Справа № 802/268/17-а
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2021-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 р. Справа № 802/268/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сала П.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Панасюк В.В.,

представника відповідача Кухрівського О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Барі"

до Головного управління ДПС у Вінницькій області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

02.02.2017 сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Барі" (надалі СТОВ "Барі") звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Вінницькій області (надалі ГУ ДФС у Вінницькій області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 21.11.2016, яким до позивача застосовано штрафні санкції за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності в розмірі 614031,94 грн.

Позовні вимоги товариство обґрунтувало тим, що 29.07.2016 набрала чинності постанова Правління Національного банку України "Про внесення змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України" від 28.07.2016 № 361 (надалі Постанова НБУ № 361, якою строки проведення розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів збільшено з 90 до 120 днів. Тому, враховуючи, що контролюючим органом спірна перевірка проводилась та податкове повідомлення-рішення приймалось вже у жовтні-листопаді 2016 року, то при обрахунку пені відповідачу слід було враховувати встановлений Постановою НБУ № 361 строк у 120 днів.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 02.03.2017, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 06.06.2016, у задоволенні позову СТОВ "Барі" відмовлено.

Приймаючи вказані рішення, суди виходили з того, що оскільки граничними датами розрахунків за експортними операціями в іноземній валюті за зовнішньоекономічними контрактами № PE0020-W-2 від 21.03.2016 та № APT-W6-41-2016-1 від 23.03.2016 були 19 та 20 липня 2016 року, то до спірних правовідносин підлягає застосуванню саме постанова Правління Національного банку України "Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України" від 07.06.2016 № 342 (надалі Постанова НБУ № 342), яка передбачала 90-денний строк для здійснення розрахунків в іноземній валюті, який товариством був пропущений, а відтак відповідач правомірно нараховував йому пеню відповідно до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Не погоджуючись з прийнятими судами рішеннями, позивач подав касаційну скаргу.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06.08.2021 касаційну скаргу СТОВ "Барі" задоволено частково. Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 02.03.2017 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 06.06.2017 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

18.08.2021 справа повернулась на адресу Вінницького окружного адміністративного суду.

Ухвалою суду від 25.08.2021 справу прийнято до провадження та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження.

Вказаною ухвалою в порядку процесуального правонаступництва замінено відповідача у справі з ГУ ДФС у Вінницькій області на його правонаступника Головне управління ДПС у Вінницькій області (надалі ГУ ДПС у Вінницькій області).

Крім того, для забезпечення повного та всебічного з`ясування обставин справи і постановлення законного та обґрунтованого рішення ГУ ДПС у Вінницькій області зобов`язано надати суду новий розрахунок розміру пені за порушення СТОВ "Барі" термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, нарахованої на підставі оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № від 21.11.2016, з урахуванням висновків Верховного Суду, наведених у постанові від 06.08.2021, щодо необхідності обчислення при вирішенні спору строків розрахунків щодо імпортних операцій позивача в контексті приписів Постанов НБУ № 342 та № 361 й дат зарахування валютної виручки 01 та 06 вересня 2016 року.

14.09.2021 до суду надійшов відзиву на позовну заяву, в якому відповідач позов заперечує та просить відмовити в його задоволенні.

Відповідач вважає, що Постанова НБУ № 361, якою передбачалося збільшення граничного строку для розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів з 90 до 120 календарних днів, не може застосовуватися до спірних правовідносин, оскільки граничний термін розрахунків для позивача завершився 19 та 20 липня 2016 року. Тому, на думку відповідача, штрафні санкції розраховані правомірно та становлять 614031,94 грн.

Разом з тим, на виконання вимог суду, відповідач додав до відзиву розрахунок нарахування пені за порушення законодавчо встановлених строків надходження валютної виручки по експортних контрактах СТОВ "Барі" в розмірі 215290,21 грн, обчислення якої здійснено виходячи з граничного 120-денного строку розрахунку за експортними операціями, який, у такому разі, завершився 18 та 19 серпня 2016 року.

Інших заяв по суті справи від сторін не надходило.

Ухвалою суду від 23.09.2021 закрито підготовче провадження у справі з призначенням справи до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник відповідача позов заперечив та просить суд відмовити у його задоволенні.

Позивач на виклик суду не з`явився, але 27.09.2021 подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Частиною першою статті 205 КАС України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

З огляду на викладене суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача.

Оцінивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення представника відповідача, суд встановив, що СТОВ "Барі" уклало експортні контракти із нерезидентом фірмою HEALFWAY LIMITED (Великобританія), а саме № PE0020-W-2 від 21.03.2016 та № APT-W6-41-2016-1 від 23.03.2016, предметом яких є купівля-продаж зернових культур та сільськогосподарської продукції українського походження.

На виконання вимог пункту 5.9 Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, що затверджена постановою Правління Національного Банку України від 24 березня 1999 року № 136, банком, обслуговуючим товариство, податковому органу надано інформацію щодо порушення ним законодавчо встановлених строків розрахунків за експортними операціями.

На підставі наказу № 623 від 24.10.2016 та направлення № 840 від 24.10.2016 посадовою особою ГУ ДФС у Вінницькій області в період з 24 жовтня по 28 жовтня 2016 року проведено позапланову виїзну документальну перевірку позивача з питань дотримання вимог валютного законодавства України при проведенні розрахунків по контрактах № PE0020-W-2 від 21.03.2016 та № APT-W6-41-2016-1 від 23.03.2016 за період з 21 березня 2016 року по 30 вересня 2016 року.

За результатами перевірки складено акт № 164/1402/36685273 від 03.11.2016, яким задокументовано порушення СТОВ "Барі" статті 1 Закону України "Про здійснення розрахунків в іноземній валюті" від 23.09.1994 № 185/94-ВР (надалі Закон № 185/94) та пункту 1 постанови Правління Національного банку України від 03.03.2016 № 140 "Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України" (надалі Постанова НБУ № 140) в частині порушення законодавчо встановлених строків надходження валютної виручки за зовнішньоекономічними контрактами, а саме:

- за контрактом № PE0020-W-2 від 21.03.2016 товариство відвантажило нерезиденту товар згідно з МД № 500060703/2016/004151 від 20.04.2016 на суму 61826,26 доларів США.; граничний строк надходження валютної виручки 19.07.2016; станом на 20.07.2016 за розрахунками по контракту утворилась прострочена дебіторська заборгованість в сумі 61826,29 доларів США; валютна виручка надійшла на рахунок позивача 06.09.2016;

- за контрактом № ATP-W6-41-2016-1 від 23.03.2016 товариство поставило нерезиденту товар згідно з МД № 500060703/2016/001951 від 21.04.2016 на суму 196231,22 доларів США; граничний строк надходження валютної виручки 20.07.2016; станом на 21.07.2016 за розрахунками по контракту утворилась прострочена дебіторська заборгованість в сумі 116731,22 доларів США; валютна виручка надійшла на рахунок позивача 01 та 06 вересня 2016 року.

21.11.2016 ГУ ДФС у Вінницькій області прийняло податкове повідомлення-рішення № , яким позивачу нараховано пеню за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності в сумі 614031,94 грн.

За наслідками адміністративного оскарження, рішенням ДФС України про результати розгляду скарги від 16.01.2017 № 745/6/99-99-11-01-02-25 податкове повідомлення-рішення № від 21.11.2016 залишено без змін.

Вважаючи вказане рішення контролюючого органу протиправним, позивач звернувся до суду з позовом про його скасування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Стаття 1 Закону № 185/94 передбачала, що виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Відповідно до статті 4 Закону № 185/94 порушення резидентами, крім суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Постановою НБУ № 140 (набрала чинності з 05.03.2016 і діяла до 08.06.2016 включно) було установлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону № 185/94, здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Постановою НБУ № 342, яка набрала чинності з 09.06.2016, установлювалось, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону № 185/94, здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

В подальшому Постановою НБУ № 361 внесено зміни до Постанови НБУ № 342 та збільшено строки проведення розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, які передбачені в статтях 1 та 2 Закону № 185/94, з 90 до 120 календарних днів.

Вказана постанова набрала чинності з 29.07.2016.

Отже, починаючи з 29.07.2016 розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, що передбачені у статтях 1 та 2 Закону № 185/94, повинні були здійснюватись у строк, що не перевищує 120 календарних днів.

Відтак, обраховуючи строк при застосуванні розрахунків щодо імпортних операцій позивача у період з 20/21 квітня 2016 року (дат відвантаження товару на експорт) та до 28.07.2016 (останній день чинності Постанови НБУ № 342) необхідно застосовувати саме 90-денний строк, а з 29.07.2016 120-денний.

