Справа № 320/5852/18
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Харченко С.В.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року Справа № 320/5852/18

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Грибан І.О., Карпушової О.В.,

за участю секретаря Сакевич Ж.В.,

представника позивача Фоменка М.С.,

представника відповідача Пожара В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків на рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Овостар»

до Центрального міжрегіонального управління

Державної податкової служби по роботі

з великими платниками податків,

Головного управління Державної казначейської

служби України у Київській області,

Головного управління Державної казначейської

служби України у м. Києві,

Головного управління Державної податкової служби

у Київській області

про стягнення пені,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Овостар» (далі - Позивачка) звернувся до суду з адміністративним позовом до Офісу великих платників Державної фіскальної служби (далі - Відповідач-1), Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області (далі - Відповідач-2), Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві (далі - Відповідач-3), Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (далі - Відповідач-4) про стягнення на користь позивача з Державного бюджету України пені на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України у сумі 865700,72 грн.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року адміністративний позов задоволено частково: стягнуто з Державного бюджету України на користь ТОВ «Овостар» пеню в сумі 798959,39 грн.

У задоволенні позову в іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що граничний термін для повернення заявленої позивачем суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за вересень 2017 року у розмірі 8600188,00 грн припадає на 28.12.2017, а за жовтень 2017 року у розмірі 4579838,00 грн - на 29.12.2017.

При цьому, суд зазначив, що саме з цих дат невідшкодована відповідачем сума податку на додану вартість у загальному розмірі 13180026,00 грн є бюджетною заборгованістю, на яку нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в її позову в повному обсязі, зазначаючи, що 20.10.2017 та 20.11.2017 ТОВ «Овостар» подало декларації з ПДВ за вересень та жовтень 2017 року, в яких було заявлено бюджетне відшкодування на суми 8 600 188,00 грн та 30 916 415,00 грн, а 21.11.2017 у відношенні цього товариства було винесено два податкових повідомлення-рішення, зобов`язання по яким відображені в ІКП платника/

Разом з тим, апелянт зазначає, що на той час, коли вказані суми 8 600 188,00 грн та 30 916 415,00 грн обліковувалися за позивачем як переплата, сума основного платежу в розмірі 10 171 769,00 грн та штрафної санкції 5 085 884,50 грн обліковувалася як узгоджені.

При цьому, апелянт вказує, що інформація про оскарження позивачем відповідного ППР і набуття визначених ним зобов`язань статусу неузгоджених отримана 28.12.2017 о 17:44 год.

Крім того, апелянт зазначає, що листом ДФС України від 13.12.2017 податкові органи було повідомлено про необхідність врахування ситуації при зміні основного місця обліку в частині завершення процедур адміністрування.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що оскаржуване рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.07.2021 було відкрито апеляційне провадження, установлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити таку скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів апелянта та правильності висновків суду першої інстанції.

При цьому, у своєму відзиві на апеляційну скаргу позивач стверджує, що апелянтом взагалі некоректно вказуються періоди виникнення відповідних податкових зобов`язань та формування бюджетного відшкодування.

ГУ ДКСУ в м. Києві також подано відзив на апеляцію ЦМУ ДПС по роботі з великими платниками податків, в якій просить задовольнити таку скаргу податкового органу та відмовити в позові повністю, зазначаючи, що законодавством чітко визначено механізм повернення сум бюджетного відшкодування ПДВ та зазначає, що в даному випадку підстав для виплати позивачу у вказаному ним порядку та строки відповідного відшкодування не було.

Крім того, ГУ ДКСУ в Київській області подало відзив на апеляцію ЦМУ ДПС по роботі з великими платниками податків, в якій просить задовольнити таку скаргу податкового органу та відмовити в позові повністю, зазначаючи, що ГУ ДКСУ в Київській області взагалі не має відношення до цього спору і безпідставно залучено як співвідповідач у справі.

Від інших учасників справи відзиви на апеляційну скарга не надходили.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.08.2021 замінено відповідачів на їх правонаступників та витребувано додаткові докази у справі.

Від позивача, ГУ ДПС у Київській області та від Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків надійшли додаткові докази у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Овостар» (ідентифікаційний код 32086437, місцезнаходження: Київська область, Васильківський район, с. Крушинка, вул. Колгоспна, буд. 11) зареєстроване як юридична особа 31.07.2002 та є платником податку на додану вартість, починаючи з 25.08.2002, що підтверджується даними, наведеними у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та свідоцтві про реєстрацію платника податку на додану вартість № 100341028.

На момент виникнення спірних правовідносин позивач перебував на обліку в Офісі великих платників ДФС.

20.10.2017 ТОВ «Овостар» було подано до контролюючого органу у складі податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2017 року заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, відповідно до якої позивач визначив суму бюджетного відшкодування у розмірі 8 600 188,00 грн.

