно в 23:21 год. її довіритель, позивач по справі ОСОБА_1 знаходився за адресою: м. Запоріжжя, вулиця Чумаченка, 34, і перед виїздом, виконуючи вимоги п.2.3. ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху, перевірив технічний стан належного йому автомобілю MAZDA 6, р/н НОМЕР_1 , він був повністю справний, передні та задній номерні знаки освітлювалися. Під час керування ним автомобілем MAZDA 6, р/н НОМЕР_1 у вищезазначений час, він уважно стежив за дорожньою обстановкою і не відволікався від керування цим засобом у дорозі, тому і не бачив, що задній номерний знак автомобілю перестав освітлюватися, про що він дізнався лише під час зупинки його відповідачем 1 по справі, котрому він надав власноручно-написане письмове пояснення з цього приводу, але інспектор поліції всебічне, повне і об`єктивне не з`ясував всі обставини та наклав на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн. за правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП за порушення ним п.2.9.в. ПДР України. Під час керування ним автомобілем MAZDA 6, р/н НОМЕР_1 у зазначені в оскаржуваній ним постанові час та місці, він не знав та не передбачав про те, що задній номерний знак його автомобілю перестав освітлюватися. Тому вважає, що поведінка позивача не формує складу адміністративного правопорушення (проступку), передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, оскільки відсутня його суб`єктивна сторона. Крім того, представник позивача адвокат Щербина О.Г. додатково пояснила, що після спілкування позивача з інспектором поліції (відповідачем 1 по справі) і складання ним оскаржуваної постанови, автомобіль MAZDA 6, р/н НОМЕР_1 не був переміщений на штрафний майданчик, ОСОБА_1 включив аварійну сигналізацію і переїхав на найближчу паркову і за допомогою смартфона зайшов на сайт спілкування власників автомобілів MAZDA 6, де витягнув інформацію про найчастішу проблему підсвічування номерного знака, яка виникає при переломі дроту на відкритому з`єднанні, розташованому під бампером за правим заднім бризковиком. Після чого він знайшов з`єднання на своєму автомобілі MAZDA 6, р/н НОМЕР_1 і виявив обрив проводу. Оскільки автомобіль 2008 року випуску, позивач завжди возить з собою різний інструмент. Тому, позивач самостійно усунув проблему.

Відповідач 1 та відповідач 2 в особі свого представника О.М. Малій, належним чином повідомлені про дату, час та місце вирішення справи, до суду не з`явилися. Відповідач 1 заяви про проведення судового засідання у його відсутність не надав. Представник відповідача 2 у своєму відзиві на позов просив проводити розгляд справи без його участі.
Вказані обставини згідно із п. 2 ч. 3 ст. 205 КАС є підставою для проведення судового розгляду без участі відповідачів.
Вивчивши обставини справи, перевіривши доводи адміністративного позову, дослідивши наявні у справі докази в сукупності, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.
Як випливає із змісту ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, а в силу ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Судом встановлено, що 16.06.2021 р. посадовою особою - інспектором роти № 2 батальйону № 3 Управління Патрульної Поліції в Запорізькій області Департаменту Патрульної Поліції України старшим сержантом поліції Рогулею Володимиром Олеговичем відносно ОСОБА_1 була винесена постанова серії ЕАН № 4357118 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.121 ч.6 КпАП України, та накладено штраф в розмірі 850,00 грн.
За змістом оскаржуваної постанови, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 15.06.2021 року в 23 год. 55 хв. у м. Запоріжжі по вул. Радіо, 8, керував автомобілем MAZDA 6, р/н НОМЕР_1 у темну пору доби з заднім номерним знаком, що не освітлюється, чим порушив вимоги п.2.9.в Правил дорожнього руху України керування водієм т/з з номерним знаком перевернутим чи не освітленим.