Вказаних висновків дійшов Верховний Суд у постанові 05.08.2021 за результатами касаційного перегляду рішень судів першої та апеляційної інстанції у цій справі.

При цьому Верховний Суд зазначив, що таке правове регулювання спірних правовідносин не було враховано судами попередніх інстанцій, а тому обставини щодо правильності обрахованого контролюючим органом розміру пені в контексті приписів Постанов НБУ № 342 та № 361 й дат зарахування виручки 01 та 06 вересня 2016 року, залишились неперевіреними в ході розгляду справи.

Наведене стало підставою для скасування прийнятих судами рішень та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В силу вимог ч. 5 ст. 353 КАС України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Враховуючи наведене, при вирішенні справи суд відхиляє доводи відповідача про те, що Постанова НБУ № 361, яка набрала чинності з 29.07.2016, не є застосовною до спірних правовідносин зважаючи на те, що граничний термін розрахунків для СТОВ "Барі" завершився 19 та 20 липня 2016 року.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 58 Конституції України ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

З викладеного випливає, що врегульоване законом правило поведінки визначається тим нормативно-правовим актом, який був чинним на час вчинення відповідної дії (бездіяльності).

Відповідно зміст правовідносин, зокрема прав та обов`язків особи, не може змінюватися разом зі зміною законодавчих норм. Отже, склад правопорушення та відповідальність за його вчинення визначаються за змістом тих законодавчих норм, які були чинними на час вчинення відповідного правопорушення та не можуть бути змінені разом зі зміною законодавчих норм (зокрема, в разі втрати чинності нормативно-правовим актом або набрання чинності новим нормативно-правовим актом, який регулює ті самі суспільні відносини).

Водночас зворотна дія нормативно-правового акта полягає в тому, що запроваджені ним нові норми застосовуються до правовідносин, які існували до набрання ним чинності, тобто приписи нового нормативно-правового акта змінюють правило поведінки, яке було встановлено попередніми нормативно-правовим актом.

Якщо ж новий нормативно-правовий акт не змінює закріплені у попередніх нормах правила поведінки (тобто попередній та новий нормативно-правові акти однаково визначають зміст прав та обов`язків суб`єктів відносин), зворотна дія нормативно-правового акта не має місця.

Зокрема відсутня зворотна дія нормативно-правового акта в тому разі, якщо попередній та наступний нормативні акти місять тотожні склади правопорушення. При цьому кваліфікація дій порушника повинна відбуватися з посиланнями на норми того нормативного акта, який був чинним на момент вчинення відповідних дій.

Як встановлено судом, протягом періоду від дати митного оформлення позивачем (20 та 21 квітня 2016 року) товару, що експортується, до дати зарахування виручки нерезидентом на його валютний рахунок (01 та 06 вересня 2016 року), правове регулювання строку зарахування виручки резидента в іноземній валюті на валютний рахунок резидента в уповноваженому банку змінилося з 29.07.2016, тобто з набранням чинності Постановою НБУ № 361, відповідно до якої строк розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, що передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", було збільшено до 120 календарних днів.

Отже, починаючи з 29.07.2016 розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачених в статтях 1 та 2 вказаного Закону, повинні були здійснюватись у строк, що не перевищує 120 календарних днів.

Відтак, обраховуючи строк при застосуванні розрахунків щодо імпортних операцій позивача у період з 20/21.04.2016 (дат відвантаження товару на експорт) та до 28.07.2016 включно необхідно застосовувати 90-денний строк, а з 29.07.2016 120-денний строк.

Подібні висновки щодо застосування норм матеріального права наведено у постановах Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 810/2756/17 та від 10.07.2020 у справі № 824/1062/18-а.

З огляду на викладене суд приходить до переконання, що штрафні санкції за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності у вигляді пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом НБУ на день виникнення заборгованості, підлягають застосуванню до СТОВ "Барі" за наступний період:

1) по контракту № PE0020-W-2 від 21.03.2016 (вартість відвантаженого товару нерезиденту згідно з МД № 500060703/2016/004151 від 20.04.2016 61826,26 доларів США, дата надходження валютної виручки на рахунок позивача 06.09.2016) за період з 20.07.2016 по 28.07.2016 та з 19.08.2016 по 06.09.2016, виходячи із суми заборгованості 61826,26 доларів США;

2) по контракту № ATP-W6-41-2016-1 від 23.03.2016 (вартість відвантаженого товару нерезиденту згідно з МД № 500060703/2016/001951 від 21.04.2016 196231,22 доларів США, дата надходження валютної виручки на рахунок позивача трьома платежами від 13.05.2016, 01.09.2016, 06.09.2016) за період з 21.07.2016 до 28.07.2016 (виходячи із суми залишку заборгованості станом на 20.07.2016 116731,22 доларів США), з 20.08.2016 до 01.09.2016 (виходячи із суми залишку заборгованості 116731,22 доларів США) та з 02.09.2016 по 06.09.2016 (виходячи із суми залишку заборгованості 40000,00 доларів США).

