Справа № 143/705/21
Суддя: Бойко А. В.
Дата ухвалення: 2021-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 143/705/21
РІШЕННЯ

Іменем України

22 вересня 2021 року м. Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді Бойка А. В.,

з участю секретаря судових засідань Москаленко С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 БУПП в Вінницькій області ДПП Носуліча Владислава Олеговича, Управління патрульної поліції в Вінницькій області про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень у справі про адміністративне правопорушення, -

Встановив:

06.07.2021 ОСОБА_1 звернувся до Погребищенського районного суду із адміністративним позовом до інспектора взводу №1 БУПП в Вінницькій області ДПП Носуліча В. О., третя особа Управління патрульної поліції в Вінницькій області, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену 20 червня 2021 року інспектором взводу №1 БУПП в Вінницькій області ДПП Носулічем В. О., якою його (позивача) притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. Провадження у зазначеній справі про адміністративне правопорушення позивач просить закрити, судові витрати покласти на відповідача.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що 20 червня 2021 року інспектором взводу №1 БУПП в Вінницькій області ДПП Носулічем В. О., винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн., яку вважає незаконною, та такою, що підлягає скасуванню, з огляду на наступне.

19.06.2021 року, ОСОБА_1 , керував автомобілем OPEL VIVARO, державний номерний знак НОМЕР_1 , на автодорозі М21 та був зупинений працівниками патрульної поліції, оскільки передній номерний знак автомобіля знаходився за лобовим склом. З приводу цієї ситуації позивач пояснив, що саме 19.06.2021 даний транспортний засіб на якому він рухався (OPEL VIVARO державний номерний знак НОМЕР_1 ) пройшов перереєстрацію в сервісному центрі м. Вінниця, де під час демонтажу номерних знаків, було пошкоджено переднє кріплення для номерного знаку. Після перереєстрації даного транспортного засобу він причепив номерні знаки, однак під час руху ТЗ вони почали сповзати, зустрічні автомобілі повідомили його про це, оскільки він боявся втратити передній номерний знак, та у нього не було ні запасного кріплення ні викрутки, якою б він міг його встановити, ним було прийнято рішення поставити його за лобове скло, та замінити кріплення. Оскільки, ним були витрачені кошти на перереєстрацію авто, а інших коштів разом з ним не було, він вирішив замінити кріплення в м. Козятин за місцем його проживання. Рухаючись дорогою додому він був зупинений працівниками патрульної поліції. Після чого був змушений іти пішки в м. Калинівка в автомагазин, просити продавця продати йому рамку без коштів «під чесне слово» (по приїзду в м. Козятин, кошти за рамку він перерахував на картковий рахунок), повернувшись за допомогою ножа встановив кріплення та номерні знаки.

Однак його пояснення інспектор до уваги не взяв. В той же час докази вчинення правопорушення на його прохання поліцейськими надані не були. Крім того, позивачем неодноразово заявлялося клопотання про залучення адвоката та перенесення розгляду справи, клопотання долучені до матеріалів справи не були та не оглядалися інспектором (дані докази підтверджуються відеозаписом який долучено до позовної заяви). Крім того, на думку позивача, було порушено порядок розгляду справи та його права, передбачені ст. 268 КУпАП. З огляду на викладене, просить позов задовольнити, постанову від 20 червня 2021 року скасувати, провадження у справі закрити, судові витрати стягнути на його користь з відповідача.

09.08.2021 від представника відповідача Управління патрульної поліції в Вінницькій області надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволені позову. Вказує, інспектор Носуліч В.О. зупинив транспортний засіб, яким керував позивач, оскільки виявив порушення ПДР. Роз`яснивши ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 268 КУпАП, розглянув справу відповідно до вимог ст. 278, 279 КУпАП. За результатами розгляду справи виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 20 червня 2021 року, якою позивача визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП. Таким чином інспектор діяв у межах своїх повноважень. Посилаючись на положення ч.6 ст.121, ст.ст. 222, 278, 279, 283 КУпАП, ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», п.2.9 (в) ПДР, просить відмовити в задоволенні позову.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав заяву у якій справу просив розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про дату та час розгляду справи. У поданому відзиві просив справу розглянути у відсутності відповідача.

Суд, з`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно з п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За нормою п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення відповідача - постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства. Це право передбачено ч.2 ст.55 Конституції України та статтею 6 КАС України.

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДР України).

Судом встановлено, що 20 червня 2021 року інспектором взводу №1 БУПП в Вінницькій області ДПП Носуліч Владиславом Олеговичем. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

В оскаржуваній постанові зазначено, що 19 червня 2021 року ОСОБА_1 керував автомобілем марки OPEL VIVARO, державний номерний знак НОМЕР_1 , у якого спереду відсутній у встановленому місці номерний знак, чим порушив вимоги п.2.9 (в) ПДР - керування водієм транспортним засобом з номерним знаком, закріпленим у невстановленому для цього місці.

Частиною 6 ст.121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Відповідно до змісту п.2.9 в) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

У відповідності до ч.1 ст.222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення за ч.6 ст.121 КУпАП розглядають органи внутрішніх справ (Національна поліція) та накладають стягнення.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Притягненню особи до адміністративної відповідальності обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до приписів п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02 липня 2015 року та ст.222 КУпАП поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі та розглядає справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

З метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом №1395 від 07 листопада 2015 року МВС України затверджено відповідну Інструкцію.

Відповідно до п.4 Розділу І цієї Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Пунктом 2 Розділу III Інструкції визначено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч.6 ст.121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Разом з тим, з аналізу норм законодавства слідує, що у випадках, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, стадія фіксації адміністративного правопорушення та формування матеріалів справи є обов`язковою і має передувати розгляду справи.

Згідно зі ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Представник відповідача доказів на підтвердження наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, суду не подав, стверджуючи, що ОСОБА_1 у своїх поясненнях сам стверджує, що номерний знак на автомобілі був розміщений біля лобового скла в салоні автомобіля.

Позивач стверджує, що не визнавав себе винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, на місці зупинки транспортного засобу, заперечував факт закріплення номерного знака у невстановленому місці. Доказів того, що він в ході розгляду справи поліцейським на місці зупинки транспортного засобу визнавав допущення зазначеного у постанові порушення ПДР, в матеріалах справи також немає.

Крім того, згідно зі ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Статтями 10, 11 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Як вбачається зі змісту п. п. 31.5 ПДР України у разі виникнення в дорозі несправностей водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Відповідно до вимог ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Диспозицією ч.6 ст.121 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема, за експлуатацію транспортного засобу без номерного знака або його експлуатацію з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці.

Так само відповідно до п.2.9 (в) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом, зокрема без номерного знака або з номерним знаком, що закріплений не в установленому для цього місці.

Разом з тим, в оскаржуваній постанові інспектором зазначено, що позивач керував автомобілем, у якого спереду відстуній номерний знак у встановленому місці, чим порушив вимоги п.2.9 (в) ПДР - керування водієм транспортним засобом з номерним знаком, закріпленим у невстановленому для цього місці. Таким чином, суть правопорушення, викладеного у постанові, не відповідає диспозиції ч.6 ст.121 КУпАП.

Також суд зауважує, що зі змісту постанови можна дійти висновку, що позивача притягнуто до відповідальності за експлуатацію транспортного засобу без номерного знака, в той час як посадовою особою, яка розглянула справу, ОСОБА_1 ставиться у вину порушення вимог п.2.9 (в) ПДР - керування водієм транспортним засобом з номерним знаком, закріпленим у невстановленому для цього місці.

З врахуванням вищенаведеного, оскільки відповідачем, який є суб`єктом владних повноважень, всупереч вимогам ч.2 ст.77 КАС України, не надано жодних належних і допустимих, у розумінні ст.73,74 КАС України, доказів, які б підтверджували правомірність винесення інспектором Носуліч О.В. оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення від 20 червня 2021 року серії Серія ДП18 №810800 та не спростував тверджень позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП, а також посилань ОСОБА_1 , на порушення порядку розгляду справи та недотримання його прав, передбачених ст.268 КУпАП, так як постанова за своєю формою та змістом не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, містить істотні суперечності щодо суті правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити, оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 454 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.139, 242 - 246,286КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора взводу №1 БУПП в Вінницькій області ДПП Носуліча Владислава Олеговичем серії ДП18 №810800 від 20.06.2021 про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 850 грн. за ч. 6 ст.121 КУпАП.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП провадженням закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлено 01.10.2021.

Суддя