24.10.2017 позивачем подано до контролюючого органу уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок до податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2017 року, в якому зазначено аналогічну суму бюджетного відшкодування.

В цей же день вказана вище податкова звітність прийнята контролюючим органом, про що свідчить наявна у матеріалах справи копія квитанції № 2.

У листопаді-грудні 2017 року на підставі підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України контролюючим органом проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Овостар» з питань відповідності формування від`ємного значення з податку на додану вартість за вересень 2017 року, за результатами якої складено довідку від 19.12.2017 № 4907/28-10-41-02/32086437.

20.11.2017 ТОВ «Овостар» до контролюючого органу у складі податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2017 року подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, відповідно до якої позивач визначив суму бюджетного відшкодування у розмірі 30916415,00 грн, яку прийнято контролюючим органом у цей же день, про що свідчить наявна у матеріалах справи копія квитанції № 2.

У грудні 2017 року контролюючим органом проведено камеральну перевірку з питань правомірності нарахування ТОВ «Овостар» сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за жовтень 2017 року, за результатами якої складено довідку від 18.12.2017 № 4875/28-10-41-02/32086437.

За висновками проведених перевірок порушень при відображенні ТОВ «Овостар» в податкових деклараціях з податку на додану вартість сум бюджетного відшкодування за вересень 2017 року у розмірі 8600188,00 грн та жовтень 2017 року у розмірі 30916415,00 грн не встановлено.

21.12.2017 на поточний банківський рахунок ТОВ «Овостар» частково перераховано суму бюджетного відшкодування за жовтень 2017 року у розмірі 2633957,50 грн.

Решта суми бюджетного відшкодування за жовтень 2017 року - 4576838,00 грн - надійшла на рахунок підприємства 06.08.2018.

Сума бюджетного відшкодування за вересень 2017 року у розмірі 8600188,00 грн перерахована на поточний банківський рахунок ТОВ «Овостар» 22.08.2018.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 06.07.2018 в адміністративній справі № 810/2157/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, стягнуто з Державного бюджету України на користь ТОВ «Овостар» суму пені по бюджетній заборгованості з податку на додану вартість по декларації за вересень 2017 року за період з 28.12.2017 по 01.05.2018 включно у розмірі 512476,96 грн та по декларації за жовтень 2017 року за період з 29.12.2017 по 01.05.2018 включно у розмірі 270724,89 грн на поточний рахунок у ПАТ «УкрСиббанк».

У цьому ж судовому рішенні суд встановив, що сума бюджетного відшкодування за вересень 2017 року у розмірі 8600188,00 грн набула статусу заборгованості 28.12.2017, а за жовтень 2017 року у розмірі 4579838,00 грн - 29.12.2017.

У зв`язку із затримкою у здійсненні виплати бюджетного відшкодування та на підставі ст. 200.23 ПК України Позивач звернувся до суду з цим позовом.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 200 ПК України врегульовано порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків

Відповідно до п.п. 200.7-200.12, 200.16, 200.17, 200.23 ст. 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

До такого Реєстру вносяться такі дані:

1) найменування платника податку та його індивідуальний податковий номер;

2) дата подання заяви про повернення суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку, поданої у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання);

3) сума податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зазначена у кожній заяві, поданій у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), у тому числі окремо, яка підлягає перерахуванню на рахунок платника податку у банку та/або в рахунок сплати грошових зобов`язань, та/або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

4) сума податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зменшена на суму податкового боргу;

5) реквізити поточного рахунка платника податку для перерахування бюджетного відшкодування;

6) реквізити бюджетних рахунків для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

7) реквізити бюджетного рахунка, з якого здійснюється бюджетне відшкодування податку;

8) дата початку та закінчення проведення перевірки даних, зазначених у податковій декларації або уточнюючому розрахунку (в разі їх подання), в складі яких подана заява про повернення суми бюджетного відшкодування, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна);

9) сума податку, заявленого до бюджетного відшкодування, та дата поданої до контролюючого органу заяви в разі виникнення у платника податку необхідності змінити напрям узгодженого бюджетного відшкодування;

10) дата складення та вручення платнику податків акта перевірки;

11) дата та номер податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування за кожною заявою з урахуванням (у разі подання) уточнюючого розрахунку, неузгоджена контролюючим органом;

12) дата початку оскарження податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування, що оскаржується;

13) дата закінчення оскарження податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування, узгоджена за результатами оскарження;

14) сума узгодженого контролюючим органом бюджетного відшкодування за кожною заявою та дата її узгодження;

15) дата та сума повернення бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку;

16) дата та сума зарахування (перерахування) в рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

Внесення даних до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування посадовими особами відповідних органів здійснюється з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги".