Розрахунок пені за період з 19/20.08.2016 по 01/06.09.2016 наданий відповідачем на вимогу суду і доданий до відзиву на позовну заяву від 14.09.2021 (вх. № 57661).

Згідно з вказаним розрахунком сума нарахування пені за порушення СТОВ "Барі" законодавчо встановлених строків надходження валютної виручки по експортних контрактах становить 215290,21 грн.

Визначаючи суму штрафних санкцій за період з 20/21.07.2016 по 28.07.2016 суд враховує, що по контракту № ATP-W6-41-2016-1 від 23.03.2016 сума неодержаної виручки в іноземній валюті на граничну дату надходження (19.07.2016) становить 61826,26 доларів США, термін нарахування пені 9 календарних днів (з 20 по 28 липня 2016 року). Відповідно, розмір пені 1669,31 доларів США ((61826,26х0,3%)х9), що у перерахунку на національну валюту за курсом НБУ на день виникнення боргу становить 41422,73 грн (1669,31х24,814308).

Аналогічно по контракту № ATP-W6-41-2016-1 від 23.03.2016: сума неодержаної виручки в іноземній валюті на граничну дату надходження (20.07.2019) становить 116731,22 доларів США, термін нарахування пені 8 календарних днів (з 21 по 28 липня 2016 року). Відповідно, розмір пені 2801,55 доларів США ((116731,22х0,3%)х8), що у перерахунку на національну валюту за курсом НБУ на день виникнення боргу становить 69510,93 грн (2801,55х24,8115960).

Отже, висновки перевірки щодо порушення СТОВ "Барі" термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності є частково правильними та підтверджують правові підстави для застосування до позивача штрафних санкцій в розмірі 326223,87 грн (215290,21+41422,73+69510,93).

Відтак оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 21.11.2016 підлягає скасуванню як протиправне в частині визначення пені в розмірі 287808,07 грн (614031,94 326223,87).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77 КАС України), а в силу приписів частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі "Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції", заява № 36985/97, рішення від 23 липня 2002 року, пункт 110, адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Таким чином, перевіривши доводи сторін, оцінивши зібрані у справі докази та беручи до уваги висновки Верховного Суду, наведені у постанові від 06.08.2021, суд приходить до переконання, що позов СТОВ "Барі" належить задовольнити частково, а саме визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Вінницькій області № від 21.11.2016 у частині нарахування штрафних санкцій (пені) за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності в розмірі 287808,07 грн. В задоволенні решти позовних вимог належить відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч. 3 ст. 139 КАС України).

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач сплатив судовий збір в сумі 9210,48 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 706 від 30.01.2017.

Відтак, оскільки заявлені позовні вимоги мають майнових характер (ціна позову становить 614031,94 грн), а позов задоволено частково (у відсотковому значені задоволена частина становить 46,87% від ціни позову), витрати позивача у вигляді судового збору підлягають відшкодуванню в сумі 4316,95 грн, тобто пропорційно до розміру задоволених позовних вимог на суму 287808,07 грн, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Вінницькій області № від 21 листопада 2016 року в частині нарахування штрафних санкцій за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності в розмірі 287808,07 грн (двісті вісімдесят сім тисяч вісімсот вісім гривень 07 копійок).

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Барі" судовий збір у розмірі 4316,95 грн (чотири тисячі триста шістнадцять гривень 95 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформація про учасників справи:

1) позивач: сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Барі" (ідентифікаційний код 30171114; місцезнаходження за матеріалами справи: вул. Соборна, 15-А, м. Вінниця, 21050; місцезнаходження згідно з відомостями з ЄДРПОУ: вул. Магістратська, 158, приміщення 2, 21000);

2) відповідач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (код ЄДРПОУ ВП 44069150, місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028).

Повне судове рішення складено 06.10.2021.

Суддя Сало Павло Ігорович