Справа № 120/2182/21-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

05 жовтня 2021 р. Справа № 120/2182/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заброцької Людмили Олександрівни, розглянувши у письмовому провадженні заяву головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницького) про роз`яснення рішення в адміністративній справі №120/2182/21-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходилась адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 18.05.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Зокрема, визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, оформлену листом № 1718-1284/Ч-02/8-0200/21 від 05.03.2021, у поновленні ОСОБА_1 виплати пенсії за віком. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести ОСОБА_1 поновлення та виплату пенсії за віком з 07 жовтня 2009 року відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058, в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на підставі документів, що знаходяться в пенсійній справі, а також поданих згідно з пунктом 2.8. розділу II Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, з компенсацією втрати частини доходів. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

20.09.2021 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницького) подано до суду заяву про роз`яснення рішення суду від 18.05.2021 року, в якій зазначено, що державним виконавцем 18.08.2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої надіслані сторонам виконавчого провадження. У відповідь на вказану постанову боржником надано лист №0200-0802-5/51507 від 26.08.2021 року про виконання рішення суду, а також копію рішення №33, копію виплатного протоколу №33 та копію розрахунку компенсації. Однак, 02.09.2021 року на адресу відділу примусового виконання рішень надійшла заява ОСОБА_1 щодо неналежного виконання боржником рішення суду в справі №120/2182/21-а. Враховуючи вищевикладене, 02.09.2021 на адресу боржника направлено вимогу державного виконавця щодо виконання рішення суду в повному обсязі. У відповідь на вказану вимогу боржником надано лист №0200-0802-5/54996 від 07.09.2021, згідно з яким ГУ ПФУ у Вінницькій області повідомлено, що на виконання рішення суду ОСОБА_1 було проведено поновлення та виплату пенсії за віком з 07.10.2009, відповідно до Закону України №1058.

Державний виконавець зазначає, що таким чином постає питання в яких розмірах виплачувати пенсію ОСОБА_1 : встановлених на 07.10.2009 чи в тих, які діють наразі.

Відтак, заявник просить роз"яснити рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 18.05.2021 року в справі №120/2182/21-а, а саме, зазначивши, в яких розмірах виплачувати пенсію ОСОБА_1 : встановлених на 07.10.2009 року чи в тих, які діють наразі.

Відповідно до частини 3 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання роз`яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Оскільки судове рішення від 18.05.2021 року ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в письмовому провадженні), тому й розгляд заяви про роз`яснення судового рішення слід здійснювати в такому ж порядку.

Розглянувши в письмовому провадженні заяву державного виконавця про роз`яснення судового рішення, суд зауважує таке.

Відповідно до частин першої, другої статті 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 31 Закону України " Про виконавче провадження ", у разі якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою, виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення відповідного рішення.

Як роз`яснив Пленум Вищого адміністративного суду України у постанові № 7 від 20 травня 2013 року "Про судове рішення в адміністративній справі", в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду (пункт 19).

Таким чином, роз`яснення судового рішення можливе в тому разі, якщо без цього важко виконати рішення суду, оскільки високою є ймовірність його неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної або іншої частини судового рішення.

Конкретного та вичерпного переліку критеріїв для охарактеризування рішення суду як такого, що є незрозумілим, чинні правові норми не містять.

Водночас, виходячи з протилежного, ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому та зрозумілому викладенні змісту рішення. Вимога логічності, зокрема, передбачає, що текст рішення має відображати причинно-наслідкові зв`язки у межах речення чи всього документу, мотивувальна частина рішення має відповідати його резолютивній частині.

Натомість невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Отже, саме особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення, повинна обґрунтувати, що саме в рішення суду або його резолютивній частині є незрозумілим, в чому саме полягає незрозумілість такого рішення, які припускаються варіанти його тлумачення та як це впливає на його виконання.

При цьому важливо зауважити, що суд, роз`яснюючи прийняте рішення, не вправі вносити будь-які зміни до нього. Тобто процесуальна можливість роз`яснення судового рішення виключає можливість будь-яким чином змінювати його зміст або, тим паче, суть.

Як наголошено у постанові Верховного Суду від 29.07.2020 у справі № 810/3246/16, роз`яснення судового рішення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові вимоги або на невирішені вимоги, він лише пояснює положення постановленого ним рішенням, які нечітко сформульовані, або є незрозумілими для заінтересованих осіб; при розгляді заяви про роз`яснення судового рішення, яке набрало законної сили, суд не здійснює нового перегляду справи.

Розглянувши матеріали справи в співставленні з доводами заяви державного виконавця про роз"яснення судового рішення, суд приходить до висновку, що рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 18.05.2021 року у справі № 120/2182/21-а є чітким, зрозумілим та за результатами вирішення спору передбачає покладення на пенсійний орган обов`язку провести ОСОБА_1 поновлення та виплату пенсії за віком з 07 жовтня 2009 року відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058, в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на підставі документів, що знаходяться в пенсійній справі, а також поданих згідно з пунктом 2.8. розділу II Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, з компенсацією втрати частини доходів

При цьому суд зауважує, що таке рішення, викладене в резолютивній частині, узгоджується з мотивами та підставами з яких воно прийнято, що викладені в мотивувальній частині рішення.