Порядок ведення та форма Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження.

Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

200.7.3. Дані Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, передбачені підпунктом 200.7.1 цього пункту, крім підпункту 5 підпункту 200.7.1 цього пункту щодо реквізитів поточного рахунка платника податку для перерахування бюджетного відшкодування, не є інформацією з обмеженим доступом та підлягають щоденному, крім вихідних, святкових та неробочих днів, оприлюдненню на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Порядок надання відповідної інформації центральним органом виконавчої влади, що реалізує податкову політику, та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для її оприлюднення на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

До податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання) платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації кваліфікованого електронного підпису відповідно до закону.

Форма заяви про відшкодування та форма розрахунку суми бюджетного відшкодування визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

У строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).

Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.

Контролюючий орган має право протягом 60 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації, а в разі якщо така податкова декларація надана після закінчення граничного строку - за днем її фактичного подання провести документальну перевірку платника податку в разі, якщо розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено за рахунок від`ємного значення, сформованого за операціями: за періоди до 1 липня 2015 року, що не підтверджені документальними перевірками; з придбання товарів/послуг за період до 1 січня 2017 року у платників податку, що використовували спеціальний режим оподаткування, визначений відповідно до статті 209 цього Кодексу.

У визначені цим пунктом терміни проводяться також документальні перевірки, передбачені підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу.

Рішення про проведення документальної перевірки має бути прийнято не пізніше закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки.

Зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат: а) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення перевірки, в разі, якщо контролюючим органом внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про відсутність порушень під час такої перевірки; б) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату початку та закінчення проведення перевірки даних, зазначених у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна); в) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для складення акта перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату складення акта перевірки; г) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату та номер податкового повідомлення-рішення; ґ) з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.

У випадках, передбачених підпунктами "б" і "в" цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування в автоматичному режимі на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

У випадках, передбачених підпунктами "а", "г" і "ґ" цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України".

У разі наявності у платника податку податкового боргу бюджетному відшкодуванню підлягає заявлена сума податку, зменшена на суму такого податкового боргу.

У разі виникнення у платника податку необхідності зміни напряму узгодженого бюджетного відшкодування, такий платник податку має право подати відповідну заяву до контролюючого органу, який не пізніше наступного робочого дня з дня отримання такої заяви зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

На підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів.

Джерелом сплати бюджетного відшкодування (у тому числі заборгованості бюджету) є доходи бюджету, до якого сплачується податок

Забороняється обумовлювати або обмежувати виплату бюджетного відшкодування наявністю або відсутністю доходів, отриманих від цього податку в окремих регіонах України.

Суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що держава в особі відповідних органів, виконуючи певний комплекс дій, зобов`язана повернути платнику суму бюджетного відшкодування з ПДВ протягом законодавчо встановленого строку після дня набуття відповідною сумою статусу узгодженої. Якщо ж протягом згаданого строку необхідних дій для відшкодування податку здійснено не було, невідшкодовані суми перетворюються на бюджетну заборгованість, на яку в силу положень пункту 200.23 статті 200 ПК України нараховується пеня.

При цьому, передумовою початку нарахування пені є невиконання контролюючим органом обов`язку з виплати заборгованості з відшкодування податку на додану вартість протягом строку, визначеного статтею 200 ПК України.

Тобто, нарахування пені пов`язується саме із недотриманням суб`єктами владних повноважень положень статті 200 ПК України, яка визначає, зокрема, комплекс дій, необхідних для своєчасного повернення сум бюджетної заборгованості з податку на додану вартість.

Наведений юридичний факт, у свою чергу, зумовлює виникнення фінансових правовідносин між боржником в особі держави та кредитором - платником податків, права якого порушені саме внаслідок несплати йому відповідної суми.

Таким чином, на суми податку, не відшкодовані протягом визначених статтею 200 ПК України строків, які вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування ПДВ, нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення, безвідносно до причин нездійснення такого відшкодування.

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 02.02.2021 у справі № 810/1506/17 та, відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, є обов`язковими для врахування апеляційним судом при розгляді цієї справи.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що граничний термін для повернення заявленої позивачем суми бюджетного відшкодування з ПДВ за вересень 2017 року у розмірі 8600188,00 грн припадає на 28.12.2017, а за жовтень 2017 року у розмірі 4579838,00 грн - на 29.12.2017.

Відтак, саме з цих дат невідшкодована позивачу сума податку на додану вартість у загальному розмірі 13180026,00 грн є бюджетною заборгованістю, на яку нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Водночас, як було встановлено вище, пеню за період з 28.12.2017 по 01.05.2018 (заборгованість з ПДВ по декларації за вересень 2017 року) та з 29.12.2017 по 01.05.2018 (заборгованість з ПДВ по декларації за жовтень 2017 року) вже було стягнуто на користь позивача з Державного бюджету України судовими рішеннями у справі № 810/2157/18.

У контексті аналізу судових рішень у вказаній вище справі, апеляційний суд також враховує висновки, викладені в рішеннях Європейського суду з прав людини від 28.11.1999 по справі «Brumarescu v. Romania» («Брумареску проти Румунії») та від 24.07.2003 по справі «Ryabykh v. Russia» («Рябих проти Росії»), про те, що одним з основоположних аспектів принципу верховенства права є юридична визначеність, яка передбачає, що в разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, яке набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

Втім, предметом розгляду даної справи є пеня за період з 02.05.2018 по 22.08.2018 (дата перерахування суми бюджетного відшкодування за вересень 2017 року) та з 02.05.2018 по 06.08.2018 (дата перерахування суми бюджетного відшкодування за жовтень 2017 року).

Разом з тим, облікова ставка Національного банку України за наведений вище період була встановлена в таких розмірах: у період з 02.05.2018 по 12.07.2018 - 17 %, у період з 13.07.2018 по 22.08.2018 - 17,5 %.

Строки дії облікової ставки Національного банку України: з 02.05.2018 по 12.07.2018 - 72 дні; з 13.07.2018 по 06.08.2018 - 25 днів (по декларації за жовтень 2017 року) та з 13.07.2018 по 22.08.2018 - 41 день (по декларації за вересень 2017 року).

З огляду на це, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що загальний розмір пені, на отримання якої позивач має право за період з 02.05.2018 по 22.08.2018, становить 798959,39 грн (= (8600188,00 грн * 72/365 * (17*1,2/100%) + 8600188,00 грн * 41/365 * (17,5*1,2/100%) + (4576838,00 грн * 72/365 * (17*1,2/100%) + 4576838,00 грн * 25/365 * (17,5*1,2/100%).

При цьому, апеляційний суд зазначає, що право на бюджетне відшкодування є невід`ємним правом позивача, захист якого гарантовано частиною першою статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка набрала чинності для України 11.09.1997 і відповідно до положень Конституції України є частиною національного законодавства.

Разом з тим, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), пункт 74).

Несвоєчасне повернення бюджетного відшкодування податку на додану вартість порушило право позивача, зокрема на законне сподівання мати можливість користуватися своєю власністю, а саме: своєчасно і в повному обсязі і в порядку, визначеному законом, отримати це відшкодування із бюджету при відсутності з його боку порушень законодавчих актів.

Доводи апелянта про те, що 20.10.2017 та 20.11.2017 ТОВ «Овостар» подало декларації з ПДВ за вересень та жовтень 2017 року, в яких було заявлено бюджетне відшкодування на суми 8 600 188,00 грн та 30 916 415,00 грн, а 21.11.2017 у відношенні цього товариства було винесено два податкових повідомлення-рішення, зобов`язання по яким відображені в ІКП платника, колегія суддів відхиляє, оскільки вищезазначеним судовим рішенням у справі № 810/2157/18, яке набрало законної сили, установлено набуття позивачем права на отримання бюджетного відшкодування з ПДВ у певному розмірі.

Доводи апелянта про те, що на той час, коли вказані суми 8 600 188,00 грн та 30 916 415,00 грн обліковувалися за позивачем як переплата, сума основного платежу в розмірі 10 171 769,00 грн та штрафної санкції 5 085 884,50 грн обліковувалася як узгоджені, судова колегія відхиляє, з огляду на вищезазначене.

Крім того, у контексті аналізу таких доводів апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що ухвалою Шостого ААС від 10.08.2021 в апелянта та в ГУ ДПС у Київській області було витребувано відповідні докази, але з наданих зазначеними органами суду письмових пояснень та службової записки не вбачається відсутність підстав для застосування п. 200.23 ПК України у межах виниклих спірних правовідносин.

Твердження апелянта про те, що листом ДФС України від 13.12.2017 податкові органи було повідомлено про необхідність врахування ситуації при зміні основного місця обліку в частині завершення процедур адміністрування, апеляційний суд відхиляє, оскільки у відповідності до податкового законодавства це не є правовою підставою для порушення законодавчо визначених строків виплати бюджетного відшкодування з ПДВ.

Аналізуючи всі доводи апеляційної скарги, апеляційний суд враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні від 21.01.1999 р. по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Перевіривши рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст. 308 КАС України, колегія суддів погоджується з висновками суду щодо часткового задоволення позову в цій справі.

Отже, судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків підлягає залишенню без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року - без змін.

Розподіл судових витрат.

З огляду на результат розгляду цієї справи, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлено 06 жовтня 2021 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: І.О. Грибан

О.В. Карпушова