Правомірність та обґрунтованість дій посадових осіб та вказаних вище постанов є предметом спору, який передано на вирішення суду.
Відповідно до ст. ст.245, 251, 252, 280 КУпАП при розгляді адміністративної справи органом (посадовою особою) повинно бути вжито всіх необхідних заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів та з`ясовано: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Аналогічні роз`яснення викладені у п.24 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».
Як випливає із ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна людина, звинувачена в скоєнні кримінального злочину, вважається невинуватою до тих пір, поки його провина не доведена відповідно до закону. Кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і неупередженим судом.
Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст. 62 Конституції України, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь, поєднуються з такими ж положеннями ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення ,які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже,адміністративне обвинувачення має бути доведено державою ,в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно зі ст. 70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані ,на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів),що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи,та інші обставини,що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами:
- письмовими,речовими і електронними засобами;
- висновками експертів;
- показаннями свідків.
Статтею 72 ч.2 цього ж Кодексу встановлено,що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення,дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатись на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення,але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно з ст.140 ч.2 КУпАП порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
В позові ОСОБА_1 вказує, що викладених у оскаржуваній постанові обставин ПДР не порушував та зазначає, що 15.06.2021 року приблизно в 23:21ч. він знаходився за адресою: м. Запоріжжя, вулиця Чумаченка, 34, і перед виїздом, виконуючи вимоги п.2.3. ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху, він перевірив технічний стан належного йому автомобілю MAZDA 6, р/н НОМЕР_1 і він був повністю справний, передні та задній номерні знаки освітлювалися. Під час керування ним автомобілем MAZDA 6, р/н НОМЕР_1 у вищезазначений час, він уважно стежив за дорожньою обстановкою і не відволікався від керування цим засобом у дорозі, тому і не бачив, що задній номерний знак автомобілю перестав освітлюватися, про що він дізнався лише під час зупинки його відповідачем 1 по справі, котрому він надав власноручно-написане письмове пояснення з цього приводу, але інспектор поліції всебічне, повне і об`єктивне не з`ясував всі обставини та наклав на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн. за правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП за порушення ним п.2.9.в. ПДР України. Під час керування ним автомобілем MAZDA 6, р/н НОМЕР_1 у зазначені в оскаржуваній ним постанові час та місці, він не знав та не передбачав про те, що задній номерний знак його автомобілю перестав освітлюватися. Тому вважає, що його поведінка не формує складу адміністративного правопорушення (проступку), передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, оскільки відсутня його суб`єктивна сторона.
Свідок ОСОБА_2 , допитана у судовому засіданні, пояснила, що 15.06.2021 року приблизно в 23:30 год. позивач по справі ОСОБА_1 знаходився у неї в гостях за її фактичним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , і перед виїздом, він у її присутності, перевірив технічний стан належного йому автомобілю MAZDA 6, р/н НОМЕР_1 , котрий був повністю справний, передні та задній номерні знаки освітлювалися, вона це особисто бачила на всій відстані, коли зазначений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 від`їжджав від неї. Надалі їй стало відомо від ОСОБА_1 , що під час керуванням ним автомобілем MAZDA 6, р/н НОМЕР_1 по дорозі до дому він був зупинений працівником поліції за керування транспортним засобом з неосвітлюванним заднім номерним знаком автомобілю. У зв`язку з чим була складена постанова про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

На час розгляду даної справи жодних доказів винуватості позивача у порушенні п.2.9.в ПДР відповідачем 1 та відповідачем 2 по справі не надано, відповідачі не спростували викладені позивачем обставини з посиланням на докази, які підтвердили б правомірність прийнятого відповідачем 1 - інспектором роти № 2 батальйону № 3 Управління Патрульної Поліції в Запорізькій області Департаменту Патрульної Поліції України старшим сержантом поліції Рогулею В. О. рішення під час складення ним 16.06.2021 р. постанови серії ЕАН № 4357118 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.121 ч.6 КпАП України, котрою накладено штраф на ОСОБА_1 в розмірі 850,00 грн. та не спростовували доводи позивача.
Таким чином, не вбачаючи у оскаржуваній постанові доказів вчинення позивачем правопорушення, за ознаками якого він притягнутий до адміністративної відповідальності, керуючись охоронюваним Основним Законом України, національним та міжнародним законодавством, принципом презумпції невинуватості, суд знаходить всі підстави для задоволення позову.
Відповідно до ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (п. 2 ч. 1 ст. 245 КАС України).
З огляду на викладене суд вбачає всі підстави для захисту права позивача в обраний ним спосіб шляхом визнання оскаржуваної постанови протиправною і скасування оскаржуваної постанови.
У відповідності до положень ст. 139 КАС України судові витрати, до яких відноситься і судовий збір, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, у зв`язку з чим суд, задовольняючи позов, вважає за необхідне віднести витрати позивача зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції України.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 194, 242-246, 293, 295 КАС України, ст. ст. 1, 7, 9, 251, 280, 121 ч. 6, 22, 258, 288 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Позов ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 до старшого сержанта поліції Рогулі Володимира Олеговича інспектора роти № 2 батальону № 3 УПП в Запорізькій області ДПП України, УПП в Запорізькій області ДПП України, про визнання противоправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.
Визнати протиправною і скасувати постанову серії ЕАН № 4357118 від 16.06.2021 року про накладення адміністративного стягненняпо справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену старшим сержантом поліції Рогулею Володимиром Олеговичем інспектором роти № 2 батальону № 3 УПП в Запорізькій області ДПП України за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 6 ст. 121 КУпАП за порушення вимог п.2.9.в Правил дорожнього руху та накладення штрафу в розмірі 850,00 грн.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.6 ст. 121 КУпАП.
Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 454 грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції України (м.Запоріжжя, вул.Перемоги, 96)
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання в суд першої інстанції апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.А. Савеленко

30.09.21