Суд також зазначає, що в рішенні суду від 18.05.2021 вказано, що в задоволенні решти вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Зокрема, в мотивувальній частині рішення суду зазначено наступне: "... Щодо заявлених позивачкою позовних вимог про поновлення їй виплати пенсії з проведенням індексації та осучасненням пенсії відповідно до пенсійної реформи України, а також щодо визначення розміру пенсії із застосуванням при розрахунку розміру пенсії, починаючи з 07.10.2009 року, показника середньої заробітної плати ( доходу ) в Україні, з якого сплачено страхові внески, за 2018 2020 роки, не нижче мінімальної пенсії в розмірі прожиткового мінімуму, дійсного на момент фактичного виконання судового рішення і встановленого законом для позивачки мінімального розміру пенсії 2600 грн, суд зазначає, що вирішення вказаних питань належить до компетенції органу Пенсійного фонду при поновленні пенсії, нарахуванні та виплаті відповідних сум.

Отже, звернення до суду з такими вимогами за встановлених судом фактичних обставин справи є передчасним ( відповідач відмовив позивачці в поновленні виплати пенсії в зв"язку з її проживанням за кордоном, при цьому взагалі не вирішуючи питання щодо розміру пенсії позивачки), відповідно задоволення позову в цій частині свідчитиме про вирішення спору якого немає ( який ще не виник ), що суперечить засадам адміністративного судочинства. ...

... В той же час, з матеріалів справи та, зокрема, листа відповіді відповідача від 05.03.2021 №1718-1284/Ч-02/8-0200/21 не вбачається спору щодо розміру пенсії, яка має виплачуватися позивачці після поновлення, а також щодо проведення індексації, оскільки такі питання відповідачем навіть не розглядалися.

В той же час суд зауважує, що нарахування пенсії у відповідному розмірі ( в тому числі при поновленні виплати пенсії ) покладається на відповідний територіальний орган Пенсійного фонду. Аналогічно і питання визначення базового місяця, наявності факту перевищення індексом споживчих цін порогу індексації у взаємозв`язку з розміром пенсії, що має виплачуватися позивачці, належить до компетенції пенсійного органу при поновленні пенсії, нарахуванні та виплаті відповідних сум.

При цьому суд зазначає, що в разі незгоди з діями відповідача щодо обчислення розміру пенсії, наявності чи відсутності підстав для нарахування індексації та її розмірів позивачка не позбавлена права звернутися за захистом своїх прав до суду. Отже, вимоги позивачки в цій частині є передчасними та задоволенню не підлягають.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.05.2020 по справі № 815/1226/18.

З вищенаведених підстав не підлягає задоволенню і вимога позивача про зобов`язання відповідача виплатити позивачу заборгованість по пенсії одним платежем за період з 07.10.2009 по день фактичної її виплати, з розрахунку місячного розміру пенсії, визначеного із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2018 2020 роки, індивідуального коефіцієнта заробітної плати і коефіцієнта страхового стажу, згідно з документами про стаж та заробітну плату, наданими позивачем 11.02.2021 року із заявою про перерахунок та відновлення виплати пенсії, помноженого на кількість місяців в виплаченому періоді, починаючи з 07.10.2009 року по день фактичного виконання рішення. ...".

Слід зазначити, що рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 18.05.2021 року не оскаржувалось в апеляційному порядку сторонами, в тому числі і позивачем в частині відмови в задоволенні позовних вимог.

Таким чином, суд наголошує, що заява державного виконавця про роз`яснення судового рішення фактично полягає у проханні вирішити нові позовні вимоги та надати правову оцінку новим рішенням та діям відповідача, які вчинені на виконання рішення суду від 18.05.2021 року в справі №120/2182/21-а, та з якими представник позивачки не погоджується і які вважає протиправними.

На думку суду, питання, щодо яких заявник просить надати роз`яснення, поставлені у такому аспекті, що вимагають від суду дослідження нових доказів, додаткового обґрунтування вже прийнятого рішення та переоцінці його мотивів, зміні резолютивної частини, що фактично означає постановлення нового рішення у спорі між сторонами, що є неприпустимим та не може здійснюватися в порядку, визначеному статтею 254 КАС України.

З огляду на викладене суд приходить до переконання про відсутність правових підстав для задоволення заяви державного виконавця про роз`яснення рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 18.05.2021 у справі № 120/2182/21-а.

Керуючись ст.ст. 248, 254, 256, 294, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницького) Бермана Р.П. про роз`яснення рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 18.05.2021 у справі № 120/2182/21-а - відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна